Справа № 128/3116/23
РІШЕННЯ

Іменем України

13 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

секретаря судового засідання Літневської А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на малолітню дитину, на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, мотивуючи позовні вимоги тим, що 28.08.2018 зареєструвала шлюб з відповідачем, в якому ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син, ОСОБА_3 . На даний час сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть; дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Від моменту народження дитини відповідач не надає жодної допомоги на утримання сина, не приймає участі у її вихованні, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків і взагалі самоусунувся від необхідності матеріально забезпечувати свою сім`ю. Позивач знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки не працює в зв`язку з тим, що доглядає малолітню дитину.

За наведених обставин позивач звертається до суду з позовом, в якому просить стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, до досягнення дитиною повноліття; стягувати аліменти з відповідача на її користь на своє утримання в розмірі 1/6 частки зі всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення сином трьох років.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги зменшила, просила стягувати аліменти з відповідача на її користь на утримання сина в розмірі 1/4 частки зі всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, до досягнення дитиною повноліття; стягувати аліменти з відповідача на її користь на своє утримання в розмірі 1/8 частки зі всіх видів доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення сином трьох років; розгляд справи проводити без фіксації судового процесу технічними засобами.

Представник відповідача ОСОБА_2 - адвокат Гнатюк Л.П. в судовому засіданні зменшені позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення, просила справу розглянути у відсутність відповідача.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України суд вважає, що справу можливо розглянути без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Як встановлено по справі, ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого являються: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження дитини (а.с.4).

Як вбачається з довідки №1356 від 18.08.2023, дитина ОСОБА_4 проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Позивач ОСОБА_1 з 01.09.2023 по теперішній час працює вчителем англійської мови в КЗ «Вінницький ліцей №35» та за період вересень 2023 - грудень 2023 їй нарахована заробітна плата в розмірі 43679 грн. 81, що підтверджується повідомленням КЗ «Вінницький ліцей №35» від 19.01.2024 №6.5/10.

Згідно ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою; розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

В частині 2 цієї статті зазначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до змісту ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та Протоколи до неї є складовою національного законодавства України. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

У відповідності до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 80 СК України, розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів суд враховує ті обставини, що відповідач, працездатний, фізично здоровий, інших утриманців не має, тому має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дружини та сина.

Таким чином, аналізуючи вищезазначені обставини та факти, враховуючи принципи об`єктивності та справедливості, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне з метою забезпечення інтересів дитини, допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць.

Згідно ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач при пред`явленні вказаного позову до суду звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що судовий збір має бути стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. 84 СК України, ст. ст. 4, 10, 76, 133, 141, 247, 264, 265, 268, 273, 430 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на утримання сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частки зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для відповідного віку дитини, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14.08.2023.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , жительки АДРЕСА_1 на її утримання в розмірі 1/8 частки зі всіх видів його доходу (заробітку) щомісячно, до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 , починаючи з 14.08.2023.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя АДРЕСА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО