Справа № 558/246/24
номер провадження 2/558/86/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року селище Демидівка Рівненської області

Демидівський районний суд Рівненської області в складі:

одноособово суддя Мельник Д.В.,

секретар судового засідання Березюк І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Сенс банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернувся до суду з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 в якій просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором № 501392103 від 16 листопада 2021 року в розмірі 379 957,10 гривень.

В позовній заяві позивач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» вказує про те, що 16 листопада 2021 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Альфа Банк» укладено угоду про надання споживчого кредиту обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 501392103. Відповідно до умов кредитного договору Банк зобов`язувався надати відповідачеві кредит, а відповідач зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені кредитним договором. Умовами кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання позичальником умов договору, останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 379 957,10 гривень.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів Акціонерного товариства «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «СЕНС БАНК».

У зв`язку з викладеним, позивач Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 501392103 від 16.11.2021 гривень в розмірі 379 957,10 гривень та понесені судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 4 559,49 гривень.

Ухвалою суду від 08.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження(а.с.91).

Представник позивача подав до суду клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів (а.с. 198-200). Зазначене клопотання було задоволено ухвалою суду від 24.07.2024 року. Разом з тим, представник позивача Рудницький Ю.І. подав до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити (а.с. 178).

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує на те, що позивач подав до суду неналежним чином завірені копії документів, не подав оригіналу договору та первинних документів, на підставі яких ведеться бухгалтерський облік, тому, керуючись статтями 76-79, 81, 89, 95, 175 177, 185 ЦПК України, просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі та покласти судові витрати на позивача. Однак, самого факту отримання кредитних коштів та суми заборгованості відповідач ОСОБА_1 у відзиві не оспорює (а.с. 113-122).

Так, дослідивши докази по справі, встановивши фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення позовної заяви.

Судом встановлено, що підписана Оферта на укладення угоди про надання споживчого кредиту № 501392103 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 16.11.2021 року, акцепт пропозиції АТ «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання споживчого кредиту та відкриття відновлювальної кредитної лінії, паспорт споживчого кредиту, складають кредитний договір укладений між АТ "Альфа Банк" та ОСОБА_1 , який було укладено сторонами в електронній формі (а.с. 42-56).

Відповідно до оферти ОСОБА_1 запропонував Акціонерному товариству «Альфа-Банк» укласти з ним Угоду про надання споживчого кредиту № 501392103 обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, яка є невід`ємною частиною Договору про банківське обслуговування фізичних осіб. Підставою для укладення цієї угоди є Договір про банківське обслуговування фізичних осіб в Акціонерному товаристві «Альфа-Банк». Всі відносини, що не врегульовані угодою, Акціонерне товариство «Альфа-Банк» запропонувало врегулювати договором, який визначає всі інші істотні умови надання та користування кредитом, є невід`ємною частиною угоди та діюча редакція якого розміщена на сайті Банку www.alfabank.ua. Зі змісту зазначеного кредитного договору встановлено, що ОСОБА_1 підтвердив своїм особистим підписом, що згідний з публічною пропозицією Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на укладення угоди про надання споживчого кредиту.

У оферті та акцепті визначені всі суттєві умови кредитного договору щодо виду банківських послуг, строку дії договору, валюти, процентної ставки, умов повернення кредиту, відповідальності за порушення зобов`язань та інші.

Згідно з умовами такого договору ОСОБА_1 надано споживчий кредит - грошові кошти на споживчі цілі в розмірі 250 000 гривень на строк 60 місяців під фіксовану процентну ставку 35.00 % річних (а.с. 43). Факт надання вказаних кредитних коштів позивачу підтверджується меморіальним ордером № 705195411 від 16.11.2021 року (а.с. 40).

З 12 серпня 2022 року Акціонерне товариство «Альфа-Банк» змінило назву на Акціонерне товариство «Сенс Банк» (а.с. 85).

Ухвалою суду від 27.06.2024 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування в АТ "Сенс Банк" доказів, а саме оригіналів документів, які містять підпис ОСОБА_1 (а.с. 189). На виконання даної ухвали представник позивача Рудницький Ю.І. надав суду пояснення, в яких зазначає, що надати суду документи з оригіналами підписів відповідача ОСОБА_1 не представляється можливим, оскільки кредитний договір між АТ "Сенс Банк" та ОСОБА_1 було уладено в електронній формі та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с. 193-195), на підтвердження цього надано довідку про ідентифікацію відповідача ОСОБА_1 (а.с. 216).

Як вбачається із зазначеної довідки про ідентифікацію №22777-57.2/2024 від 25.07.2024 року, акцепт договору № 501392103 позичальник ОСОБА_1 здійснив 16.11.2021 року підписанням аналогом електронно-цифрового підпису у формі одноразового ідентифікатора №0248, який йому було відправлено на номер телефону НОМЕР_1 (а.с. 216). Отже, договір підписаний сторонами по справі, що свідчить, на думку суду, про те, що сторони досягли домовленості з усіх суттєвих умов укладення договору та погоджувались на такі умови.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання відповідачу кредиту.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до вимог ст. 6, ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні визначені Законом України «Про електронну комерцію», який встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

За приписом ст. 3 цього Закону електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Вказані правила є публічною пропозицією (офертою), у розумінні статей 641, 644 ЦК України, на укладення договору кредиту, та визначають порядок і умови кредитування, права і обов`язки сторін, іншу інформацію, необхідну для укладення договору.

Правилами абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачено, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Отже, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді, що закріплено положеннями ст. 205, ст. 207 ЦК України.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09.09. 2020 року у справі №732/670/19, від 23.03. 2020 року у справі №404/502/18, від 07.10.2020 року - №127/33824/19.

У силу ч. 1 ст. 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Отже, електронний договір має містити всі істотні умови для відповідного виду договору, інакше він може бути визнаний неукладеним або недійсним в зв`язку з недодержанням письмової форми в силу прямої вказівки закону.

Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі.

Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення.

Відповідних висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 12.01. 2021 року у справі №524/5556/19, провадження №61-16243 св 20.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що договір № 501392103 від 16.11.2021 року підписаний відповідачем ОСОБА_1 за допомогою електронного підпису з одноразовим ідентифікатором, тобто його укладання між сторонами підтверджено належними та допустимими доказами. Без проставлення клієнтом відповідної відмітки про ознайомлення його з умовами договору, такий не був би йому доступний для підписання. Таким чином, факт підписання договору відповідачем свідчить і про його попереднє ознайомлення Умовами. Інакше договір про надання коштів у позику на умовах споживчого кредиту між АТ "Сенс Банк" та ОСОБА_1 не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, доказів на підтвердження позиції відповідача матеріали справи не містять, відповідачем не надано доказів неукладання договору.

Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту у встановлені кредитним договором строки не виконав.

Згідно виписок по особових рахунках та розрахунку позивача станом на 21.09.2023 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № 501392103 від 16.11.2021 становить 379 957,10 гривень та складається із: 243 117,59 грн. - борг за кредитом та 136 839,51 грн. - борг по відсотках.

25.01.2024 року на адресу відповідача ОСОБА_1 позивачем було направлено досудову вимогу щодо усунення порушень виконання договірних зобов`язань протягом 30 днів з дня отримання даної вимоги, однак, відповідачем вказану вимогу залишено без відповіді та виконання, у зв`язку з чим, у відповідача перед позивачем існує заборгованість в розмірі 379 957,10 гривень гривень (а.с. 83, 86).

Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Стаття 611 ЦК України визначає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

У справах про стягнення кредитної заборгованості кредитор повинен довести виконання ним своїх обов`язків за кредитним договором, а саме надання грошових коштів (кредиту) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник - повернення грошових коштів у розмірі та на умовах, визначених договором.

У спірних правовідносинах саме на позивача покладено обов`язок довести факт укладення між сторонами кредитного договору та прострочення виконання позичальником взятих на себе зобов`язань, а на відповідача - спростувати розмір існуючої заборгованості.

Як вбачається з наявних у справі письмових доказів відповідач ОСОБА_1 не виконав взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами в сумі 363541,35 гривень.

Доказів погашення (повного чи часткового) такої заборгованості станом на час розгляду справи відповідачем суду не надано. Також, ОСОБА_1 не надав суду доказів, які спростовували б розмір заборгованості за кредитним договором, тому наданий позивачем розрахунок заборгованості приймається судом як достовірний.

Досліджені наявні у справі письмові докази, суд вважає належними та допустимими.

Фактично отримані та використані позичальником грошові кошти у добровільному порядку фінансовій установі не повернуті. Тож відповідач не виконав обов`язок з повернення кредитних коштів і позивач вправі вимагати захисту порушених прав у судовому порядку.

За вказаних обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» заборгованості за договором № 501392103 від 16.11.2021 в розмірі 379 957,10 гривень підлягають до задоволення в повному обсязі.

Відповідно до правил ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати у виді судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви до суду в розмірі 4 559,49 гривень 49 копійок..

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 1054 Цивільного кодексу України ст.ст. 12, 77,78,81, 141, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Акціонерного товариства "Сенс банк" (, місто Київ вулиця Велика Ваильківська, №100) до ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Сенс банк" заборгованість за кредитним договором № 501392103 від 16.11.2021 у розмірі 379 957 (триста сімдесят дев`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят сім) гривень 10 копійок.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Акціонерного товариства "Сенс банк" понесені судові витрати в сумі 4 559,49 (чотири тисячі п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 49 копійок.

Учасники справи, а також особи які не брали участі у справі, але суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити рішення безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не була вручене в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне провадження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня його вручення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро МЕЛЬНИК