Справа № 452/3923/23

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"13" лютого 2024 р. м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області у складі:
головуючого судді Кущ Т.М.,
при секретарі судового засідання Роман Л.І.,
за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Самбірського міськрайонного суду Львівської області цивільну справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням осіб без їх виклику за позовом ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Найди Ірени Андріївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
29 вересня 2023 року позивач ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Найди І.А. звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 з вимогою про розірвання шлюбу між сторонами, який зареєстровано 17 квітня 2018 року у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відповідний актовий запис №189. Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Найда І.А. вказала, що від шлюбу сторони дітей не мають, при цьому подружжя більше одного місяця разом не проживають та спільного господарства не ведуть, оскільки між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння, проте відповідач відмовляється вирішити питання щодо розірвання шлюбу в добровільному порядку через органи державної реєстрації актів цивільного стану. За таких обставин позивач вимушена була звернутися до суду із відповідним позовом, посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача (а.с.1-6).
11 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення виявлених недоліків (а.с.22).
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 січня 2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено вперше розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику на 06 лютого 2024 року (а.с.27), який не відбувся у зв`язку з перебуванням головуючого судді у нарадчій кімнаті по іншій справі. В подальшому, розгляд справи по суті було призначено на 13 лютого 2024 року (а.с.36).
Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Найда І.А. про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.37,39). У відповідній письмовій заяві, поданій представником позивача - адвокатом Найдою І.А., зазначено, що позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі, бажання зберегти шлюб не має та заперечує проти надання строку для примирення. Разом з тим, представник позивача прохала суд провести розгляд справи без її участі та без участі позивача на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.34).
Відповідач ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.38), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Разом з тим, через засоби електронного позову подав письмову заяву про визнання позову, в якій зазначив, що ним визнаються позовні вимоги у повному обсязі і він не заперечує проти розірвання шлюбу, прохав суд розглянути справу у його відсутності (а.с.32).
Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10.
Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, викладену позивачем в позовній заяві та додатковій заяві, поданій її представником адвокатом Найдою І.А. до суду, а відповідачем у відповідній письмовій заяві про визнання позову, поданій до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.
Із свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 17 квітня 2018 року у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що 17 квітня 2018 року складено відповідний актовий запис №189 (а.с.14).
Від даного шлюбу сторони дітей не мають (а.с.1-6).
З письмових пояснень сторін та матеріалів справи вбачається, що спільне сімейне життя позивача з відповідачем не склалося, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, разом не проживають, припинили шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства, подружжя вважає подальше спільне життя і збереження шлюбу між ними неможливим (а.с.1-6,9-10,11-13,32,34).
Відповідач ОСОБА_2 правом подати відзив на позовну заяву не скористався, будь-яких заперечень проти позову з посиланням на відповідні докази не надав, проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження не заперечував. Натомість, вищезазначені обставини у справі відповідач не оспорював, фактично їх визнав, про що зазначив в заяві по суті справи, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню.
Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Позивач ОСОБА_1 прохала позов задовольнити, за змістом позову та за змістом додаткової заяви, поданої до суду її представником адвокатом Найдою І.А., письмово заперечувала проти надання подружжю строку для примирення (а.с.1-6,34).
Відповідач ОСОБА_2 клопотань про надання подружжю строку для примирення не заявляв та не заперечував проти розірвання шлюбу (а.с.32).
За таких обставин суд вважає, що сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини.
Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає.
Відповідно до ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.
За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку, що причини, які спонукали позивача ОСОБА_1 на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому позов підлягає задоволенню.
Згідно зі ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.
Позивач ОСОБА_1 у зв`язку з реєстрацією шлюбу не змінювала своє дошлюбне прізвище (а.с.14).
Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 залишити прізвище «ОСОБА_3 ».
Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.
Керуючись стст.24,110-113 СК України, стст.12-13,76-82,206,247,259,263-268,274,279 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 в особі її представника адвоката Найди Ірени Андріївни до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, - задовольнити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Варяж Сокальського району Львівської області (зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий Сокальським РВ УМВС України у Львівській області від 11 жовтня 2006 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Самбір Львівської області (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , виданий Самбірським МВ ГУМВС України у Львівській області від 19 липня 2007 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ), зареєстрований 17 квітня 2018 року у Франківському районному у місті Львові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, відповідний актовий запис №189 від 17 квітня 2018 року, які не мають спільних неповнолітніх дітей.
Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 й надалі іменуватися цим самим прізвищем.
Рішення суду відповідно до частини 1 статті 273 ЦПК України набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Т.М. Кущ