Справа № 404/1472/23
Номер провадження 2/404/293/23
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
20 лютого 2024 року Кіровський районний суд м. Кіровограда
в складі: головуючого судді Мохонько В.В.,
за участі секретаря Галушко Н.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
У березні 2023 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , по якому просить стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 1 628 100,00 грн., відшкодування витрат на проведення судової психологічної експертизи в розмірі 4 530,48 грн.
В результаті ДТП пішохід ОСОБА_1 отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого внутрішньо суглобового імпресійного перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням, закритого перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням, які згідно висновку СМЕ № 520 від 22.08.2018 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, по критерію тривалості розладу здоров`я строком понад 21 добу.
Вказує, що ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України, кваліфіковане, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керую транспортним засобом, що заподіяли середньої тяжкості тілесне ушкодження. Кримінальна справа № 405/8495/18 (провадження № 1 -кп/405/312/18) закрита, а відповідач звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності на підставі ч. 2 ст. 49 КК України та цивільний позов в інтересах ОСОБА_1 залишено без розгляду.
Зазначає, що з психологічної точки зору ОСОБА_1 внаслідок дорожньо-транспортної пригоди спричинені страждання у вигляді моральної шкоди.
Наявність моральної шкоди обґрунтовує душевними стражданнями пережитими позивачем у зв`язку із самим фактом отриманої травми та надзвичайно сильним фізичним болем. Душевними стражданнями, пов`язаними з тим, що позивач зазнає великі труднощі із задоволенням своїх біологічних потреб. Моральним незадоволенням від неможливості пересуватися, вести активний спосіб життя тощо, фізичні страждання від систематичних болів, які є причиною травми. Моральними стражданнями, оскільки була вимушена докладати непередбачувані зусилля для захисту своїх прав і для лікування у закладі охорони здоров`я, отримувати допомогу від близьких родичів, тощо.
Рекомендований експертом розмір грошової компенсації завданої ОСОБА_1 моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з відповідними наслідками, може дорівнювати грошовому еквіваленту у 243 мінімальних заробітних плат, установлених на момент розгляду справи судом.
На момент звернення до суду розмір мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» становить 6700 грн., тому розмір грошової компенсації завданої ОСОБА_1 моральної шкоди становить 1 628 100,00 грн. (243 х 6700 = 1 628 100).
Вважає, що між винними діями відповідача та негативними наслідками, які настали для позивача існує причинний зв`язок, а тому потерпіла перенесла і продовжує переносити моральні страждання і має право на звернення до суду з позовом про стягнення моральної шкоди.
Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 20.03.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження, призначено підготовче засідання та 30.08.2023 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
В судове засідання представник позивача подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся, про причини своєї неявки суду не повідомив, правом подання відзиву не скористався.
За таких обставин, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Зі згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов`язковість рішень суду.
Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
За правилами ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
У відповідності з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Досудовим розслідуванням було встановлено, що 23.07.2018 близько 09 год. 30 хв. ОСОБА_2 , керуючи належним йому автомобілем марки Opel Astra, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзній частині вулиці Гоголя, зі сторони вулиці Чорновола, в напрямку вулиці Декабристів в м. Кропивницькому, ігноруючи вимоги п.п. 1.5, 2.3 (б) ПДР України (п. 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків; п. 2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним., стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі) проявив особисту неуважність і безпечність до забезпечення елементарних вимог безпеки, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем.
В подальшому, при початку руху на нерегульований пішохідний перехід по вулиці Гоголя, перед перехрестям з вул. Декабристів, який був визначений шириною тротуару (Згідно п. І. 10 ПДР України пішохідний перехід - ділянка проїзної частини або інженерна споруда, призначена для руху пішоходів через дорогу. За відсутності дорожньої розмітки межі пішохідного переходу визначаються відстанню між дорожніми знаками або пішохідними світлофорами, а на перехресті за відсутності пішохідних світлофорів, дорожніх знаків та розмітки - шириною тротуарів чи узбіч), порушив п. 18.1 ПДР України (п. 18.1 Водій транспортного засобу, що до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам , для яких може бути створена перешкода чи небезпека (п. 1.10 небезпека для руху - зміна дорожньої обстановки (у тому числі, поява рухомого об`єкта, який наближається до смуги руху транспортного засобу чи перетинає її), далі, своєчасно не вживши заходів для зменшення швидкості, або зупинки керованого транспортного засобу, тим самим порушив п. 12.3 ПДР України (п. 12.3 У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди) та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка рухалась по ньому з ліва на право відносно руху автомобіля.
В результаті ДТП пішохід ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримала тілесні ушкодження у вигляді: закритого внутрішньо суглобового імпресійного перелому зовнішнього виростку правої великогомілкової кістки зі зміщенням, закритого перелому верхньої третини правої малогомілкової кістки зі зміщенням, які згідно висновку СМЕ № 520 від 22.08.2018 відносяться до категорії середньої тяжкості тілесних ушкоджень, по критерію тривалості розладу здоров`я строком понад 21 добу.
Таким чином, ОСОБА_2 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України, кваліфіковане, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяли середньої тяжкості тілесне ушкодження.
Відповідно до положень ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно із ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Таким чином, оскільки саме внаслідок неправомірних дій ОСОБА_2 , який на відповідній правовій підставі використовував транспортним засобом (мав посвідчення водія на право керування транспортним засобом і реєстраційний документ на транспортний засіб), здоров`ю позивача було завдано шкоди, а тому така шкода в повному обсязі підлягає відшкодуванню відповідачем.
Відповідно до положень ст. ст. 23, 1167 ЦК України позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав.
При цьому, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.
Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.
При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
За результатами проведення судової психологічної експертизи за №2763/21-27 від 18.08.2022 року рекомендований експертом розмір грошової компенсації завданої ОСОБА_1 моральної шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з відповідними наслідками, може дорівнювати грошовому еквіваленту у 243 мінімальних заробітних плат, установлених на момент розгляду справи судом.
На момент звернення до суду розмір мінімальної заробітної плати відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» становить 6 700 грн.
Таким чином, рекомендований експертом розмір грошової компенсації завданої ОСОБА_1 моральної шкоди становить 1 628 100,00 (один мільйон шістсот двадцять вісім тисяч сто) гривень (243 х 6700 =1 628 100).
Враховуючи, що між винними діями відповідача та негативними наслідками, які настали для позивача існує причинний зв`язок, суд приходить до висновку, що позивачу завдано моральну шкоду, а відтак вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
У відповідності до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача відшкодування витрат на проведення судової психологічної експертизи в розмірі 4 530,48 грн. та з відповідача на користь державипідлягає стягненню судовий збір в розмірі 13 420,00 грн.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з наступного.
У відповідності до ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Представник позивача просить суд стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 20 000,00 грн.
Відповідно до ч. 2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно із п.п. 1, 2, 6 ч.1 та ч.2 ст.19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», до видів адвокатської діяльності, серед іншого, відносяться: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.
До правничої допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань, складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
Так, відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Отже, розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю.
Так, договір про надання правничої допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правничої допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України у їх системному зв`язку сторони є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності і справедливості і можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносин на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це («заборонено законом»), або якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту чи суті відносин між сторонами.
Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правничої допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру» визначаються в договорі про надання правової допомоги.
Відсутність в договорі про надання правничої допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару не дає, як суду, так і іншій стороні спору, можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару. Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Суд зазначає, що у матеріалах справи наявні ордер, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, попередній розрахунок суми судових витрат, проте відсутні договір про надання правничої допомоги б/н від 16.06.2022 року, відомості про порядок обчислення адвокатського гонорару, що в свою чергу не дає суду можливості пересвідчитись у дійсній домовленості сторін щодо розміру адвокатського гонорару.
Вказане узгоджується із правовим висновком, зробленим Верховним Судом у справі № 922/1163/18.
Суд зазначає, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.
Будь-яких інших доказів понесення таких витрат, зокрема акта приймання-передачі, квитанції (платіжного доручення), тощо матеріали справи не містять, а тому правові підстави для покладення на відповідача обов`язку відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката відсутні.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди- задовольнити.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди в розмірі 1 628 100,00 грн., відшкодування витрат на проведення судової психологічної експертизи в розмірі 4 530,48 грн.
Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 13 420,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).
Відомості про учасників справи:
позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складено 29.02.2024 року.
Суддя
Кіровського районного суду
м. Кіровограда Віталіна МОХОНЬКО