гСправа № 187/307/24 Провадження № 2/0187/180/24
ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"27" лютого 2024 р. Суддя Петриківського районного суду Дніпропетровської області Соловйов І.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» про зняття арешту з майна, -

ВСТАНОВИВ:

22.02.2024 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Акціонерного товариства комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» (далі відповідач), яким просить суд:

1. Зняти арешт з належного ОСОБА_2 майна, реєстраційний номер обтяження 7690936, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, накладений на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45394490, виданий 12.11.2014, видавник: ОСОБА_3 , Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровська обл.;

2. Зняти арешт з належного ОСОБА_2 майна, реєстраційний номер обтяження 26836767, опис предмета обтяження: все нерухоме майно, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника, серія та номер: 55663758, видавник: державний виконавець Чечелівського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Кравченко Є.С.

Позовна заява обґрунтовується тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на майно а саме: квартиру за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка з кадастровим номером: :02:006:0121, за адресою: АДРЕСА_2 .

На момент смерті ОСОБА_2 , позивач був неповнолітнім та фактично прийняв спадщину. Але відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 338142173 зареєстровано обтяження: арешт нерухомого майна ОСОБА_2 (реєстраційний номер обтяження 7690936), опис предмета обтяження: все нерухоме майно боржника: ОСОБА_2 , документи подані для державної реєстрації: Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 45394490, виданий 12.11.2014, видавник: ОСОБА_3 , Красногвардійський відділ державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції, Дніпропетровська області; арешт нерухомого майна ОСОБА_2 (реєстраційний номер обтяження 26836767), опис предмета обтяження: все нерухоме майно, документи подані для державної реєстрації: постанова, про арешт майна боржника, серія та номер: 55663758, видавник: державний виконавець Чечелівського ВДВС міста Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області Кравченко Є.Є., який позивач просить скасувати.

Позовна заява подана представником Солдаткіним О.С. , яка діє на підставі ордера серія АІ № 1498495 від 07.02.2024.

Проте позовна заява не може бути прийнята до розгляду судом з огляду на таке.

Питання процесуального правонаступництва регламентовані частиною першою статті 55 ЦПК України, згідно з якою у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Законодавець не ототожнює «процесуальне правонаступництво» і «заміну сторони виконавчого провадження», оскільки цим інститутам присвячені дві окремі статті Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) - 55 та 442 відповідно. Також це опосередковано випливає зі змісту пункту 28 частини першої статті 353 ЦПК України, відповідно до якого ухвала про заміну сторони у справі (процесуальне правонаступництво) та ухвала про заміну сторони виконавчого провадження відокремлені одна від одної як такі, на які можуть подаватись скарги окремо від рішення суду.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею 442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею 55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Натомість як до відкриття виконавчого провадження, так і після його закінчення заміна учасника справи правонаступником здійснюється на підставі статті 55 ЦПК України, а в окремих випадках також на підставі частини п`ятої статті 442 ЦПК України. Відповідно, тільки до закінчення виконавчого провадження можна ставити питання про заміну сторони виконавчого провадження, а якщо виконавче провадження закінчене, то заміна відповідної сторони цього виконавчого провадження правонаступником є неможливою без його відновлення відповідно до умов законодавства.

Після закінчення виконавчого провадження не виключається можливість подальшого руху справи як у межах перегляду рішення суду (апеляційний, касаційний перегляд, перегляд за нововиявленими або виключними обставинами), так і в межах виконання рішення суду (поворот виконання, оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження), а також у зв`язку із судовим контролем за виконанням рішення суду. Тож навіть після закінчення виконавчого провадження в учасника справи може виникати ряд процесуальних питань, пов`язаних із захистом його прав та охоронюваних інтересів.

Закінчення виконавчого провадження, у тому числі й у випадку фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, не виключає подальшого існування процесуальних правомочностей учасника справи в межах судового провадження, тож не має наслідком заборону здійснення процесуального правонаступництва щодо них. Питання процесуального правонаступництва в усіх випадках вирішується судом, який при його вирішенні повинен дослідити по суті обставини та підстави правонаступництва.

Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

У спадкоємця, який в установленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини, тому такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

При цьому, в порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статті 19 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження».

З матеріалів справи не вбачається, що позивач був залучений як сторона виконавчого провадження або ж вирішувалося питання процесуального правонаступництва у судовому порядку. При цьому вимоги про визнання право власності не заявлено.

Суд зазначає, що за правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу. Так, у позовній заяві мають бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основною його частиною. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Якщо майно розташоване або знаходиться у різних районах міста чи в різних містах, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини майна, вартість якої перевищує вартість тих, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Разом з тим, позивач не надав суду достовірної інформацію про дійсну вартість нерухомого майна на день звернення до суду, а саме: квартири, житлового будинку та земельної ділянки, у зв`язку з чим суд не може перевірити правильність визначення заявником підсудності даної позовної заяви, а тому позбавлений можливості відкрити провадження.

Згідно з ч.1 та 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи те, що позовна заява не відповідає вимогам викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, вона підлягає залишенню без руху.

На підставі наведеного та керуючись статтями 175, 177 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства комерційний Банк «ПРИВАТБАНК» про зняття арешту з майна.

Надати заявнику строк для усунення недоліків позовної заяви 10 (десять) днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви можуть бути усунуті шляхом подання до суду:

1) надати звіт про вартість майна ( квартири за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 ; земельна ділянка з кадастровим номером : :02:006:0121, за адресою АДРЕСА_2 ).

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, суд повертає позовну заяву у відповідності до частини 3 статті 185 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя І.М. Соловйов