НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
30 жовтня 2024 рокуСправа № 322/907/24
Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Губанова Р.О.,
секретар судового засідання Блажко О.П.,
за участю: позивачки ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в заочному порядку цивільну справу
про визнання права власності на частину житлового будинку в порядку спадкування.
Короткий зміст позовних вимог і рух справи.
31 травня 2024 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов зазначений цивільний позов, в якому позивачка просила суд- визнати з нею, ОСОБА_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначила таке.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивачки ОСОБА_3 .
На момент смерті чоловіка разом з ним проживала тільки ОСОБА_1 .
Після смерті чоловіка відкрилася спадщина на майно, яке належало йому на момент смерті. До складу спадкового майна ввійшла 1/2 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , придбаного під час шлюбу в рівних долях.
Позивачка проживає, а також зареєстрована у вказаному будинку з 2002 року. Разом з ними проживав та був зареєстрований в даному будинку син ОСОБА_4 . Але останній з 2012 року не проживає в будинку, він виїхав за межі України, хоча залишається бути зареєстрованим в ньому.
Після смерті чоловіка і по цей час ОСОБА_1 проживає у вказаному будинку одна.
З метою оформлення спадщини на майно чоловіка, позивачка звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на належну чоловіку 1/2 частину будинку.
Але, приватний нотаріус Моргунов О.О. відмовив у зв`язку з тим, що на момент смерті чоловіка в будинку був зареєстрований і син ОСОБА_4 , а отже він також є спадкоємцем майна померлого батька, в зв`язку з чим вона не може претендувати на спадкування всього майна чоловіка, а лише на його половину, тобто на 1/4 частину будинку.
На підтвердження відмови нотаріус видав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що змушує позивачку звернутися до суду за захистом своїх прав на спадкове майно.
ОСОБА_1 не згодна з такою позицією, оскільки син не проживає в будинку з 2012 року і не має наміру на повернення в Україну.
ОСОБА_2 заяву про прийняття спадщини, в порядку та строки, встановлені ст.1269 ЦК України, не подавав.
Позивачка спілкується із відповідачем, останній не заперечує, щоб позивачка оформила спадкове майно чоловіка на себе повністю.
А відтак, ОСОБА_1 являється єдиним спадкоємцем майна померлого чоловіка, і вона прийняла спадщину.
Виходячи з наведеного, позивачка просила задовольнити її вимоги.
Ухвалою судді від 04.06.2024 позовна заява прийнята до розгляду; відкрито провадження у справі; призначено підготовче засідання; встановлено відповідачу строк на подачу відзиву; витребувано копію спадкової справи №32/2024 після смерті ОСОБА_3
06.06.2024 надана копія спадкової справи після смерті ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 26.06.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 31.07.2024.
Копії ухвал, а також позовна заява і додані до неї документи направлялися на адресу проживання відповідача, водночас вказані документи були врученні позивачці (згідно рекомендованого повідомлення). Зі змісту позовної заяви і пояснення позивачки в судовому засіданні випливало, що відповідач ОСОБА_2 , виїхав за межі України, та з 2012 року не проживає за вказаною в позові адресою.
З огляду на вказане ухвалою судді від 25 вересня 2024 року витребувано інформацію щодо перетину кордону території України (вибуття/прибуття) громадянином України ОСОБА_2
08.10.2024 до суду надійшла відповідь зі змісту якої випливає, що інформація про осіб, які перетнули державний кордон України зберігається у Базі даних протягом 5 днів.
Враховуючи інформацію зазначену в позовній заяві, а також пояснень позивачки щодо виїзду відповідача за межі території України, ухвалено здійснювати повідомлення відповідача про дату, час і місце розгляду справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
В судовому засіданні позивачка підтримала позов, просила його задовольнити та не стягувати судовий збір з відповідача, не заперечувала проти винесення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце слухання, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення, які розміщені на офіційному сайті веб порталі Судова влада.
Судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи.
Фактичні обставини встановлені судом,
мотиви з яких виходив суд і застосовані норми права:
25 жовтня 2001 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 отримали в дар житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується договором дарування, посвідченим держаним нотаріусом Новомиколаївської державної нотаріальної контори Запорізької області Моргунова О.В., зареєстрованого в реєстрі в №1586, серії АЕЕ №835609.
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 21.07.2023.
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав №377384611 від 07.05.2024 власником 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .
Згідно з довідкою Новомиколаївського БТІ від 30.04.2024 №42, житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_1 1/2 частка та ОСОБА_3 1/2 частка.
Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання депутата Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області ОСОБА_5 в ході обстеження встановлено, що в будинку зареєстровані 2 особи, але фактично проживає тільки ОСОБА_1 , оскільки ОСОБА_2 з серпня 2012 року по теперішній час постійно проживає за кордоном. На момент смерті свого батька ОСОБА_3 . 15.07.2023 ОСОБА_2 також перебував за кордоном, на похованні батька не був.
Довідкою виданою виконавчим комітетом Новомиколаївської селищної ради Запорізького району Запорізької області за №1146 від 25.03.2024, зазначено, що згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов проживання по АДРЕСА_1 , депутатом ОСОБА_5 в присутності свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7 було встановлено, що за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 з серпня 2012 року по теперішній час фактично не проживає. На похованні батька 15.07.2023 не був та знаходився за кордоном.
24 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернулась із заявою до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Моргунова О.О. якою прийняла спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 шляхом постійного проживання разом зі спадкоємцем на час відкриття спадщини.
Постановою приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Моргунова О.О. від 14.05.2024 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на всю 1/2 частку житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , з огляду на те, що на момент смерті разом з ним проживали і були зареєстровані: дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 вказала, що добре знає сім`ю позивачки та відповідача, оскільки є сусідом через земельну ділянку (огород), вони сім`ями спілкуються. В будинку де проживає ОСОБА_1 також проживав її чоловік ОСОБА_3 та їх спільний син ОСОБА_9 , однак в 2010 чи 2012 році (свідок точно не пам`ятає) син ОСОБА_9 виїхав за межі України, але куди саме вона (свідок) не знає, в минулому році помер чоловік позивачки ОСОБА_3 . На даний час в будинку проживає одна позивачка, більше ніхто не проживає.
Свідок ОСОБА_10 повідомив, що знає сім`ю ОСОБА_1, товаришував з покійним чоловіком позивачки ОСОБА_11 , неодноразово був у гостях за місце проживання ОСОБА_1. В будинку АДРЕСА_2 , проживали ОСОБА_1 (дружина/позивачка), ОСОБА_3 (чоловік) та ОСОБА_2 (син). Потім приблизно в 2010 році син ОСОБА_9 виїхав проживати за кордон України і по теперішній час не повернувся, де саме проживає свідку не відомо, в минулому році помер чоловік ОСОБА_3 , свідок був присутній на похованні, але сина ОСОБА_2 він не бачив. Свідку достеменно відомо, що за адресою: АДРЕСА_1 на теперішній час проживає тільки позивачка ОСОБА_1 .
Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з такого.
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках .
Частиною третьою статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ч.1 ст.1217 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч.1 ст.1218 ЦК України).
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).
Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
За змістом ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Однією з таких підстав є успадкування прав на майно, в тому числі за заповітом відповідно до ст.1217 ЦК України.
Відповідно до ч.1 ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Судом встановлено, що ОСОБА_3 є власником 1/2 частки будинку АДРЕСА_1 . ОСОБА_1 прийняла спадщину за законом.
Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.
Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Водночас, з огляду на позицію позивачки, суд вважає можливим понесені позивачкою витрати по сплаті судового збору за подачу позовної заяві віднести на її рахунок.
Інші судові витрати, понесені учасниками справи, відсутні.
Керуючись ст.ст.258, 259, 263 - 265, 268, 273, 280 - 284 ЦПК України,
позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .
Реквізити учасників справи:
- позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;
відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Повне судове рішення складене 11 листопада 2024 року.

Суддя Р.О. Губанов