ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5814/24 Справа № 212/1701/24 Суддя у 1-й інстанції - Колочко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.,

суддів - Агєєва О.В., Корчистої О.І.

секретар судового засідання Лідовська А.А.

сторони:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Суха Балка»

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційні скарги позивача ОСОБА_1 та представника відповідача Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» адвоката Заклецького В.В. на рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року, яке ухвалено суддею Колочко О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повне судове рішення складено 15 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» (надалі ПрАТ «Суха Балка») про відшкодування моральної шкоди, заподіяної смертю чоловіка при виконанні трудових обов`язків.

Позов мотивовано тим, що позивачка є вдовою ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказала, що з 25 лютого 1981 року по 26 травня 2009 року її чоловік перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Суха Балка», та працював на шахті «Ювілейна». 26 травня 2009 року чоловік звільнився з підприємства у зв`язку з виходом на пенсію. Зазначила, що після звільнення з підприємства відповідача через деякий час стан здоров`я чоловіка погіршився, у зв`язку з чим його направили до Українського НДІПМ де 10.03.2009 йому було встановлено остаточний діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої стадії (пиловий бронхіт першої-другої ст., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН другого ступеня. 10 квітня 2009 року було складено Акт №28, в якому зазначено, що причиною професійного захворювання ОСОБА_2 є робота на шахті «Ювілейна» ПрАТ «Суха Балка» де він працював більше 23 років в умовах перевищення рівня запиленості. 03 червня 2009 року висновком МСЕК ОСОБА_2 було визнано інвалідом третьої групи з втратою працездатності. Зазначила, що незважаючи на тривале лікування її чоловік помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Втрата чоловіка змінила повсякденне життя позивача. Емоційний стан позивача після смерті чоловіка вкрай тяжкий. Внаслідок смерті чоловіка втратився сенс її життя, постійний пригнічений стан позначився на якості її життя, у віці 67 років вона залишилась одна. Незважаючи на те, що з часу смерті чоловіка пройшов певний час позивача не полишають відчуття скорботи та відчаю. Просила стягнути з відповідача у відшкодування моральної шкоди 600 000 гривень без урахування утримання податків, зборів та інших платежів.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Суха Балка» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 200 000 грн., без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір у розмірі 2000 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить змінити рішення суду в частині розміру стягнутої судом моральної шкоди, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, апелянт вказує на те, що визначений судом розмір моральної шкоди є значно заниженим.

Позивачка зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що втрата чоловіка є незворотною втратою, яка не може бути відновлена, а тому душевні страждання позивача будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Стан чоловіка дуже пригнічував позивачку. Чоловік постійно кашляв, відчував болі в грудній клітині, через це постійно лікувався, а вона виходжувала його. Смерть чоловіка в муках сталася на її очах, останній час він не міг глибоко вдихнути, бо починався сильний біль. Вона у віці 67 років залишилася одна, втрата чоловіка спричиняє їй і зараз моральні страждання і переживання, адже вона втратила близьку для неї людину, яку дуже любила, опору у житті.

Натомість представник відповідача у своїй апеляційній скарзі поставив питання про скасування оскарженого судового рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову в повному обсязі. Обгрунтовуючи відсутністю вини підприємства у смерті чоловіка позивачки. Адже останній свідомо обрав свою професію, добровільно працював у шкідливих умовах значний час.

Відзиви на апеляційні скарги не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача ПрАТ «Суха Балка» - адвоката Заклецького В.В., який підтримав апеляційну скаргу ПрАТ «Суха Балка» та просив її задовольнити, залишивши без задоволення апеляційну скаргу ОСОБА_1 як безпідставну та необґрунтовану, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а апеляційна скарга відповідача ПрАТ «Суха Балка» - залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачка була дружиною ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 9,14).

Чоловік позивачки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого 20 травня 2023 року (а.с. 9).

У період з 25.02.1981 по 08.07.1986, з 29.07.1986 по 03.10.1989, та з 14.09.1995 по 26.05.2009 за життя ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Суха Балка», працював на останній посаді підземного гірничого майстра шахти «Ювілейна» з повним робочим днем підземних умовах. Звільнений з підприємства 26 травня 2009 року, за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію за віком, ст. 38 КЗпП України (а.с. 15-17).

Відповідно до Акту №28 розслідування хронічного професійного захворювання від 10 квітня 2009 року, проведено розслідування хронічного професійного захворювання ОСОБА_2 : хронічне обструктивне захворювання легень першої-другої ст. (пиловий бронхіт першої - другої ст., емфізема легень першої-другої ст.) ЛН другого ст. Також зазначено, що особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи є: адміністрація шах «Південна» РУ ХХ партз`їзду, «Ювілейна» РУ ім. ХХ партз`їзду та «Ювілейна» ВАТ «Суха Балка», порушення вимог ст. 13 Закону України «Про охорону праці», ст. 153 КЗпП України (а.с. 7-8).

Згідно довідки МСЕК від 11 січня 2024 року серії АА №0000331, встановлений причинний зв`язок смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , з професійним захворюванням від 10.03.2009 (а.с. 13).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позову та покладаючи обов`язок з відшкодування моральної шкоди на ПрАТ «Суха Балка», суд першої інстанції виходив із того, що професійне захворювання, внаслідок якого помер чоловік позивачки, заходиться у причинному зв`язку із настанням смерті, позивачу спричинено моральну шкоду, яка має бути відшкодована на підставі статті 440-1 ЦК України, відповідачем по справі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо наявності правових підстав для стягнення моральної шкоди, однак не погоджується з визначеним судом розміром моральної шкоди, з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення рішення, серед інших питань, вирішує які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин та яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Оскільки, смерть чоловіка позивача знаходиться у причинному зв`язку із набутим на виробництві професійним захворюванням, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, щодо застосування до спірних правовідносин сторін положень статтей 23, 1167, 1168 ЦК України, зокрема, що моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.

Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Суд першої інтонації дійшов вірного висновку, що відповідач ПрАТ «Суха Балка» є особою, що несе відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди дружині померлого, оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_2 внаслідок професійного захворювання, дружина померлого переносить моральні страждання, змінився ритм її життя, зі смертю чоловіка вона перенесла та переносить психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю. Позивач втратила близьку людину та залишилась без його турботи, смерть чоловіка спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки дружина втратила чоловіка, і чоловік був для позивача дуже близькою людиною і опорою у житті.

Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.

Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачам моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.

Виходячи із наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу заподіяно моральну шкоду і вона має право на її відшкодування.

Однак, на думку колегії суддів, доводи апеляційної скарги позивача про те, що визначений судом розмір відшкодування моральної шкоди є заниженим, заслуговують на увагу, оскільки при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачу у зв`язку із загибеллю чоловіка, суд першої інстанції не в повній мірі врахував роз`яснення, наведені у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Колегія суддів вважає, що у зв`язку зі смертю потерпілого, який помер 19.05. 2023 від професійного захворювання, позивачу спричинено моральну шкоду, пов`язану із втратою рідної людини, яка залишилась без чоловіка, тому душевні страждання позивача будуть тривати і надалі, що свідчить про їх безстроковість. Смерть чоловіка призвела до того, що позивач зазнала сильного нервового потрясіння, адже вона втратила близьку для неї людину, яку дуже любила та який був для неї опорою у житті. У зв`язку зі смертю чоловіка позивач стала почувати себе самотньою та пригніченою, в її родині виникли матеріальні проблеми.

Враховуючи вищевикладене, та наявність доказів, що смерть чоловіка позивачки знаходиться у причинному зв`язку із професійним захворюванням, колегія суддів приходить до висновку, що з урахуванням викладеного, враховуючи ступінь фізичних та моральних страждань дружини загиблого, незворотність втрати, істотність вимушених змін у її житті, обставини нещасного випадку, який стався з потерпілим, колегія суддів вважає за необхідне визначити розмір моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 500 000 грн.

На підставі вищенаведеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, рішення у справі підлягає зміні в частині розміру моральної шкоди та збільшення цього розміру з 200 000 гривень до 500 000 грн.

У зв`язку із збільшенням розміру стягнутої судом першої інстанції моральної шкоди підлягає збільшенню стягнутий судом першої інстанції розмір судового збору, з 2000 грн. до 5 000 грн.

Оскільки рішення суду підлягає зміні у відповідності до положень ч.13 ст.141 ЦПК України проводиться перерозподіл судових витрат.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору та її апеляційна скарга задоволена частково, витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 7 500 грн. (5000 грн. * 150% = 7 500 грн) покладаються на відповідача.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь ОСОБА_1 збільшивши його з 200 000 (двісті тисяч) грн. до 500 000 (п`ятсот тисяч) грн.

Рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 квітня 2024 року в частині судового збору змінити, збільшивши розмір стягнутого з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави судового збору з 2 000 (дві тисячі) грн. до 5000 (п`ять тисяч) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» на користь держави за подачу позивачем апеляційної скаги 7 500 (сім тисяч п`ятсот ) грн. судового збору.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 10 липня 2024 року.

Головуючий:

Судді: