Провадження № 2/127/5467/24
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 листопада 2024 року м. Вінниця
Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Антонюк В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , про стягнення витрат на проведення ремонту, -
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , про стягнення витрат на проведення ремонту.
Разом із позовною заявою позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 в межах ціни позову 413 583,71 грн., що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заява мотивована тим, що з 24.11.2006 року ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 не заявила про відмову від прийняття спадщини у строк, встановлений статтею 1270 ІЦК України, тому вона є спадкоємцем свого чоловіка ОСОБА_4 , оскільки прийняла спадщину відповідно до положень частини третьої статті 1268 ЦК України і може відповідати за зобов`язаннями останнього.
Разом з ОСОБА_2 проживає також малолітня ОСОБА_3 , яка є донькою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 мав у власності нерухоме майно, зокрема квартиру, відповідно до укладено договору дарування квартири від 30.12.2021 року, згідно якого ОСОБА_5 подаровано ОСОБА_4 квартиру під АДРЕСА_1 .
Заявник зазначає, що зазначена квартира була особистою приватною власністю ОСОБА_4 , оскільки була йому подарована його сестрою ОСОБА_5 .
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 30.12.2021 року ОСОБА_4 є власником квартири, загальною площею 67.9 кв. м. на підставі договору дарування, серія та номер: 4095, виданого 30.12.2021 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу.
Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 08.09.2023 року, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Лукашенко В. Б. за № 5692, на підставі статті 1261 ЦК України та відповідно до говору про поділ спадщини від 08.09.2023 року № 5689, спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_2 . Зазначене свідоцтво видано ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , належної спадкодавцю на підставі договору дарування квартири.
Враховуючи те, що позивачем подано позов до спадкоємців ОСОБА_4 , які в добровільному порядку відшкодувати понесені позивачем витрати на проведення ремонту у квартирі зі згоди попереднього власника відмовляються, ОСОБА_2 може переоформити право власності, що може утруднити або зробити неможливим виконання можливого рішення суду про задоволення позовних вимог, тому позивач просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , в межах ціни позову 413 583,71 грн., що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, судом не встановлено необхідності у виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням, а також не встановлено необхідності призначення заяви про забезпечення позову до розгляду у судовому засіданні з викликом сторін.
Судом встановлено, що вимога про забезпечення позову подана з додержання вимог встановлених ст. 151 ЦПК України.
При цьому судом враховано, що хоча заява про забезпечення позову не містить пропозиції щодо зустрічного забезпечення, однак це не суперечить вимогам ч. 1 ст. 151 ЦПК України, з огляду на те, що ч. 1 ст. 154 ЦПК України передбачено право суду, а не обов`язок вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).
Згідно із ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.
Положеннями ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено види забезпечення позову.
Суд, розглянувши вищезазначену заяву, враховуючи обґрунтування заявника, приходить до висновку про наявність підстав для забезпечення позову, виходячи з наступного.
Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. При цьому, судом враховується чи не призведе невжиття заявленого заходу забезпечення позову до порушення вимоги щодо справедливого та ефективного захисту порушених прав, оскільки позивач не зможе їх захистити в межах одного цього судового провадження зайого позовом, без нових звернень до суду.
Заявником в заяві про забезпечення позову зазначено причини, у зв`язку з чим потрібно забезпечити позов, достатньо обґрунтовані вказані нею припущення.
Відповідність забезпечувальних заходів заявленій вимозі полягає у відповідності майнового інтересу заявника заходам, про застосування яких вона клопоче перед судом. Так, відповідно до ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків накладення арешту.
Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками накладення арешту.
Судом встановлено, що заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, є необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Цивільний процесуальний кодекс України враховує принцип рівноправ`я сторін у процесі і забезпечує захист інтересів, в тому числі, відповідача.
Заходи забезпечення позову відповідають заявленим вимогам, безпосередньо зв`язані з предметом спору, є співмірними і адекватними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. При цьому, запропонований заявником захід забезпечення позову не призведе до невиправданого обмеження прав відповідача та не завдасть йому шкоди чи збитків, а лише тимчасово унеможливить розпорядження спірним майном до вирішення спору в суді.
Судом перевірено аргументованість вимоги про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, враховано те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «Право на ефективний засіб юридичного захисту» встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову. При цьому, вжиття заходів до забезпечення позову має на меті запобігти утрудненню чи неможливості виконання рішення суду, прийнятого за результатами розгляду справи, або забезпечити ефективний захист чи поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, в разі задоволення позову.
Слід зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» засіб юридичного захисту має бути ефективним як на практиці, так і за законом. У рішенні Європейського суду з прав людини від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії», було зазначено що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.
При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17.07.2008) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.
При цьому суд звертає увагу на те, що вирішуючи питання щодо забезпечення позову, суд не з`ясовує фактичні обставин справи, а також не оцінює належності, допустимості і достовірності доказів щодо суті спору. Лише під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, які правовідносини випливають із встановлених обставин, чи слід задовольнити позов або в позові відмовити тощо.
Судом враховано, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акта, а також перешкоджання спричинення значної шкоди заявнику.
Враховуючи вищевикладене, з метою забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернулася до суду, суд прийшов до висновку про наявність підстав для забезпечення позову, оскільки невжиття таких заходів забезпечення позову може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.
На час вирішення питання про забезпечення позову судом не встановлено обставин визначених ч. 3 ст. 154 ЦПК України для застосування зустрічного забезпечення.
Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 149-154, 157, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суд -
Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якої діє законний представник ОСОБА_2 , про стягнення витрат на проведення ремонту - задовольнити .
Забезпечити позов шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 в межах ціни позову 413 583,71 грн., що належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.
Строк пред`явлення ухвали до виконання становить три роки.
Ухвалу суду для виконання надіслати державному реєстратору реєстраційної служби Вінницької міської ради (м. Вінниця, вул. Соборна, 59).
Копію ухвали надіслати сторонам по справі.
Ухвала набрала законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Суддя: