УХВАЛА

13 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 359/1538/21

провадження № 61-4994св24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.

суддів: Гулейкова І. Ю., Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Ганни Василівни від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, про відібрання і повернення дитини без позбавлення батьківських прав, за заявою ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 11 вересня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради Київської області, про відібрання і повернення дитини без позбавлення батьківських прав.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2023 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Відібрано у ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без позбавлення батьківських прав.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 29 березня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 березня 2024 року - без змін (провадження № 61-4994св24).

23 вересня 2024 року ОСОБА_2 подав до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 23 жовтня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 рокувідмовлено.

28 жовтня 2024 року ОСОБА_2 повторно подав до Верховного Суду заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року, яку, у зв`язку з перебуванням судді-доповідача Лідовця Р. А. у відпустці, було передано судді 05 листопада 2024 року.

07 листопада 2024 року від ОСОБА_2 до Верховного Суду надійшла заява про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. від участі у розгляді цієї справи.

Заява про відвід обґрунтована тим, що всупереч вимогам частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень», статті 1 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень,затвердженого рішенням Вищої Ради правосуддя від 19 квітня 2018 року №1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», відповідно до протоколу створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого цифрового підпису постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року було підписано суддею Коломієць Г. В. не у день ухвалення постанови (11 вересня 2024 року), а 18 вересня 2024 року, тобто на сім днів пізніше передбаченого законом строку. Тому, на думку заявника, є сумніви в неупередженості та об`єктивності розгляду справи суддею Верховного Суду Коломієць Г. В.

Розглянувши вказану заяву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пунктів 3-5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи, було порушено порядок визначення судді для розгляду справи, є інші обставини, що викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Зміст заяви ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. не свідчить про наявність підстав для відводу судді, передбачених положеннями статей 36, 37 ЦПК України.

Частиною п`ятою статті 272 ЦПК України передбачено, що учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно із частиною другою статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання.

Відповідно до статті 1 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень, затвердженого рішенням Вищої Ради правосуддя від 19 квітня 2018 року №1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень», електронний примірник судового рішення або окремої думки судді виготовляється судом в АСДС у день ухвалення судового рішення або виготовлення його повного тексту в паперовій формі, підписується КЕП судді, який ухвалив таке судове рішення, а в разі колегіального розгляду - КЕП усіх суддів, що входять до складу колегії, та зберігається у стані, що унеможливлює його подальше коригування.

Постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року у справі № 359/1538/21 суддею-доповідачем було завантажено до автоматизованої системи діловодства «ДОК ПРОФ» та підписано КЕП у день виготовлення її повного тексту в паперовій формі, а саме після підписання тексту постанови у паперовій формі усіма суддями колегії 17 вересня 2024 року. У цей та наступний день 18 вересня 2024 року постанова була підписана у автоматизованій системі діловодства КЕП іншими суддями колегії, зокрема, суддею Коломієць Г. В., після чого автоматично спрямована системою діловодства «ДОК ПРОФ» до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень до зазначеної постанови забезпечено надання загального доступу 19 вересня 2024 року (наступного дня після підписання КЕП).

Отже, електронний примірник постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 11 вересня 2024 року у справі №359/1538/21 був виготовлений в АСДС у день виготовлення її повного тексту в паперовій формі, підписаний КЕП та надісланий до Єдиного державного реєстру судових рішень та електронного суду (у тому числі, в електронний кабінет заявника) у чіткій відповідності з вимогами частини п`ятої статті 272 ЦПК України, частини другої статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» та статті 1 розділу ІІ Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Верховний Суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність підстав стверджувати, що суддя Коломієць Г. В. виявила особисту заінтересованість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

За об`єктивним критерієм необхідно встановити, чи існують факти, які можна встановити та які можуть ставити під сумнів безсторонність судді. Вирішальним при цьому є те, чи можуть бути побоювання учасників справи щодо відсутності безсторонності у певного судді об`єктивно виправдані.

Наведені заявником доводи не містять посилання на обставини, які б давали підстави для висновку про необ`єктивність та упередженість судді Коломієць Г. В.

Верховний Суд наголошує на тому, що необґрунтоване усунення судді від участі у розгляді певної справи є так само порушенням права на справедливий суд, як і незадоволення обґрунтованої заяви про відвід судді.

Ураховуючи необґрунтованість заявленого ОСОБА_2 відводу судді Верховного Суду Коломієць Г. В. питання про відвід судді, відповідно до частини третьої статті 40 ЦПК України, підлягає передачі на розгляд іншому судді, визначеному у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Керуючись статтями 33, 36, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про відвід судді Верховного Суду Коломієць Ганни Василівни від участі у розгляді справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Бориспільської міської ради, про відібрання і повернення дитини без позбавлення батьківських прав, за заявою ОСОБА_2 про роз`яснення постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 11 вересня 2024 року визнати необґрунтованою.

Заяву про відвід судді Верховного Суду Коломієць Г. В. передати для вирішення зазначеного питання іншому судді, який визначається у порядку встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді:І. Ю. Гулейков Б. І. Гулько Г. В. Коломієць Р. А. Лідовець