Справа № 522/9227/24
Провадження 2/522/5370/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

22 серпня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Звонецької І.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

В обгрунтування позову позивач вказує 11 червня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб.

27 квітня 2018 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб розірвано. Від шлюбу є донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом з позивачкою.

24.09.2018 року Суворовським районним судом м. Одеси видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліменти щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 .

В додаткових витратах батько дитини, Відповідач по справі, участі не приймає, з дитиною не спілкується, та не бере участі в її виховані та розвитку. У зв`язку з цим, позивачка змушена звернутися до суду з позовною заявою про стягнення додаткових витрат на утримання дитини виходячи із наступного.

Позивачка вказує, що через війну навчання у звичайних школах є неприйнятним, а тому позивачкою прийнято рішення перевести дитину до приватної школи, де навчання очне, а саме: до ПЗЗСО «Одеська гімназія «Айк`ю скул». Графік навчання з 09:00-16:00. Ціна навчання 8500 грн за місяць. Перший внесок 2000 грн, та 1200 грн на придбання підручників та зошитів. Все вищевикладене підтверджується відповідними квитанціями. Навчання у ПЗЗСО «Одеська гімназія «Айк`ю скул» привело до успіхів дитини у навчанні, до бажання навчатися, вона приймала участь в шкільних олімпіадах, після чого отримала відповідну грамоту. В неї з`явилися друзі, з якими вона спілкується, грає після школи, та проводить час у вихідні дні. За бажанням дитини, вона відвідує додаткові заняття по малюванню, що коштують 1400 грн в місяць, та танці, вартість яких складає 1800 грн в місяць. Тобто витрати в місяць на навчання дитини складають 11700 грн.

Сума понесених витрат на навчання у ПЗЗСО «Одеська гімназія «Айк`ю скул» з лютого по червень 2024 року складає- 42 500 грн; перший внесок- 3 750 грн; гурток з танців - 3 600 грн; гурток з малювання- 2 800 грн. Загальна сума понесених витрат складає 52 650 грн.

У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить стягнути з відповідача стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 - половину понесених витрат на утримання доньки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі- 26 325 грн.

Ухвалою суду від 13.06.2024 року провадження у справі відкрито.

Ухвалою суду від 10.07.2024 року підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судове засідання призначене на 22.08.2024 року сторони не з`явились, про дату та час судового засідання повідомленні належним чином.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 11 червня 2014 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про укладання шлюбу зроблено запис №519. Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . 27 квітня 2018 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси шлюб розірвано. Від шлюбу є донька, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу залишилася проживати разом зі позивачкою.

24.09.2018 року Суворовським районним судом м. Одеси видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_2 аліменти щомісячно на утримання неповнолітньої дитини, ОСОБА_4 .

Згідно частини другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до частини першої статті 185 СК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

У постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 у справі № 6-1489цс17 зроблено висновок, що «СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Згідно із частиною першою статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. За частиною другою статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення».

Як зазначив Верховнии? Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у своїй Постанові від 26.08.2020 року у справі N 336/1488/19, провадження N 61-19103св19, особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов.

З наданих позивачкою доказів та відповідних обгрунтувань суд вбачає, що витрати на відвідування дитиною приватної школи не викликані особливими як позитивними так і негативними фактами самої дитини, тобто не є суб`ктивними. В даному випадку позивачка посилається на об`єктивні обставини пов`язані саме з проблематикою навчання під час військової агресії та викликаних нею наслідків.

У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19

(провадження № 61-18284св19) Верховний Суд виснував, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2019 року у справі № 344/5315/18 (провадження № 61-6722св19) погодився з висновками судів першої та апеляційної інстанцій про те, що позивачка не навела особливих обставин, які б свідчили про необхідність понесення додаткових витрат, які викликані розвитком здібностей дитини, хворобою дитини тощо. Також позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б потребу платного навчання дитини у приватній школі-садочку «Перша ластівка» при наявності можливості отримання дитиною безкоштовної середньої освіти, гарантованої державою, та не навела мотивів вибору освітнього закладу, що зокрема залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачка не надала доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина у приватній школі, в якій останній навчався.

У постанові від 26 серпня 2020 року у справі № 336/1488/19 (провадження № 61-19103св19) Верховний Суд врахував, що позивачка посилалася на те, що у зв`язку із навчанням дитини за кордоном за напрямом «Інформаційні технології, розробка веб- та мобільних застосунків» нею сплачено кошти за навчання, дорогу до Канади та інформаційні витрати. Проте, навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже, такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 СК України. Верховний Суд звернув увагу на те, що позивачка не довела існування особливих обставин, які зумовили б необхідність платного навчання дитини за кордоном при наявності можливості проходження навчання у державних закладах освіти, не навела мотивів вибору освітнього закладу, що, зокрема, залежить від матеріальних можливостей та бажання батьків, а також погодження такого вибору з батьком дитини. Позивачка не надала доказів на підтвердження того, що між нею та відповідачем були узгоджені питання щодо навчання сина за кордоном. Навчальний заклад New Brunswik Communiti College, Moncton, Canadа вибрано позивачкою на власний розсуд, без погодження з відповідачем.

У постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/20 (провадження № 61-8815св21) зазначено, що витрати, які позивачка віднесла до витрат, пов`язаних з поглибленим навчанням та інтелектуальним розвитком дитини, понесені на проходження дитиною додаткових курсів з професійної орієнтації, підготовки до зовнішнього незалежного оцінювання, навчання дитини в школі, на купівлю обладнання та витратних матеріалів на підготовчих курсах вищого навчального закладу, тому апеляційних суд обґрунтовано виходив з того, що такі додаткові витрати не були викликані особливими обставинами, особливою схильністю дитини до навчання. Позивачка не довела, що такі витрати не покриваються за рахунок аліментів, які сплачував відповідач на дитину. Верховний Суд врахував, що підготовка до зовнішнього незалежного оцінювання, заняття з репетитором для підготовки до вступу до вищого навчального закладу, придбання посібників, не може вважатися розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України. Понесення таких витрат є добровільним волевиявленням одного із батьків, позивачем не доведено погодження з відповідачем необхідності відвідування дитиною таких додаткових занять.

Однак у даному випадку суд встановлює, що рішення про переведення дитини до приватного навчального закладу не було узгоджене з батьком дитини, не враховано його спроможність надавати додаткові витрати та його позицію з вказаного питання.

Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Повна загальна середня освіта є обов`язковою. Держава забезпечує доступність і безоплатність дошкільної, повної загальної середньої, професійно-технічної, вищої освіти в державних і комунальних навчальних закладах; розвиток дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійно-технічної, вищої і післядипломної освіти, різних форм навчання; надання державних стипендій та пільг учням і студентам. Громадяни мають право безоплатно здобути вищу освіту в державних і комунальних навчальних закладах на конкурсній основі.

Право особи на освіту може реалізовуватися шляхом її здобуття на різних рівнях освіти, у різних формах і різних видів, у тому числі шляхом здобуття дошкільної, повної загальної середньої, позашкільної, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти та освіти дорослих (частина третя статті 3 Закону України «Про освіту»).

Виходячи з вищеикладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову, адже додаткові витрати на утримання дитини пов`язані з одноособовим прийняттям рішення про переведення дитини до приватного навчального закладу без урахування думки другого з батьків, крім того, підстава для переведення дитини до приватного навчального закладу та відвідування відповідних кружків не є такою що пов`язана з розвитком особливих здібностей дитини та відповідно бути особливими обставинами в розумінні статті 185 СК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини - відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 28.08.2024 року.

Суддя А.В. Науменко

22.08.24