ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/449/20 Головуючий суддя І інстанції Бібік О. В.
Провадження № 22-ц/818/143/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: Справи у спорах, що виникають із сімейних відносин, з них
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 лютого 2024 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Яцини В.Б.

суддів колегії Бурлака І.В., Мальованого Ю.М.,

за участю секретаря судового засідання Зінченко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Оберкович Ганни Василівни на рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14 червня 2023 року, по цивільній справі № 621/449/20, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про поділ сумісно нажитого майна подружжя та визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з наступними вимогами: визнати спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 автомобіль ВАЗ - 21104, 2007 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 ; автомобіль Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; визнати договір СХЕ № 496663 купівлі - продажу автомобіля Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 , укладений 10.12.2019 в Територіальному сервісному центрі МВС України №6341, між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не дійсним; визнати за ОСОБА_1 право власності на автомобіль Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; зобов`язати ОСОБА_3 передати ОСОБА_1 автомобіль Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на автомобіль Skoda SUPERB, 2005 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_5 , реєстраційний номер НОМЕР_6 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Позов мотивовано тим, що з 05.09.2006 перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу, за спільні кошти подружжя, 04.12.2007 було придбано автомобіль ВАЗ-21104, реєстраційний номер НОМЕР_3 , та 19.10.2017 автомобіль Skoda SuperB, реєстраційний номер НОМЕР_6 . З 2019 року відповідач створив фактично нову сім`ю, в якій проживає, а у лютому 2020 року стало відомо про продаж автомобілів. 09.11.2017 без її згоди було продано автомобіль ВАЗ-21104, прибуток від продажі якого відповідач приховав. Автомобіль Skoda фактично не передано покупцю, а договір купівлі - продажу оформлено з метою приховати рухоме майно. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вважає підставою для збільшення її частки у спільному майні подружжя.

25.05.2020 від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просила у задоволенні позову відмовити. Вказала, що відповідач разом з позивачкою перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільного сина. З 2016 року вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, не мають спільного бюджету. З цього часу і до 2019 року відповідач проживав у м. Харків, де створив фактично іншу сім`ю. Позивач не чинила відповідачу перешкод у спілкуванні з сином, він завжди брав його на відпочинок, надавав матеріальну допомогу. Восени 2017 ОСОБА_2 купив автомобіль Skoda, а у 2019 році вона купила у нього цей автомобіль.

25.05.2020 від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позову відмовити. Зазначив, що з 05.09.2006 перебував у зареєстрованому шлюбі з позивачкою, від якого мають сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З весни 2016 року фактичні шлюбні відносини припинено, з цього час він створив іншу сім`ю і став проживати у м. Харків. На прохання позивачки він не знявся з реєстрації за місцем її фактичного проживання, щоб вона не втратила пільгу по оплаті комунальних послуг. У 2017 році він продав автомобіль ВАЗ-21104, половину коштів отримала позивач. 19.10.2017, через рік після розірвання стосунків з позивачкою, він купив автомобіль Skoda. Частину коштів на придбання автомобіля йому дала у борг сестра. У зв`язку з погіршенням стану здоров`я, відсутністю роботи він був змушений у 2019 році продати автомобіль.

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 14 червня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на автомобіль ВАЗ-21104, 2007 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 компенсацію вартості 1/2 частки автомобіля ВАЗ-21104, 2007 року випуску, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 , у сумі 48650 (сорок вісім тисяч шістсот п`ятдесят) грн 00 коп., припинивши на нього право спільної сумісної власності.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 840 грн 00 коп.

Не погодившись з рішенням суду представник ОСОБА_1 адвокат Оберкович Г.В. просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, відповідач не забезпечує дитину матеріально, а тягар утримання сина повністю лежить на позивачці, з урахуванням незадовільного здоров`я дитини позивач при поділі сумісно нажитого майна вважала, що підлягає застосуванню ст.70 СК України, та вважала, що суд повинен був відійти від принципу рівності часток подружжя в праві спільної сумісної власності та з урахуванням інтересів неповнолітнього сина збільшити її частку до 2/3 частини.

Вказує, що сім`я існувала та мала всі ознаки сім`ї, подружжя зустрічалось на вихідні дні відповідача, вели сумісний бюджет, відпочивали разом, виховували дитину, разом збирали гроші на автомобіль, проте судом цей факт не було враховано, та зроблено хибний висновок, що на момент придбання автомобіля шлюбні відносини між подружжям ОСОБА_5 були припинені.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухала доповідь судді-доповідача, учасників справи, відповідно до ст.ст. 367, 368 ЦПК України перевірила законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги і вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З огляду на те, що оскаржується рішення суду лише про часткову відмову у позові, що стосується вимог щодо автомобіля Skoda SUPERB, то рішення суду згідно вказаної норми ст. 367 ЦПК України в іншій частині не перевіряється та не розглядається.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи частково позовні вимоги суд першої інстанції зазначив, що встановивши, що припинення ведення спільного господарства сторони пов`язують саме з березня 2017 року, тому доведеним є те, що саме до цієї дати з моменту укладення шлюбу, відповідно до приписів статті 60 СК України, необхідно визначати обсяг спільно нажитого майна, що підлягає поділу між колишнім подружжям.

Автомобіль Skoda SuperB, реєстраційний номер НОМЕР_6 , який був придбаний пізніше, коли припинились спільні шлюбні відносини сторін, - цей автомобіль не відноситься до майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, а тому у цій частині в задоволенні позову необхідно відмовити.

Колегія суддів погоджується з такими висновками та наведеним у рішенні суду їх обґрунтуванням.

Згідно з частиною 1 статті 10, частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 13 ЦПК України суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом першої інстанції встановлено, що 05.09.2006 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 105 (т. 1 а.с. 8)

Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т. 1 а.с. 9)

Згідно довідки № 110 від 15.12.2019 за адресою: АДРЕСА_1 значаться зареєстрованими: ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_6 (т. 1 а.с. 10)

З довідки територіального сервісного центра № 6341 Регіонального сервісного центра в Харківській області № 31/20/1-199 від 30.01.2020 вбачається, що 09.11.2017 автомобіль ВАЗ-21104, сірого кольору, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , згідно договору купівлі - продажу (СГ) (ТСЦ6342) перереєстрований на нового власника ОСОБА_8 . Автомобіль Skoda SupeаrB, № двигуна НОМЕР_4 , № кузова НОМЕР_7 , 10.12.2019 згідно договору купівлі - продажу (СТ (ТСЦ 6341) перереєстрований на ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 11)

Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 17.03.2020 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Рішення набрало законної сили 18.04.2020. Даним рішенням встановлено, що ОСОБА_1 про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за номером 925, яке отримано 20.02.2020, до суду не прибула, причини неявки не повідомила, відзив на позов не надала. Крім того, даним рішенням встановлено, що на час розгляду справи, 17.03.2020, сторони більше 3,5 років проживають окремо та створили нові сім`ї (т. 1 а.с. 58)

Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25.03.2020 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1109,00 грн, але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку (т. 1 а.с. 59-60)

Відповідно до договору застави, укладеного 05.12.2007 між ОСОБА_2 та Акціонерним комерційним банком "Правекс -Банк", з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 3799-027/07Р від 05.12.2007, автомобіль ВАЗ-21104, 2007 року випуску, № двигуна НОМЕР_1 , № кузова НОМЕР_2 , переданий в заставу (т. 1 а.с. 65-70)

З інформації територіального сервісного центра № 6341 Регіонального сервісного центра в Харківській області № 31/20-2587 від 16.11.2020 вбачається, що автомобіль Skoda SupeаrB, 2005 року випуску, кузов НОМЕР_7 , сірого кольору, 10.12.2019 перереєстровано в ТСЦ № 6341 РСЦМВС в Харківській області на ім`я ОСОБА_3 , на підставі договору, укладеного у СГ № 352/19/013516 від 10.12.2019, наданого ТФ "Автолюбитель"; автомобіль ВАЗ-21104, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2 , сірого кольору, 09.11.2017 року випуску, перереєстровано в ТСЦ № 6342 РСЦ МВС в Харківській області на ім`я ОСОБА_8 , на підставі договору, укладеного у СГ № 6827/17/000963 від 09.11.2017, виданого ТОВ "ТФ Крупец" (т.1 а.с. 167-171)

Відповідно до частини 1 статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 (провадження № 14-325цс18).

Згідно з частиною 1 статті 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (стаття 63 СК України).

Частиною 1 статті 69 СК України визначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Законодавцем визначено, що право на поділ майна, яке перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Згідно із положеннями статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.

У пункті 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» Пленум Верховного Суду України роз`яснив, якщо за час окремого проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин спільне майно його членами не придбавалося, суд відповідно до ч. 6 ст. 57 СК може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте кожним з них за цей період та за вказаних обставин, і провести поділ тільки того майна, що було їхньою спільною власністю до настання таких обставин.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснила, що сім`ю ОСОБА_10 знає давно, разом були в одній компанії на відпочинку зі спільною знайомою ОСОБА_11 . Про сім`ю ОСОБА_10 їй відомо зі слів ОСОБА_12 , яка розповідала про те, що ОСОБА_2 на протязі останніх 4 - 5 років не проживає разом з ОСОБА_1 . З 2018 року ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_13 . Під час святкування дня народження ОСОБА_12 - ІНФОРМАЦІЯ_2 була свідком сварки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . Зі слів ОСОБА_12 відомо, що після свята ОСОБА_2 пішов від ОСОБА_1 та до 2018 року постійно проживав з іншою жінкою на ім`я ОСОБА_14 у м. Харків. Про події в сім`ї ОСОБА_15 розповідала особисто ОСОБА_1 , які були подругами. ОСОБА_2 почав зустрічатися з ОСОБА_11 з 2018 року, а з 2019 р. вони почали разом проживати у м. Зміїв однією сім`єю як чоловік та жінка, ведуть спільне господарство. За автомобілі їй нічого не відомо.

Свідок ОСОБА_16 пояснив, що з ОСОБА_2 познайомився у 2012 - 2013 р. На той час ОСОБА_2 проживав разом з ОСОБА_1 . Працював тоді у м. Харків на фірмі по будівництву. У 2015-2016 роках ремонтували клініку, де ОСОБА_2 познайомився з ОСОБА_14 . Відомо, що після того як ОСОБА_2 пішов від ОСОБА_1 , у нього були стосунки з 2016 року з іншою жінкою ОСОБА_14 , вони разом проживали, вели спільне господарство. Коли він познайомився з ОСОБА_2 , у нього був автомобіль ВАЗ-21104. Під час спільного проживання з ОСОБА_14 , ОСОБА_2 купив автомобіль Шкода. Відомо, що наразі ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_13 . Працює ОСОБА_2 зараз у м. Харків, робота пов`язана з тепломережами. Зі слів ОСОБА_2 відомо про спільні відпочинки з ОСОБА_14 . Куди дівся автомобіль ВАЗ-21104, йому не відомо. Автомобілем Шкода користується ОСОБА_17 . Автомобіль у користуванні як ОСОБА_17 та і ОСОБА_2 . Йому відомо, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були у зареєстрованому шлюбі. Коли шлюб розірвано, він не знає, приблизно 2 - 3 роки тому. На той час, коли ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_14 , шлюб розірвано не було. У ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є спільний син.

Свідок ОСОБА_18 пояснив, що відповідач ОСОБА_3 це його дружина. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знає з 2012 року. З 2016 року ОСОБА_2 проживав разом з ОСОБА_14 у м. Харків, вул. Полтавський шлях. 25.03.2016 ОСОБА_2 був присутній на святкуванні дня народження разом з ОСОБА_14 , на той час він вже з ОСОБА_1 не проживав. З ОСОБА_14 жив більше року, вони разом літали на відпочинок до Єгипту. До ОСОБА_2 часто приїздив син, він йому купував одяг, пересилав гроші на карту для сина. Коли було розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не відомо. Зараз ОСОБА_2 проживає разом з ОСОБА_11 у м. Зміїв. Відомо, що ОСОБА_2 у період 2015 - 2016 р. працював на будівництві різноробочим. У 2017 році у ОСОБА_2 була періодична робота, неофіційна, дохід він мав. На той час коли працював, у період з 2013 по 2016 р., ОСОБА_2 проживав у м. Зміїв, і їздив на роботу до м. Харків. Зі слів ОСОБА_2 відомо, що автомоібль ВАЗ-21104 він продав. Автомобіль Шкоду купив ОСОБА_2 у той період, коли жив з ОСОБА_14 , у 2017 році. У той період, коли ОСОБА_2 проживав разом з ОСОБА_14 , він до ОСОБА_1 взагалі не приїздив, про їх спільні відпочинки йому нічого не відомо. Особисто бачив, що у пероід з 2012 по 2014 між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 були нормальні стосунки, вони жили разом, вели спільне господарство.На момент купівлі автомобіля не він, не дружина не працювали. Посвідчення водія дружина не має. ОСОБА_19 питаннями по купівлі - продажу автомобіля Шкода займалася дружина ОСОБА_3 . Страховий поліс офромляла на своє ім`я. За відсутності дружини він на автомобілі шкода не їздить. Чи перебував у шлюбі ОСОБА_2 під час продажу автомобіля Шкода, йому не відомо.

Свідок ОСОБА_20 пояснив, що позивач є його рідною сестрою. Йому відомо, що у 2007 році вони взяли у кредит автомобіль ВАЗ-21104, погашали кредит, потім почав "плавати" курс долара, приїздили до батька, який зайняв кошти ОСОБА_2 . У 2017 році ОСОБА_2 пішов від ОСОБА_21 , а за два-три місяці до цього вони купили автомобіль Шкода. Зараз він часто бачить цей автомобіль в м. Змієві, на ньому їздить співмешканка ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_22 пояснила, що позивачка є рідною сестрою її чоловіка ОСОБА_20 . З 2005 року знайома з відповідачем. У 2006 позивач народила сина від ОСОБА_2 . Перший рік вони жили у батьків, потім пішли жити на квартиру, що належить матері позивачки, разом робили ремонт. На той час позивач працювала, була дружня сім`я. У 2007 році вони купили автомобіль ВАЗ-21104. Відповідач тоді працював у м. Харків, позивач також працювала у Харкові. Зі слів чоловіка відомо, що автомобіль купували у кредит. Коли стало питання про погашення кредиту, то ОСОБА_23 дав відповідачу кошти. У кінці 2017 року купили автомобіль Шкоду. Після чого відповідач пішов із сім`ї.

Свідок ОСОБА_23 пояснив, що позивачка це його дочка. Разом з відповідачем у кредит купували автомобіль ВАЗ-21104. Приблизно у 2014-2015 р. позичив кошти відповідачу. У 2017 році дочка сказала, що назбирали кошти і купили автомобіль Шкоду. Чому відповідач пішов із сім`ї йому не відомо. Коли розірвали шлюб, не знає. Дочка приносила кошти по 100 доларів США. Відповідач позичав 575 доларів США. Вважає кошти спільними коштами подружжя, оскільки на той час відповідач їздив у відрядження, ОСОБА_1 працювала. Вони жили окремо, до них у гості і приїздили на автомобілі, і приходили пішки. Автомобіль Шкоду купили восени 2017 року, приїздили на ньому 2-3 рази. Відповідач позичав 575 доларів США, щоб погасити кредит.

Свідок ОСОБА_24 пояснила, що гараж ОСОБА_1 знаходиться напроти вікон її квартири. Спочатку у ОСОБА_10 була машина світлого кольору, потім купили темну іномарку. Причеп від машини знаходився у її гаражі, це було ближче до нового 2017 року. Жили вони добре, не сварилися. А потім ОСОБА_1 сказала про те, що ОСОБА_2 забрав речі і поїхав. Це сталося у 2017 році, як раз минуло 10 років як помер її син, тому вона добре пам`ятає, що відповідач пішов із сім`ї саме у 2017 році. Автомобіль в її гараж не ставили, лише причеп.

Свідок ОСОБА_25 пояснила, що є дочкою позивачки. У 2015 році мати познайомилася з ОСОБА_2 . У 2016 народився їх спільний син. У 2007 році переїхали жити до квартири, робили в ній ремонт. У 2007 році батьки купили автомобіль ВАЗ-21104. Їй на той час було 9 років. Мати після декретної відпустки працювала на автозаправочній станції. ОСОБА_2 працював не офіційно, взимку в нього роботи взагалі не було. Після того як батьки закрили кредит по ВАЗ-21104, відкладали кошти на новий автомобіль і купили Шкоду, на якій вона разом з ОСОБА_2 та братом їздили у м. Северодонецьк. ОСОБА_2 пішов із сім`ї і став проживати у м. Харків. ОСОБА_2 їздив у м. Харків на роботу на автомобілі ВАЗ-21104, вона на протязі 2013-2014 р. їздила до м. Харків разом з ним, бо в цей час навчалася у технікумі. Кредит було погашено у 2014 році, вона тоді їздила у банк разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_20 . Їй не відомо скільки коштів зібрали на новий автомобіль, лише знає, що купили за 7000 доларів США восени 2017 року. Хто давав кошти на автомобіль вона не знає, бо не була присутня під час купівлі автомобіля. Чи була ОСОБА_1 під час оформлення купівлі - продажу автомобіля, вона не знає. Грошові кошти у сумі 7000 доларів США вона не бачила, але бачила коробочку, в якій лежали кошти. В тій коробочці ОСОБА_1 зберігала кошти. Вона особисто пару раз міняла долари на гривню. Вона жила окремо, приїздила до батьків на вихідні. Їй не відомо на яку саме машину збирають гроші. Гроші у коробку клала ОСОБА_1 ВАЗ-21104 це був робочий автомобіль, який часто ламався, тому зі слів матері, вони вирішили купити іншу машину. У 2017 році, перед новим роком, ОСОБА_2 забрав речі і поїхав від мами, коли її не було вдома. ОСОБА_2 до теперішнього часу не повернув діду ОСОБА_23 гроші, які брав для погашення кредиту.

Позивачем ОСОБА_1 не надано доказів про те, що спірний автомобіль Skoda SupeаrB, реєстраційний номер НОМЕР_6 , придбано за кошти, що належали їй, або ж подружжю ОСОБА_10 .

На противагу твердження свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_20 про те, що вони давали гроші ОСОБА_2 на придбання спірного автомобіля, рішенням Зміївського районного суду Харківської області про розірвання шлюбу від 17.03.2020, встановлено обставини що сторони не перебувають у шлюбних відносинах і шлюб розпався більше ніж 3 роки і шість місяців. Вони створили нові сім`ї ( т.1 а.с. 58)

Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

ОСОБА_1 була учасником справи про розірвання шлюбу та не оскаржувала ухвалене в тій справі згадане рішення Зміївського районного суду Харківської області від 17.03.2020, яке наразі є чинним. Тому встановлені тим рішенням суду обставини мають по цій справі преюдиціальне значення та відповідно до принципу Res judicata (лат.) правової доктрини, що походить із римського права і означає остаточність рішення суду, яке набрало законної сили, - не підлягає повторному доказуванні у даній справі той факт, що сторони за 3 с половиною роки до ухвалення рішення про розірвання шлюбу припинили спільні шлюбні відносини. Тому після цього придбане ними майно належить кожному з них на праві приватної індивідуальної власності, наведені з цього приводу доводи скарги є безпідставними та не спростовують висновки суду першої інстанції.

Крім того, на підтвердження обставин сумісного непроживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 відповідачем надано фото різних періодів фактичних відносин з іншими жінками, що узгоджується з обставинами про окреме проживання подружжя після фактичного припинення шлюбних відносин, встановленому рішенням суду про розірвання шлюбу (т.1 а.с.58)

Згідно з частиною 3 статті 12, частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Як передбачено частиною 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України).

Отже колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що спірне майно, а саме автомобіль Skoda SupeаrB, реєстраційний номер НОМЕР_6 не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а тому доводи позову в цій частині не доведені.

Суд першої інстанції відповідно до наявних у справі доказів правильно виснував, і ці висновки суду доводами скарги не спростовані, що припинення ведення спільного господарства сторони пов`язують саме з березня 2017 року, тому доведеним те, що саме до цієї дати з моменту укладення шлюбу, відповідно до приписів статті 60 СК України, необхідно визначити обсяг спільно нажитого майна, що підлягає поділу між колишнім подружжям.

За наведеного, автомобіль Skoda SuperB, реєстраційний номер НОМЕР_6 , не відноситься до майна, яке є спільною сумісною власністю і у цій частині в задоволенні позову необхідно відмовити.

Наданий та досліджений в судовому засіданні відеозапис використання автомобіля відповідачем ОСОБА_2 після його продажу ОСОБА_3 не спростовує обставини придбання вказаного автомобіля після фактичного припинення шлюбних відносин із ОСОБА_1 (т.1 а.с.225)

Тому колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що спірний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності з огляду на те, що будь-яких доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль було придбано за кошти позивачки до суду не надано.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду, який у повному обсязі з`ясовав права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін були ним перевірені та їм надана належна оцінка у оскарженому рішенні суду.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому відповідно до статті 375 ЦПК України залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Оберкович Ганни Василівни залишити без задоволення.

Рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення виготовлений 29 лютого 2024 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді колегії І.В.Бурлака.

Ю.М.Мальований.