Справа № 159/2332/23 Головуючий у 1 інстанції: Лесик В. О.
Провадження № 22-ц/802/172/24 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 лютого 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О. І.,

суддів - Бовчалюк З. А., Карпук А. К.,

секретар судового засідання Ганжа М. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку ч. 2 ст. 625 ЦК України, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2023 року,

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2023 року Акціонерне товариство «Сенс Банк» засобами поштового зв`язку звернулося до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що 26.05.2008 між ПАТ «Альфа Банк» і ОСОБА_2 було укладено кредитний договір № 700007325.

У зв`язку з невиконанням боржником свого обов`язку по сплаті кредиту у банку виникло право задовольнити свої вимоги.

На підставі виконавчого листа від 20.08.2012 № 2/03061471/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» 299 908,61 грн, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину, та 720,61 грн судового збору. А всього 300 629, 22 грн.

На забезпечення умов виконання кредитного договору №700007325 від 26.05.2008 з ОСОБА_1 було укладено договір поруки №700007325-П від 26.05.2008, відповідно до умов якого поручитель ОСОБА_1 поручається за виконання боржником ОСОБА_2 умов кредитного договору власними коштами.

У зв`язку з невиконанням боржником свого обов`язку по сплаті кредиту у банку виникло право задовольнити свої вимоги також і за рахунок поручителя.

12.08.2022 загальними зборами акціонерів АТ «Альфа Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа Банк» на АТ «Сенс Банк».

Ураховуючи наведене, банк просив стягнути з відповідачки розраховану на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України та пунктів кредитного договору за невиконання грошового зобов`язання за кредитним договором №700007325 від 26.05.2008 заборгованість у розмірі 463 952,33 грн, з яких 89 148,90 грн 3% річних та 374 803,43 грн інфляційні втрати. Також стягнути 6 959,28 грн судового збору.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» 16 252,78 грн 3 % річних, 51 349,49 інфляційних втрат та 1 017, 65 грн судового збору.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове про задоволення позову у заявленому розмірі.

Відповідачка відзив на апеляційну скаргу не подала.

Будучи належним чином повідомлені про день та годину розгляду справи, учасники справи у судове засідання не з`явилися і їх неявка відповідно до вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін з таких підстав.

Згідно зі статями 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК).

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України).

Судом встановлено, що рішенням Апеляційного суду Волинської області від 22.03.2012 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» 299908,61 грн, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину та 720 грн 61 коп судових витрат (а.с.48-50).

20.08.2012 Ковельським міськрайонним судом було видано виконавчий лист у справі № 2/0306/1471/2011 та пред`явлено стягувачем ПАТ «Альфа-Банк» до виконання. Цей виконавчий лист 18.02.2016 повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю у боржника майна (а.с.8).

На сьогоднішній день стягнення заборгованості за кредитним договором здійснюється уже на підставі судового рішення від 22.03.2012, а не на підставі кредитного договору.

12.08.2022 позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк», про що внесено зміни до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.21-23).

За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України у разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Задовольняючи частково позов, суд першої інстанції урахував подання відповідачкою 04.07.2023 заяви про застосування позовної давності, звернення позивача із позовом 24.04.2023 (дата поштового штемпеля) та положення п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України про те, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу.

При цьому суд вірно та обґрунтовано визначив розмір інфляційних втрат і 3% річних саме за період з 24.04.2020 по 23.02.2022, про що навів відповідний розрахунок.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що вимоги було заявлено і про стягнення інфляційних втрат і 3% річних також по пунктах договору поруки відхиляються апеляційним судом, оскільки позивач не надав доказів про те, що з відповідачки на користь позивача будь-коли стягувалися кошти як заборгованість за договором поруки.

А рішенням Апеляційного суду Волинської області від 22.03.2012 з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа Банк» стягнуто заборгованість за кредитним договором, як із спадкоємця померлого позичальника у розмірі 299908,61 грн, але в межах вартості майна, одержаного в спадщину.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що право на отримання передбачених ст. 625 ЦК України сум має ураховуватися за весь час прострочення, Тобто з моменту порушення грошового зобов`язання і до моменту його усунення відхиляються апеляційним судом у цій справі з таких підстав.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Невиконання виконавчого документа, виданого на виконання судового рішення не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України.

Разом з тим главою 19 ЦК України визначено строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, тобто позовну давність.

Аналіз змісту наведених норм матеріального права у їх сукупності дає підстави для висновку, що до правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених у статті 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність тривалістю у три роки (стаття 257 цього Кодексу).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (стаття 267 ЦК України).

Порядок відліку позовної давності наведено у статті 261 ЦК України. Зокрема, відповідно до частини першої цієї статті перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим.

Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду у постановах від 10 та 27 квітня 2018 року у справах № 910/16945/14 та № 908/1394/17, від 16 листопада 2018 року у справі № 918/117/18, від 30 січня 2019 року у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13 лютого 2019 року у справі № 924/312/18, дійшов висновків про те, що невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-54цс19).

У цій справі АТ «Сенс Банк» звернулося з позовом 24 квітня 2023 року (поштовий штемпель - а.с.32), у якому просило стягнути 3 % річних та інфляційні втрати за період з 01 квітня 2012 року по 23 лютого 2022 року (розрахунок заборгованості - а.с.6-7).

Відповідачка ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_3 , подала до суду 04.07.2023 заяву про застосування позовної давності (а.с.42-44).

За таких обставин суд першої інстанції, встановивши, що ОСОБА_1 порушила грошове зобов?язання, за невиконання якого настали наслідки, передбачені статтею 625 ЦК України, дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову та стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Сенс Банк» інфляційних втрат і 3 % річних у межах трьох років, що передували подачі такого позову.

Виходячи з наведеного, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, суд обґрунтовано задовольнив позов частково.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищенаведеними обставинами страви та не містять встановлених законом підстав для скасування рішення суду, ухваленого з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Керуючись ст. ст. 268 ч. ч. 4, 5, 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Сенс Банк» залишити без задоволення, а рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 24 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді