УХВАЛА

09 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 334/4887/22

провадження № 61-1318 ск24

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Сакари Н. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шоніна Олена Валеріївна, на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 22 серпня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року у справі № 335/4887/22 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Судовим наказом Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року стягнуто щомісячно з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання дітей: сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з 01 листопада 2022 року і до повноліття дітей.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року про стягнення аліментів, посилаючись на пункт 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Зазначив, щоОСОБА_2 в заяві про видачу судового наказу вказала, що з дітьми проживає у м. Сімферополь АР Крим. Оскільки ОСОБА_2 у 2022 році не перебувала на території України, вважає, що заява про видачу судового наказу підписана невідомою особою, долучені до заяви документи не засвідчені в установленому законом порядку. Зазначив, що ним перераховувалися кошти на утримання дітей на рахунок рідної тітки заявника у відповідності до досягнутої домовленості через неможливість переказу коштів до АР Крим. З урахуванням зазначеного ОСОБА_1 вважає, що мають місце нововиявлені обставини, які існували на час ухвалення судом судового наказу у справі, проте не були встановлені судом.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2023 року, залишеною без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 22 серпня 2023 року, відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року про стягнення аліментів.

Ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шоніна О. В., на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 22 серпня 2023 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

23 січня 2024 року до Верховного Суду через підсистему «Електронний суд» від імені ОСОБА_1 - адвокат Шоніна О. В. повторно подала касаційну скаргу на вказані судові рішенняпісля закінчення строку на касаційне оскарження, у якій просила їх скасуватита задовольнити заяву, скасувати судовий наказ від 04 листопада 2022 року та відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень з посиланням на те, що строк пропущений з поважних причин, оскільки ухвалою Верховного Суду від 18 січня 2024 року касаційна скарга повернута, яка отримана в особистий кабінет «Електронного суду» 22 січня 2024 року.

Відповідно до частини третьої статті 390 ЦПК України, строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

З огляду на те, що ухвалою Верховного Суду від 30 листопада 2023 року поновлено строк на касаційне оскарження судових рішень, однак Верховний Суд ухвалою від 18 січня 2024 року первісну касаційну скаргу ОСОБА_1 повернув, яку отримав заявник 22 січня 2024 року, та в розумні строки повторно звернувся з касаційною скаргою, клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню, оскільки обставини, на які посилається заявник, свідчать про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про її необгрунтованість, з огляду на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу (частина восьма статті 170 ЦПК України.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову (частина четверта, п`ята статті 423 ЦПК України).

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду лише тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що заява ОСОБА_2 про видачу судового наказу містить оригінал підпису, 16 травня 2023 року вона через підсистему «Електронний суд» подала відзив на заяву ОСОБА_1 про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами, в якому підтвердила підписання заяви про видачу судового наказу. ОСОБА_1 не було підтверджено належними доказами, що підпис в заяві виконаний іншою особою, клопотання про призначення судової почеркознавчої експертизи не заявляв. Посилання ОСОБА_1 на сплату ним коштів на утримання дітей не позбавляє ОСОБА_2 як матері, з якою проживають діти, права на стягнення аліментів в судовому порядку.

Встановивши, що обставини, на які посилається заявник, як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні та у розумінні статті 423 ЦПК Українитакими не являються, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу.

Доводи касаційної скарги, які є аналогічними тим, що були викладені в апеляційній скарзі і їм дана належна правова оцінка, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не впливають на законність і обґрунтованість судових рішень, а є незгодою заявника з їх змістом та тлумачення норм процесуального права на свій розсуд.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення. Вказане правило застосовується судом касаційної інстанції і при оскарженні постанови суду апеляційної інстанції, яка прийнята за результатами апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції.

Таким чином, зі змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що касаційна скарга є необґрунтованою, правильне застосовування пункту 1 частини другої статті423 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, наслідки розгляду такої скарги не мають значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень, тому є підстави для відмови у відкритті касаційного провадження за цією касаційною скаргою.

Керуючисьстаттею 390, частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2023 року та постанови Запорізького апеляційного суду від 22 серпня 2023 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Шоніна Олена Валеріївна, на ухвалу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2023 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 22 серпня 2023 року за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 04 листопада 2022 року у справі № 335/4887/22 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді О. В. Білоконь

О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара