Справа № 562/2517/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" серпня 2024 р. Здолбунівський районний суд Рівненської області в складі: головуючого судді Ковалика Ю.А. секретаря судових засідань Щербак В.В. за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Здолбунів в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Чайковська Алла Олександрівна про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_2 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс" (далі - відповідач 2), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Чайковська Алла Олександрівна (далі - третя особа), просила звільнити з-під арешту та заборони відчуження належне їй нерухоме майно по АДРЕСА_1 , яке обтяжено на підставі договору іпотеки посвідченого 19 травня 2006 року приватним нотаріусом Здолбунівського районного нотаріального округу Банацькою Л.І. за № 692 переданого в іпотеку для ВАТ КБ «Надра».

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що їй на праві власності належить будинковолодіння по АДРЕСА_1 . На вказане будинковолодіння існує заборона відчуження на нерухоме майно, зареєстровано 19.05.2006 за №3230577 приватним нотаріусом Банацькою Л.І., підстава обтяження договір іпотеки № 692 від 19.05.2006.

28.12.2013 вона звернулася до приватного нотаріуса щодо зняття заборони відчуження вказаного нерухомого майна, однак отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів.

Додатково звернулася до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та отримала відповідь, згідно якої ПАТ «КБ «Надра» здав в архів Національного банку України всі документи Банку за 1992-2020 роки, а також довідковий апарат до них. У Фонді відсутні всі первинні документи ПАТ «КБ «Надра».

Протягом останніх 15 років жодних майнових претензій з боку іпотекотримача, чи виконавчої служби не було. Всі зобов`язання були нею виконані у 2008 році. Наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку Банку, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, тому змушена звертатися до суду.

Ухвалою суду від 05.08.2024 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У клопотанні про закриття провадження від 21.08.2024 представник відповідача 1 просив закрити провадження в частині позовних вимог до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. В обґрунтування своїх заперечень зазначив, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, що є окремою підставою для відмови в позові, мотивуючи тим, що відповідач не був стороною договору, що свідчить про відсутність предмету спору як такого в межах пред`явленого позову, та згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПАТ «КБ «Надра» на даний час перебуває в стані припинення.

У заяві від 27.08.2024 представник відповідача 2 зазначив, що ТОВ "Спектрум Ессетс" не є правонаступником ПАТ «Надра».

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Казмірчук М.М. підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві.

Представники відповідачів та третя особа в судове засідання не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, причину своєї не явки суд не повідомили.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18 квітня 2006 року та договором дарування від 25 травня 1993 року.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта по АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_2 наявна заборона на нерухоме майно, зареєстрована 19 травня 2006 року за №3230577 на підставі договору іпотеки, укладеного з ВАТ «Комерційний банк «Надра».

Вказаний вище договір іпотеки укладався між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_2 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором з повернення іпотекодержателю 9000 доларів США в строк до 18 травня 2011 року.

З повідомлення приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Чайковської А.О. від 28 грудня 2023 року вбачається, що здійснити реєстрацію припинення іпотеки є неможливим за відсутності у позивача, зокрема, документів, які б свідчили про погашення позики, повне і безумовне виконання договірних зобов`язань за кредитним договором чи припинення договору іпотеки.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22 червня 2020 року №1179 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Надра» строк управління майном (активами) банку та задоволення вимог його кредиторів продовжено на час існування обставин, що унеможливлюють здійснення продажу майна (активів) банку та задоволення вимог кредиторів, а рішення Фонду від 11.03.2024 №324 погоджено продовження процедури задоволення вимог кредитора третьої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Комерційний банк «Надра».

Під правонаступництвом розуміють наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків сторони, яка вибула, в цих правовідносинах.

Процедура виведення неплатоспроможних банків з ринку врегульована Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом, що унормовує дані правовідносини.

Згідно з пунктом 16 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» тимчасова адміністрація - це процедура виведення банку з ринку, що запроваджується Фондом стосовно неплатоспроможного банку в порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 3 вказаного Закону фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків у випадках, встановлених цим Законом.

Уповноважена особа Фонду - працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку (пункт 17 частини першої статті 2 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»).

Статтею 36 Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» врегульовано наслідки запровадження тимчасової адміністрації.

Зокрема, згідно з пунктами 1, 2 частини п`ятої цієї статті, під час тимчасової адміністрації не здійснюється: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення майна (у тому числі коштів) банку, накладення арешту та звернення стягнення на майно (у тому числі кошти) банку (виконавче провадження щодо банку зупиняється, у тому числі знімаються арешти, накладені на майно (у тому числі на кошти) банку, а також скасовуються інші вжиті заходи примусового забезпечення виконання рішення щодо банку).

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Особливості припинення банку як юридичної особи встановлюються законом.

Частинами третьої, четвертою статті 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що ліквідація банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з моменту внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

У день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повноваження Фонду як ліквідатора щодо такого банку припиняються і Фонд надсилає Національному банку України звіт про завершення ліквідації банку.

З викладеного Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 11 квітня 2018 року в справі №910/12294/16 правового висновку вбачається, що банк, який виводиться з ринку, до моменту державної реєстрації його припинення не позбавлений правосуб`єктності і може виступати учасником різних правовідносин. Від імені банку у цих правовідносинах діє уповноважена особа Фонду, виконуючи функції виконавчого органу банку (керівника Банку).

Однак доказів державної реєстрації припинення ПАТ «КБ «Надра» позивач не надав, а відповідач заперечує наявність таких відомостей в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження, що ТОВ "Спектрум Ессетс" є правонаступником ПАТ «Надра».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року в справі №905/386/18 (касаційне провадження № 12-85гс19) зроблено висновок, що «при розгляді скарг стягувача чи боржника на дії органу державної виконавчої служби, пов`язані з арештом і вилученням майна та його оцінкою, господарський суд перевіряє відповідність цих дій приписам статей 57, 58 Закону України «Про виконавче провадження». Вимоги інших осіб щодо належності саме їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, реалізуються шляхом подання ними з додержанням правил юрисдикційності позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на майно і звільнення його з-під арешту. В такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним з підстав, передбачених законом. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися господарським судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна».

Аналогічна правова позиція викладено у постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 28.04.2021 року у справі №235/2617/19 (провадження №61-7867св20).

Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно із статтею 51 ЦПК України суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.

Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї обставини є підставою для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Для визнання відповідача неналежним, крім названої обставини, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Визнати відповідача неналежним суд може тільки в тому випадку, коли можливо вказати на особу, що повинна виконати вимогу позивача, тобто належного відповідача.

Статтею 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги.

Згідно правового висновку Великої Палати Верховного Суду викладеного у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (касаційне провадження № 14-61цс18), пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача. Тобто визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - є обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

З матеріалів справи вбачається, що звертаючись до суду позивач визначив відповідачами Фонд гарантування вкладів фізичних осіб таТовариство з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", які не є ані боржниками, ані особами, в інтересах яких наявна заборона на нерухоме майно.

Отже, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 259, 264-265, 268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, Товариства з обмеженою відповідальністю "Спектрум Ессетс", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Чайковська Алла Олександрівна про зняття арешту з нерухомого майна- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Рівненського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, місце знаходження Київська обл., м.Київ, вул. Січових Стрільців, 17, код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 21708016.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Рівненського районного нотаріального округу Чайковська Алла Олександрівна, місце знаходження АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складене 30 серпня 2024 року.

Суддя: Ю.А. Ковалик