Провадження №: 2/755/8019/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без руху, заявлене в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Бюро економічної безпеки України, Київської міської прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України в м.Києві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду зі спільним позовом до Держави України в особі Бюро економічної безпеки України, Київської міської прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України в м.Києві, з вимогами:

«Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 відшкодування (компенсацію) майнової шкоди у розмірі 294 550, 00 гривень та відшкодування (компенсацію) моральної шкоди у розмірі 306 592,00 гривень.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_3 відшкодування (компенсацію) майнової у розмірі 100 250,00 гривень та відшкодування (компенсацію) моральної шкоди у розмірі 492 986, 00 гривень»

18 грудня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Держави України в особі Бюро економічної безпеки України, Київської міської прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України в м.Києві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, дата проведення підготовчого судового засідання - 06 лютого 2024 року 12.00 година.

Виходячи з положень статі 189 Цивільного процесуального кодексу України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

12 грудня 2023 року (вх.№63184) представник відповідача ОСОБА_1 подала до суду клопотання про залишення позовної заяви без руху для визначення сторін у справі, мотивуючи свою позицію тим, що, на думку представника, позов пред`явлення до не належного відповідача - Бюро економічної безпеки України, яке за своїм правовим статусом є новоутвореним органом, не є правонаступником будь-якого іншого державного органу, та розпочало свою діяльність з 24 листопада 2021 року, в той же час виходячи зі змісту підстав та предмету позову, обраного позивачами способу захисту, слідчі дії, у тому числі з накладення арешту на майно позивачів у кримінальних провадженнях здійснювались працівниками восьмого СВ РКП СУ ФР ГУ ДФС в м.Києві. Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, станом на дату подання цього клопотання ГУ ДФС у м.Києві () перебуває в стані припинення, тобто його правосуб`єктність не припинена, тому саме цей державний орган є належним відповідачем у справі.

Представник відповідача ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні просила задовільнити клопотання, залишити спільний позов ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без руху внаслідок не дотримання позивачами вимог статей 175 та 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви в частині визначення неналежного суб`єктного складу відповідачів у справі.

Позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні висловили свої заперечення щодо заявленого клопотання, вважають клопотання безпідставним та необгрунтованим.

Представник відвідача ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вирішення заявленого клопотання залишила на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, оцінивши наведені представником відповідача ОСОБА_1 підстав для залишення позову без руху та визначення позивачем строку для усунення недоліків, суд приходить до наступних висновків.

Позов у цивільному процесі - це письмово оформлена і адресована суду письмова вимога, що складається з вимоги процесуального характеру та вимоги матеріального характеру (захистити невизнане, оспорюване чи порушене право). А предмет позову - це матеріальний зміст цієї вимоги.

Таким чином, під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняте судове рішення. Цей матеріальний зміст позовних вимог позивача, проявляється в матеріально-правовій заінтересованості - отримати певне матеріальне благо.

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

Процесуальні права та обов`язки сторін визначені ст. 49 ЦПК України, тож відповідно до ч. 3 ст. 49 ЦПК України до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Таким чином, законодавцем визначено право позивача змінювати предмет позовних вимог, як складову матеріально-правової вимоги позивача до відповідача до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Виходячи з висновків, викладених в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року по справі № 761/7978/15-ц, під підставами позову, які згідно із ст.49 ЦПК може змінити лише позивач, слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, а не самі по собі посилання позивача на певну норму закону, яку суд може замінити, якщо її дія не поширюється на дані правовідносини.

Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Підстава позову - обставини (фактична підстава) і норми права (юридична підстава), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Відповідно ч. 2 ст. 48 Цивільного процесуального кодексу України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

За змістом ст. 51 Цивільного процесуального кодексу України належними є сторони, які є суб`єктами спірних правовідносин. Відповідачем є та зі сторін у процесі, яка вказується позивачем як порушник його права. Належним є відповідач, який дійсно є суб`єктом порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення.

Тлумачення змісту статті 51 Цивільного процесуального кодексу України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Таким чином, суд, як державний орган, на який покладено обов`язок вирішення справи відповідно до закону, має право й зобов`язаний визначити суб`єктний склад учасників процесу залежно від характеру правовідносин і норм матеріального права, які підлягають застосуванню. Це передбачено п. 1 ч. 1 ст. 189 Цивільного процесуального кодексу України та іншими нормами процесуального права, які передбачають заміну неналежного відповідача чи залучення співвідповідачів.

Виходячи з наведеного, законодавець поклав на позивача обов`язок визначати відповідача у справі і суд повинен розглянути позов щодо тих відповідачів, яких визначив позивач. Водночас якщо позивач помилився і подав позов до тих, хто відповідати за позовом не повинен, або притягнув не всіх, він не позбавлений права звернутись до суду з клопотанням про заміну неналежного відповідача чи залучення до участі у справі співвідповідачів і суд таке клопотання задовольняє. Тобто ініціатива щодо заміни неналежного відповідача повинна виходити від позивача, який повинен подати клопотання. У цьому клопотанні позивач обґрунтовує необхідність такої заміни, а саме, чому первісний відповідач є неналежним і хто є відповідачем належним. Подання позивачем такого клопотання свідчить, що він не лише згідний, але й просить про заміну неналежного відповідача належним.

Належність відповідача визначається, перш за все, за нормами матеріального права. Тому, неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом, за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві.

Відповідно до ч.2 ст. 185 ЦПК України, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Виходячи з положень п.8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо провадження у справі відкрито за заявою, поданою без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, та не було сплачено судовий збір і позивач не усунув цих недоліків у встановлений судом строк.

У підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті. (ч.1 ст.200 ЦПК України)

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без руху, яке надійшло до суду 12 грудня 2023 року (вх.№63184), є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню, оскільки наведені представником обставини стосовно неналежного оформлення позовної заяви в частині визначення суб`єктного складу учасників цивільного процесу ( належного відповідача), не можуть розцінюватись судом як подання позову без дотримання вимог статі 175 ЦПК України, оскільки питання заміни відповідача та/або залучення належного відповідача (співвідповідача) вирішуються судом лише за згодою позивача та його клопотанням під час проведення підготовчого судового засідання (ст.51 ЦПК України), разом з тим пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для ухвалення судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Враховуючи викладене та керуючись статями 51, 175, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про залишення позову без руху, яке надійшло до суду 12 грудня 2023 року (вх.№63184), - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я