РІШЕННЯ

Іменем України

05.02.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі :

головуючого-судді Мартинишин М.О.

з участю секретаря Кондрашин В.Р.

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за позовом Львівської міської ради до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення безпідставно збережених коштів

В С Т А Н О В И В:

Львівська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення безпідставно збережених коштів.

Позов мотивують тим, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:004:0030 площею 0,0640 га (у тому числі площею 0,0149 га у межах червоних ліній з обмеженнями) належить територіальній громаді м. Львова, є комунальною власністю та не є об`єктом договору про передачу її у власність або надання у користування (оренду) фізичним чи юридичним особам.

Ухвалою Львівської міської ради від 25.10.2007 № 1196 «Про користування ТзОВ «ТОРГОВА МАРКА ПІЦА ЧЕЛЕНТАНО» земельною ділянкою на АДРЕСА_1 » передано Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА МАРКА ПІЦА ЧЕЛЕНТАНО» земельну ділянку площею 0,0640 га (у тому числі площею 0,0149 га у межах червоних ліній з обмеженнями) на АДРЕСА_1 в оренду терміном на 5 років для обслуговування приміщень для виробництва продукції харчової промисловості та адміністративних приміщень за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі комерції.

Засновниками ТзОВ «ТОРГОВА МАРКА ПІЦА ЧЕЛЕНТАНО» () є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

26.11.2007 між Львівською міською радою та ТзОВ «ТОРГОВА МАРКА ПІЦА ЧЕЛЕНТАНО» укладено договір оренди земельної ділянки Ф-803 терміном до 25.10.2012.

Ухвал Львівської міської ради щодо продовження терміну дії оренди не приймалося, а документи, що посвідчують право користування земельною ділянкою відсутні.

Управлінням державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради 13.04.2023 року було проведено обстеження земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 та суміжних земельних ділянок і встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 фактично використовують земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:004:0030 площею 0,0640 га (у тому числі площею 0,0149 га у межах червоних ліній з обмеженнями) для виробництва продукції харчової промисловості та адміністративних приміщень за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання вказаної земельної ділянки в користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо даної земельної ділянки.

За результатами зазначеного обстеження управлінням державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради складено акт обстеження земельної ділянки від 13.04.2023 року № 143 та вимоги № 2412-вих-67146 від 02.06.2023, № 2412-вих-67182 від 02.06.2023, № 2412-вих-67183 від 02.06.2023, які скеровувались на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2023 № 345857601 нежитлове приміщення загальною площею 855,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 розмір часток 1/3 на підставі договору про визначення часток у спільній сумісній власності № 741 від 20.08.2014, видавник: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Візняк О.О; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18282515 від 28.03.2008 видавник: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки"; Рішення іменем України № 2-1872/08 від 07.03.2008, видавник: Франківський районний суд м. Львова.

Таким чином, з моменту виникнення права власності на майно у відповідачів виник обов`язок не лише оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, а й сплачувати орендну плату за користування нею. Однак, відповідачі зазначені обов`язки не виконали.

Відтак, відповідачі є фактичними користувачами земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0030 за адресою: АДРЕСА_1 .

Вказує, що відповідно до розрахунку недоотриманих коштів міським бюджетом з плати за землю внаслідок використання земельної ділянки без документів, наданого управлінням земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради, розмір збитків, завданих власнику землі за користування відповідачем земельною ділянкою (кадастровий номер :04:004:0030) за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2022 року по 30.06.2023 року становить 55 843,81 гривень.

Таким чином зазначає, що ненадходження коштів зі сплати орендної плати перешкоджає належному функціонуванню органу місцевого самоврядування, що порушує інтереси місцевого самоврядування, а тому змушені звернутися до суду з відповідним позовом. Просить позов задовлити.

Ухвалою судді від 24.11.2023 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати таку за правилами спрощеного позовного провадження.

Від відповідачів відзив на позовну заяву не надійшов.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, дала пояснення аналогічні до викладеного у позовній заяві. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце розгляду заяви. Однак подав до суду клопотання про відкладення розгляду справи, яке не містять поважності причин неявки в судове засідання, безпричинне та спрямовано на затягування судового процесу.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання повторно не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлені про день, час та місце слухання справи.

За таких обставин суд вважає, що справу слід слухати за відсутності відповідачів на підставі наявних у справі даних чи доказів, достатніх для постановлення рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали, всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За вимогами ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом установлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:004:0030 площею 0,0640 га (у тому числі площею 0,0149 га у межах червоних ліній з обмеженнями) належить територіальній громаді м. Львова, є комунальною власністю та не є об`єктом договору про передачу її у власність або надання у користування (оренду) фізичним чи юридичним особам, що підтверджується копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-023 від 12.09.2023(а.с.19-20).

Ухвалою Львівської міської ради від 25.10.2007 № 1196 «Про користування ТзОВ «ТОРГОВА МАРКА ПІЦА ЧЕЛЕНТАНО» земельною ділянкою на АДРЕСА_1 » передано Товариству з обмеженою відповідальністю «ТОРГОВА МАРКА ПІЦА ЧЕЛЕНТАНО»(а.с.31) земельну ділянку площею 0,0640 га (у тому числі площею 0,0149 га у межах червоних ліній з обмеженнями) на АДРЕСА_1 в оренду терміном на 5 років для обслуговування приміщень для виробництва продукції харчової промисловості та адміністративних приміщень за рахунок земель промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі комерції.

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань(а.с.37) засновниками ТзОВ «ТОРГОВА МАРКА ПІЦА ЧЕЛЕНТАНО» () є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

На підставі вищезазначеної ухвали, 26.11.2007 між Львівською міською радою та ТзОВ «ТОРГОВА МАРКА ПІЦА ЧЕЛЕНТАНО» укладено договір оренди землі Ф-803(а.с.38) на п`ять років до 25.10.2012 року. Після закінчення строку договору,орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір подовжити його дію(п. 8 Договору).

З огляду наявних матеріалів справи вбачається, що ухвал Львівською міською радою щодо продовження терміну дії оренди не приймалося та відсутні будь-які документи про звернення ТзОВ «ТОРГОВА МАРКА ПІЦА ЧЕЛЕНТАНО» про продовження дії вищезазначеного договору, а отже документи, що посвідчують право користування такою земельною ділянкою відсутні.

Управлінням державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради 13.04.2023 року було проведено обстеження земельних ділянок за адресою: АДРЕСА_2 та суміжних земельних ділянок, що підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 13.04.2023 року №143(а.с.12-15) та до якого встановлено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 фактично використовують земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :04:004:0030 площею 0,0640 га (у тому числі площею 0,0149 га у межах червоних ліній з обмеженнями) для виробництва продукції харчової промисловості та адміністративних приміщень за відсутності відповідного рішення органу місцевого самоврядування про надання вказаної земельної ділянки в користування (оренду) та за відсутності вчиненого правочину щодо даної земельної ділянки.

За результатами зазначеного обстеження управлінням державного контролю за використанням та охороною земель департаменту містобудування Львівської міської ради направлено вимоги № 2412-вих-67146 від 02.06.2023, № 2412-вих-67182 від 02.06.2023, № 2412-вих-67183 від 02.06.2023, які скеровувались на адресу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.16-18, 27-30).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 13.09.2023 № 1(а.с.22-23) нежитлове приміщення загальною площею 855,8 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 перебуває у спільній частковій власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розмір часток 1/3 на підставі договору про визначення часток у спільній сумісній власності № 741 від 20.08.2014, видавник: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Візняк О.О.; витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 18282515 від 28.03.2008 видавник: Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради "Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки"; Рішення іменем України № 2-1872/08 від 07.03.2008, видавник: Франківський районний суд м. Львова.

Таким чином, відповідачі є фактичними користувачами земельної ділянки кадастровий номер :04:004:0030 за адресою: АДРЕСА_1 та продовжують фактично користуватись такою земельною ділянкою без плати за землю.

Отже, відповідачі використовують дану земельну ділянки без правових підстав, орендну плату не сплачують, хоча земельна ділянки використовуються для розміщення їх майна.

Згідно з інформації з витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 13.06.2023 № НВ 023(а.с.25), нормативно грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :04:004:0030) становить 1 359 161,60 гривень.

Відповідно до ухвали Львівської міської ради № 1995 від 25.05.2017 «Про затвердження Порядку продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові» затверджено Порядок продажу земельних ділянок комунальної власності та нарахування орендної плати за землю у м. Львові.

Пунктом 5 ухвали встановлено, що ця ухвала набирає чинності з 01.01.2018 року. Пунктом 7.3 Розділу 7 вказаного Порядку визначено, що розмір орендної плати за земельні ділянки встановлюється відповідно до їх цільового (функціонального) використання у розрізі економіко-планувальних зон м. Львова згідно з цим Порядком, за винятком випадку, коли розмір орендної плати за землю визначений ухвалою міської ради про передачу земельної ділянки в оренду або результатами земельних торгів (у разі набуття права оренди на земельну ділянку на конкурентних засадах).

Відповідно до п. п. 7.5.1 Розділу 7 Порядку, річний розмір орендної плати встановлюється у розмірі 3 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки за винятком коли розмір орендної плати за землю визначений ухвалою міської ради про передачу земельної ділянки в оренду або протоколом аукціону (у разі набуття права оренди на земельну ділянку на конкурентних засадах) та для земельних ділянок використання яких вказано у пунктах 7.6 7.16 цього Порядку.

Відповідно до розрахунку недоотриманих коштів міським бюджетом з плати за землю внаслідок використання земельної ділянки без документів, наданого управлінням земельних ресурсів департаменту містобудування Львівської міської ради, розмір збитків, завданих власнику землі за користування відповідачем земельною ділянкою (кадастровий номер :04:004:0030) за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2022 року по 30.06.2023 року становить 55 843,81 гривень(а.с.24).

Відповідно до листа Управління адміністрування місцевих та залучених фінансів департаменту фінансової політики Львівської міської ради від 06.07.2023 № 4-2201-9024(а.с.35) від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 надходження до бюджету Львівської МТГ з плати за землю за період 01.01.2022 року по - 30.06.2023 не було.

Відповідно до листа Головного управління ДПС у Львівській області від 02.05.2023 № 1.8-13038-2412(а.с.36) інформація щодо сплати плати за землю від ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 відсутня.

Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 Земельного кодексу України, є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України та іншими законами.

У відповідності до статті 12 Земельного кодексу України повноваження сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів у галузі земельних відносин, до яких, зокрема, належить розпорядження землями територіальних громад.

За змістом статей 125 та 126 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю чи споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

Відтак, із виникненням права власності на об`єкт нерухомості, власник такого об`єкта не звільняється від обов`язку оформлення прав на земельну ділянку відповідно до законодавства.

Відповідно до статті 206 Земельного кодексу України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата заземлю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

Відповідачі не є ані власниками, ані постійними землекористувачами земельної ділянки, а тому не є суб`єктами плати за землю у формі земельного податку, при цьому єдина можлива форма здійснення плати за землю для них, як землекористувачів, є орендна плата (ст. 14.1.72 Податкового кодексу України).

Таким чином, відповідачі продовжують фактично користуватись земельною ділянкою без плати за землю.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням ч.1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

При цьому до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними (правова позиція в постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2018 року у справі № 922/3412/17 та від 13 лютого 2019 року у справі №320/5877/17).

Відповідно до ч.1 ст.90 ЗК України, власники земельних ділянок мають право на відшкодування збитків у випадках, передбачених законом.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України (відповідно до правової позиції Верховного Суду в постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 629/4628/16-ц).

Згідно з ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

За змістом положень глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювана шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язання. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Обов`язком землекористувачів, згідно статті 96 Земельного кодексу України, серед іншого, є своєчасна сплата земельного податку або орендної плати.

Статтями 7, 140, 142 Конституції України та ст. ст. 16, 60 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування, функціонування якого гарантується державою, є рухоме і нерухоме майно, доходи міських бюджетів, інші кошти, земля, природні ресурси, що є у комунальній власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах.

Як визначено статтею 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно зі статтями 26, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та статтею 12 Земельного кодексу України до компетенції сільських, селищних, міських рад та їх виконавчих органів належить вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин, зокрема, розпорядження землями територіальних громад, здійснення контролю за додержанням земельного природоохоронного законодавства, використання і охороною земель, вирішення земельних спорів та інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону.

Частиною 5 статті 60 цього Закону визначено, що органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпоряджання об`єктами права комунальної власності.

При цьому, враховуючи вимоги статті 19 Конституції України, територіальна громада м. Львова, як власник спірних земельних ділянок делегує Львівській міській раді повноваження щодо здійснення щодо здійснення права власності від її (громади) імені, в її інтересах, виключно у спосіб та у межах повноважень, передбачених законом. Тобто воля територіальної громади як власника може виражатися лише в таких діях органу місцевого самоврядування, які відповідають вимогам законодавства та інтересам територіальної громади.

Згідно з положенням статті 142 Конституції України державною гарантією місцевого самоврядування є участю держави у форматуванні дохідної частини його бюджетів та компенсація у необхідних випадках витрат місцевого самоврядування.

Відповідно до положень статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є, зокрема, доходи місцевих бюджетів. Доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов`язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та законом про Державний бюджет України (стаття 63 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Згідно зі статтями 10, 265 Податкового кодексу України плата за землю є місцевим податком. Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 64 Бюджетного кодексу України вона зараховується до бюджетів місцевого самоврядування, а отже бюджет Львівської міської ради недоотримав значну суму коштів, яку мав би отримати від передачі земельної ділянки в оренду відповідачам.

Ненадходження коштів зі сплати орендної плати перешкоджає належному функціонуванню органу місцевого самоврядування, що порушує інтереси місцевого самоврядування. Місцеві бюджети мають бути достатніми для забезпечення виконання органами місцевого самоврядування наданих їм законом повноважень на забезпечення населення послугами не нижче рівня мінімальних соціальних потреб. Повноваження на здійснення витрат місцевого бюджету мають відповідати обсягу надходжень місцевого бюджету.

Недоотримання коштів у розмірі орендної плати суттєво ослаблює дохідну частину місцевого бюджету та може призвести до неможливості покриття щомісячних (постійних) видатків місцевого бюджету і як наслідок до необхідності державного забезпечення збалансування місцевого бюджету.

Відтак, внаслідок неотримання коштів місцевим бюджетом за використання земельної ділянки у розмірі орендної плати порушуються інтереси територіальної громади м. Львова.

Таким чином, відповідачі у період з 01.01.2022 року по 30.06.2023 року не сплачують за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:004:0030 за адресою: АДРЕСА_1 плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберегли за рахунок Львівської міської ради, як власника земельної ділянки за вказаною адресою, майно - грошові кошти у розмірі орендної плати, тобто 55 843,81 гривень.

Визначення позивачем суми безпідставно збережених коштів здійснювалося на основі належного і допустимого доказу - витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, тому суд вважає, що такий розрахунок є вірним.

Згідно з ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до приписів ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, оскільки відповідачі не сплачують за користування земельною ділянкою кадастровий номер :04:004:0030 за адресою: АДРЕСА_1 плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, тому слід стягнути з відповідачів на користь позивача по 1/3 з кожного суми безпідставно збережених коштів у зв`язку з користуванням земельною ділянкою комунальної власності кадастровий номер :04:004:0030 за адресою: АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів, а саме до стягнення таких коштів по 18 614,60 гривень з кожного.

Згідно з ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути в рівних частках сплачений судовий збір у розмірі 2 684 грн.(а.с.10), а саме по 894,66 гривень судового збору з кожного.

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 223, 259, 263-265, 268, 273, 353 ЦПК України -

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Львівської міської ради безпідставно збережених коштів у зв`язку з користуванням земельною ділянкою комунальної власності кадастровий номер :04:004:0030 за адресою: АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів у розмірі 18 614,60 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 894,66 гривень, а всього разом 19 509,26 гривень(дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`ять гривень, двадцять шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Львівської міської ради безпідставно збережених коштів у зв`язку з користуванням земельною ділянкою комунальної власності кадастровий номер :04:004:0030 за адресою: АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів у розмірі 18 614,60 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 894,66 гривень, а всього разом 19 509,26 гривень(дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`ять гривень, двадцять шість копійок).

Стягнути з ОСОБА_4 на користь Львівської міської ради безпідставно збережених коштів у зв`язку з користуванням земельною ділянкою комунальної власності кадастровий номер :04:004:0030 за адресою: АДРЕСА_1 без правовстановлюючих документів у розмірі 18 614,60 гривень та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 894,66 гривень, а всього разом 19 509,26 гривень(дев`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`ять гривень, двадцять шість копійок).

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: Львівська міська рада, , місцезнаходження: м. Львів пл. Ринок, 1.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце проживання:АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання:АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання:АДРЕСА_5 .

Дата складення повного судового рішення - 12.02.2024 року.

Суддя Мартинишин М.О.