Справа № 473/2309/22
УХВАЛА

іменем України

"08" листопада 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко В.О., без участі учасників справи, розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ

в вересні 2022 року заступник керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 23 червня 2021 року державним інспектором Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області Маломан С.О. було здійснено обстеження земельної ділянки лісогосподарського призначення з кадастровим номером :03:000:0657, загальною площею 82,7201 га, яка розташована в межах земель Дорошівської ОТГ Вознесенського району Миколаївської області та перебуває в постійному користуванні ДП «Вознесенське лісове господарство». В ході вказаної перевірки було встановлено факт самовільного зайняття ОСОБА_1 частини обумовленої земельної ділянки (0,50 га) шляхом встановлення тимчасових дерев`яних споруд та загону для худоби, про що був складений відповідний акт за №426-ДК/462/АП/09/-1/-21.

В подальшому, 12 липня 2021 року відносно відповідача було складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 53-1 КУпАП. Постановою державного інспектора Головного управління Держгеокадастру у Миколаївської області Маломан С.О від 13 липня 2021 року за №426-ДК/0176/По/08/01/-21 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.53-1 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення в штрафу в розмірі 340,00 грн.

Крім того, відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву без спеціального дозволу, затвердженої постановою КМУ за №963 від 25 липня 2007 року було проведено розрахунок заподіяної відповідачем шкоди, сума якої становить 31 748,50 грн. В добровільному порядку завдані збитки ОСОБА_1 не відшкодував.

Зазначені обставини, а також бездіяльність Миколаївської обласної державної адміністрації щодо самостійного здійснення заходів з метою стягнення з відповідача шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, стали підставою для звернення заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області з даним позовом до суду.

24 жовтня 2024 року Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області ухвалив рішення про часткове задоволення позовних вимог, з відповідача на користь держави стягнуто завдану самовільним зайняттям земельної ділянки шкоду в розмірі 3 473,29 грн.

29 жовтня 2024 року представниця відповідача адвокат Вуїв О.В. подала до Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області заяву про ухвалення додаткового рішення в справі в частині стягнення понесених відповідачем судових витрат, а саме витрат з оплати правничої допомоги в розмірі 8000,00 грн.

07 листопада 2024 року представник Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області Черніговський В.О. надав заяву, в якій просив відмовити в стягненні вищевказаних судових витрат, зокрема з огляду на те, що представницею відповідача ОСОБА_2 не дотримані положення ч.8 ст. 141 ЦПК України, не надано належних доказів щодо їх підтвердження.

Суд відповідно до ст. 270 ЦПК України вирішує питання щодо ухвалення додаткового рішення без участі учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно ч.ч. 1, 2, 3, 8 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3ст. 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Витрати на правничу допомогу складаються з гонорару адвоката за представництво в суді; іншої правничої допомоги, пов`язаної зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збору доказів тощо; вартості послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат та ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи представниця відповідача адвокат Вуїв О.В. не повідомила суду про вищевказані обставини, тобто не дотрималася процесуальних норм закону, тому після ухвалення рішення суд не має підстав для вирішення питання про розподіл витрат на правничу допомогу на основі пред`явлених документів відповідно до ч.8 ст. 141 ЦПК України.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Керуючись ст.ст.137,141,183, 260, 261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ

заяву представниці відповідача ОСОБА_1 адвоката Вуїв Оксани Вікторівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в справі за позовом заступника керівника Вознесенської окружної прокуратури Миколаївської області в інтересах держави в особі Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.В.Лузан