Справа №760/1954/24 2/760/5900/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Ішуніна Л. М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Комунальної організації «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи», про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Комунальної організації «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи», про зобов`язання вчинити дії, в якій просила:

- визнати бездіяльність Комунальної організації «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи» з перевірки інформації про допущення судовими експертами порушення вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності при складанні висновку експерта, викладену у скарзі адвоката Котової Ю. І. від 12 жовтня 2023 року незаконною;

- зобов`язати Комунальну організацію «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи» провести перевірку інформації про допущення судовими експертами порушення вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності при складанні висновку, викладену у скарзі адвоката Котової Юлії Ігорівни від 12 жовтня 2023 року.

Статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до частини третьої статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового особистого інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення, як правило, майнового приватного права чи інтересу.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних особистих прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є зазвичай фізична особа (стаття 19 ЦПК України).

Натомість публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих правовідносин з їх специфічними суб`єктами та їх підпорядкованістю.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Так, відповідно до частини першої статті 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності суб`єктів у сфері медіа, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників суб`єктів у сфері медіа, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті; адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років». Згідно з частиною третьою цієї статті Вищому антикорупційному суду підсудні справи про застосування санкції, передбаченої пунктом 1-1 частини першої статті 4 Закону України «Про санкції».

Частиною другою цієї ж статті визначено, що Окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частинами першою та третьою цієї статті.

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунальної організації «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи», про зобов`язання вчинити дії, в якому просила визнати протиправною бездіяльність бюро судово-медичної експертизи щодо перевірки інформації про допущення судовими експертами порушення вимог нормативно-правових актів з питань судово-експертної діяльності при складанні висновку експерта та зобов`язати бюро провести відповідну перевірку.

Відповідач є експертною бюджетною (неприбутковою) установою, комунальної форми власності, що заснована на комунальній власності територіальної громади м. Києва і підпорядкована Департаменту охорони здоров`я виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації). Метою діяльності бюро є проведення судово-медичних експертиз (досліджень), що призначаються органами досудового розслідування чи судом, з метою забезпечення діяльності правоохоронних органів міста Києва (поліція, прокуратури, суди, підрозділи СБУ, ДБР, військової прокуратури, які обслуговують територію міста Києва), на підставі спеціальних знань матеріальних об`єктів, що містять інформацію про обставини справи та надання всебічної допомоги закладам охорони здоров`я м. Києва (пункти 1.1., 2.1 Статуту Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи).

Отже у спірних правовідносинах відповідач здійснює публічно-владні управлінські функції на виконання своїх повноважень, визначених Статутом, і спір виник у зв`язку із виконанням цих функцій, тому даний спір є публічно-правовим у розумінні пункту 2 частини першої статті 4 КАС України.

З огляду на викладене, між сторонами виник спір щодо оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень, який не може бути розглянутий у порядку цивільного судочинства, оскільки даний спір відноситься до категорії публічно-правових спорів та підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову у відкритті провадження у зв`язку з тим, що подана позивачем заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно з частиною п`ятою статті 186 ЦПК України відмовляючи у відкритті провадження з підстави, встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

На виконання зазначених вимог, суд роз`яснює позивачу право на звернення з цими вимогами до відповідного адміністративного суду, оскільки їх розгляд віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Керуючись статтями 4, 19, 20 КАС України, статями 19, 186, 258-261, 353-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунальної організації «Київське міське клінічне бюро судово-медичної експертизи», про зобов`язання вчинити дії.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати позивачу разом із позовом та усіма доданими до нього матеріалами.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л. М. Ішуніна