Справа № 686/3117/23
Провадження № 2-др/686/26/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

29 лютого 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді

Продана Б.Г., за участю секретаря судового засідання Боднар А.П., представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хмельницькому цивільну справу № 686/3117/23 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4

про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 09.02.2024 року, позовну заяву задоволено, стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 10 000 доларів США боргу, 17 962,05 доларів США процентів, 10 000 доларів пені, а всього 37 962,05 доларів США.

Однак, при постановленні рішення 09.02.2024 року судом не вирішено питання про судові витрати, зокрема щодо стягнення судового збору, витрат на проведення експертизи та витрат, пов`язаних із прибуттям позивача до суду. Також у поданій представником позивача заяві від 09.02.2024 року зазначалось що розмір витрат на правничу допомогу та докази будуть подані в строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

ОСОБА_3 просить винести додаткове рішення щодо судових витрат, зокрема 11 165,95 грн. судового збору, 4 779,60 грн. витрат на проведення експертизи та 1 002,55 грн. витрат, пов`язаних із прибуттям позивача до суду, а також витрат на правничу допомогу в розмірі 29 066,00 грн.

У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ч. 3 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

В судовому засіданні представник позивача заяву про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат підтримує, просить задоволити в повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти задоволення заяви позивача, вважає її необґрунтованою, вказує, що адвокат Крук А.С. є рідним братом позивача ОСОБА_3 , а тому сума витрат на правничу допомогу в розмірі 29 066,00 грн. є надуманою та завищеною.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення відносно стягнення судових витрат.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 11 165,95 грн., 4 779,60 грн. витрат на проведення експертизи та 1 002,55 грн. витрат, пов`язаних із прибуттям позивача до суду, оскільки такі витрати реально понесені позивачем та підтверджені квитанціями, які знаходяться в матеріалах справи.

Частинами 1,3 ст. 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.

Позивачем в позовній заяві зазначалось, що ним понесено витрати на правничу допомогу, а в судовому засіданні від 09.02.2024 року зроблено заяву, що розмір витрат на правничу допомогу та докази будуть подані в строк, передбачений ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Заява про стягнення судових витрат, зокрема на правничу допомогу подана 14.02.2024 року, тобто із дотриманням строків, встановлених ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 4 та ч. 5 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Як вбачається із матеріалів справи, інтереси позивача ОСОБА_3 в суді представляв адвокат Крук Андрій Степанович, що діяв на підставі договору про надання правової допомоги від 19 грудня 2022 року, ордеру серії ХМ №040309 від 05.01.2023 року, та свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Як вбачається з Акту наданих послуг/виконаних робіт в межах судової справи №686/3117/23 від 09.02.2024 року, копій квитанцій до прибуткового касового ордера, адвокатом надана замовнику ОСОБА_3 правова допомога за договором, вартість послуг складає 29 066,00 грн.

Відтак загальна сума витрат на професійну правничу допомогу понесених ОСОБА_3 у зв`язку із розглядом вказаної справи складає 29 066,00 грн.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив щодо заявленої суми витрат на правничу допомогу, просив зменшити розмір витрат на правничу допомогу, оскільки сума 29 066,00 грн. є явно завищеною та не відповідає складності справи.

Так, суд зауважує, що чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

В питанні критеріїв слід згадати висновки Великої Палати у справі № 755/9215/15-ц. Так, суд наголосив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічні висновки містить додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19.

Висновками у постановах Верховного Суду у справі № 905/1795/18 та у справі № 922/2685/19, визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Зокрема Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (mutatis mutandis рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Такий правовий висновок викладено і в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 13 січня 2021 року у справі № 596/2305/18-ц (провадження № 61-13608св20).

Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 слід стягнути 8 000 грн. витрат на правничу допомогу, в решті слід відмовити.

Так, суд приходить до висновку, що сума витрат на правничу допомогу в розмірі 29 066,00 грн. є завищеною щодо іншої сторони спору, із врахуванням складності справи та обсягу виконаної адвокатом роботи, а також дійсної необхідності понесення таких витрат.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Доповнити резолютивну частину рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 лютого 2024 року, додатково зазначивши:

Стягнути з ОСОБА_4 , іпн НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , іпн НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 судовий збір в розмірі 11 165,95 грн., 4 779,60 грн. витрат на проведення експертизи та 1 002,55 грн. витрат, пов`язаних із прибуттям позивача до суду, а також 8 000 грн. витрат на правничу допомогу.

В решті відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Повний текст додаткового рішення складено 29.02.2024 року.

Суддя: