Провадження № 22-ц/801/2356/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 рокуСправа № 127/38551/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Рибчинського В.П.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №127/38551/23 запозовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання квартири спільним сумісним майном подружжя, про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця, перевід прав покупця, про право власності на 1/2 частку квартири,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Підрези Ірини Василівни на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2024 року про призначення експертизи, яку постановив суддя Король О.П. в Вінницькому міському суді Вінницької області, повний текст складено 07 жовтня 2024 року,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання квартири спільним сумісним майном подружжя, про визнання договору купівлі-продажу недійсним в частині покупця, перевід прав покупця, про право власності на 1/2 частку квартири.

02 жовтня 2024 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про призначення в справі судово-технічної експертизи, на вирішення якої поставити питання: чи є ознаки відмінності купюр номіналом 100 доларів, які тримає в руках ОСОБА_2 на фото, яке додане в якості доказів по справі, від оригіналів купюр номіналом 100 доларів США, випущених в обіг країною США, тобто, чи виготовлені вони як сувенірні чи в інший недержавний, кустарний спосіб?

Ухвалою Вінницького міськогосуду Вінницької області від 03 жовтня 2024 року заяву ОСОБА_1 задоволено. Призначено в справі судово-технічну експертизу, проведення якої доручено ТОВ «Подільський центр судових експертиз».

На вирішення експерта поставлено таке питання:

-чи є ознаки відмінності купюр номіналом 100 доларів, які тримає в руках ОСОБА_2 на фото, яке додане в якості доказів по справі, від оригіналів купюр номіналом 100 доларів США, випущених в обіг країною США, тобто, чи виготовлені вони як сувенірні чи в інший недержавний, кустарний спосіб?

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що заява позивача про призначення експертизи є обґрунтованою, оскільки для вирішення питання, справжні чи сувенірні купюри номіналом 100 доларів США, які на фото тримає в руках відповідач ОСОБА_2 необхідні спеціальні знання в галузі техніки.

Не погодившись з ухвалою суду представник ОСОБА_2 - адвокат Підреза І.В. подала апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, постановлену за недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, порушено норми процесуального права та неправильно застосовано норми матеріального права, тому просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції безпідставно задоволено заяву позивача про призначення експертизи, оскільки призведе до невиправданого затягування розгляду справи та жодним чином не впливає на факт належності доказів по справі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду - без змін.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

За змістом положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 ЦПК України, предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

Згідно вимог ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом, а учасники справи можуть запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їхню думку, потребує висновку експерта (частини 4, 5 ст. 103 ЦПК України).

Отже, зважаючи на викладені норми закону, визначення експертної установи та питань, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, є прерогативою саме суду, сторони мають право лише запропонувати питання та експертну установу.

Судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, і не може стосуватися тлумачення і застосування правових норм. Суди не повинні ставити судовому експерту питання правового характеру, які повинні вирішуватися самим судом, тобто експерту можна ставити лише питання факту, а не правової оцінки.

В постанові Верховного Суду від 11 червня 2020 року (справа №757/1782/18) вказується, що змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він нівелюватиме можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», висновок експерта є доказом в цивільному процесі. Він не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.

Звертаючись до суду із цим позовом, позивач просить суд визнати спірну квартиру спільним сумісним майном подружжя, визнати договір купівлі-продажу спірної квартири недійсним в частині покупця, перевести права покупця, визнати право власності на 1/2 частку квартири та поділити майно подружжя.

Призначаючи за клопотанням позивача судову-технічну експертизу, суд першої інстанції виходив із того, що для вирішення питання, справжні чи сувенірні купюри номіналом 100 доларів США, які на фото тримає в руках відповідач ОСОБА_2 необхідні спеціальні знання в галузі техніки.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. При цьому питання про призначення судової експертизи повинно вирішуватися лише після ґрунтовного вивчення обставин справи і доводів сторін щодо необхідності такого призначення.

Колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги про те, що відповідні питання, винесені на вирішення експертизи, не стосуються предмету спору у цій справі, а відтак не підлягають з`ясуванню судом при розгляді даної справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції постановляючи оскаржувану ухвалу, діяв поза межами вимог процесуального закону, доводи і заперечення сторін об`єктивно не перевірив та дійшов передчасного висновку про необхідність призначення по справі судово-технічної експертизи, не з`ясувавши в повній мірі чи входить поставлене перед експертом питання до меж предмета доказування у даній справі та чи сприятимуть відповіді на поставлені питання встановленню дійсних обставин справи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню в суд першої інстанції для продовження розгляду.

Розподіл судових витрат апеляційним судом не здійснюється, з огляду на те, що дане судове рішення апеляційної інстанції не є остаточним вирішенням спору по суті. При цьому, колегією суддів враховано правову позицію Об`єднаної палати Верховного Суду, викладену у постанові від 18 травня 2020 року у справі № 530/1731/16-ц.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Підрези Ірини Василівни задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 жовтня 2024 року про призначення експертизи скасувати, зазначену цивільну справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 13 листопада 2024 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Рибчинський В.П.