Справа № 161/2750/24
Провадження № 2-о/161/163/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Чуміліною Юлією Євгенівною, заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Чуміліна Ю.Є. звернулася до суду в інтересах ОСОБА_1 з вищевказаною заявою.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 о 09 год. 45 хв. ОСОБА_1 народила другу дитину хлопчика в м. Мелітополь Запорізької області, який на даний час є тимчасово окупованою територією. На підтвердження факту народження дитини, так званим «Мелітопольським обласним пологовим будинком», видано медичне свідоцтво про народження № 363 від 26.05.2023. Так званим, Сімферопольським районним відділом ЗАГС № 3 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим, 13.06.2023 видано свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 , яке на території України є недійсними. Зазначає, що встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України необхідне заявнику для державної реєстрації народження та отримання свідоцтва про народження дитини на території України.

Посилаючись на викладене, заявник просить суд, встановити факт народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, другої дитини чоловічої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Україна, Запорізька область, м. Мелітополь.

Ухвалою судді від 12.02.2024 відкрито провадження у справі.

Заявник та її представник у поданій заяві просили суд, проводити судовий розгляд у їх відсутності.

Представник заінтересованої особи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяви, клопотання, пояснення на заяву від них на адресу суду не надходили.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом за відсутності осіб, які беруть участь у справі не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази на підтвердження заявлених вимог, суд установив таке.

Із паспорта громадянина України НОМЕР_2 , вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась громадянка України ОСОБА_1 , яка 15.08.2015 уклала шлюб з ОСОБА_3 .

Рішенням Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 26.12.2018 шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було розірвано.

26.05.2023 ОСОБА_1 народила хлопчика вагою 3450 г., ріст 54 см., що випливає із медичного свідоцтва про народження № 363 від 26.05.2023 (а.с.07).

З оглянутої в судовому засіданні копії свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 13.06.2023, виданого так званим «Сімферопольським районним відділом ЗАГС № 3 Департаменту ЗАГС Міністерства юстиції Республіки Крим»вбачається, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Мелітополь, Запорізької області, матір`ю вказано заявника ОСОБА_1 , в графі батько нічого не зазначено (а.с.09).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Правовий статус тимчасово окупованої території, а також правовий режим на тимчасово окупованій території визначаються цим Законом, іншими законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, принципами та нормами міжнародного права.

Відповідно до ч.2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом.

Згідно з ст.18 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, суд бере до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони. Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності.

Згідно з ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органами державної реєстрації актів цивільного стану є: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державної реєстрації актів цивільного стану; відділи державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головних управлінь юстиції в областях, містах Києві та Севастополі, районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних управлінь юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану); виконавчі органи сільських, селищних і міських (крім міст обласного значення) рад.

Згідно зі ст.13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

Згідно з п.4 ч. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» - за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Заявник не має іншої можливості здійснити реєстрацію народження своєї дитини згідно вимог законодавства України та одержати відповідне свідоцтво про народження.

З врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту народження нею на тимчасово окупованій території України, ІНФОРМАЦІЯ_1 хлопчика ОСОБА_2 обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення.

Як слідує з ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення у справах про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справі про встановлення факту народження на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Таким чином, рішення у даній справі підлягає до негайного виконання.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 27, 77, 81,263-265, 315-317 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт народження громадянкою України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , другої дитини чоловічої статі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце народження: Україна, Запорізька область, м. Мелітополь. Відомості про батька вказати на підставі п.1 ст.135 СК України, як ОСОБА_5 , громадянин України.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення складений 12 лютого 2024 року.

Заявник: ОСОБА_6 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 ).

Заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Волинській області Управління державної реєстрації Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (адреса: м. Луцьк, пр. Соборності, 18, ).

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.В. Івасюта