Справа № 211/5881/23
Провадження № 2/211/217/24
РІШЕННЯ

іменем України

28 серпня 2024 року Довгинцівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Юзефовича І.О.,

при секретарі Андрійченко А.Ю.,

за участю: представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Артемова Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування арешту майна, -

встановив:

адвокат Вдовенко Марина Володимирівна від імені та в інтересах позивача ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про скасування арешту майна та просить скасувати обтяження у вигляду арешту нерухомого майна, яке належало за життя ОСОБА_4 , реєстраційний номер обтяження №14138280 від 13.04.2016, яке було накладено Довгинцівським відділом державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем якої, в тому числі, є його донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . При зверненні до приватного нотаріуса Криворізької районного нотаріального округу з питання вчинення нотаріальних дій, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_4 , позивач отримала Постанову нотаріуса про відмову у вчинені нотаріальних дій з підстав виявлення при перевірці відомостей за Державним реєстром реєстрації речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів, наявних записів про арешт всього майна ОСОБА_4 , а саме: 1. номер запису обтяження: 14138280 (спеціальний розділ); дата державної реєстрації: 13 квітня 2016 року; державний реєстратор: Довгинцівський ВДВС міста Кривий Ріг у Дніпропетровській області; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №46275168 від 07 квітня 2016 року, видана Довгинцівським ВДВС міста Кривий Ріг у Дніпропетровській області; вид обтяження: арешт нерухомого майна, все майно; опис предмета обтяження: все майно; 2. номер запису обтяження: 26556896 (спеціальний розділ); дата державної реєстрації: 11 червня 2018 року; державний реєстратор: Довгинцівський ВДВС міста Кривий Ріг у Дніпропетровській області; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 5597972 від 11 червня 2018 року, видана Міністерством юстиції України; вид обтяження: арешт нерухомого майна, все майно; опис предмета обтяження: все майно. Неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину, яка відкрилася після смерті її батька, через арешт всього майна, який було накладено державним виконавцем Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), змусило ОСОБА_5 звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою суду від 22.09.2023 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

30.10.2023 представником Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Сліпцем С.С. подано відзив на позов та просить відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ГУ ДПС у Дніпропетровській області з огляду на те, що позивач обрала невірний спосіб захисту. З огляду на те, що у разі, якщо правова природа арешту є приватноправовою, то зняття арешту з нерухомого майна, що оформлене встановленим законом порядку на іншу особу, неможливе без відповідного розгляду питання про визнання права власності, оскільки позивач повинен довести причино-наслідковий зв`язок виникнення такого права власності та його невідповідності Державному реєстру речових прав на нерухоме майно. Також звертає увагу на те, що у разі, якщо арешт на майно накладено в порядку, передбаченому КПК України, особа, яка вважає, що такими діями порушено її право власності, навіть за умови, що вона не є учасником кримінального провадження, має право оскаржити такі дії та звернутися до суду про скасування арешту лише в порядку кримінального судочинства. І такий порядок захисту прямо передбачений нормами КПК України та є ефективним.

25.03.2024 представником позивача адвокатом Вдовенко М.В. до суду подано додаткові пояснення щодо окремого питання, в яких представник зазначає, що, так як предметом позову є скасування арешту з майна боржника (засудженої особи, яка померла), накладеного в межах виконавчого провадження під час виконання вироку суду, приймаючи до уваги, що позов про зняття арсину з майна поданий не учасником кримінального провадження, не учасником виконавчою провадження, а спадкоємцем, який не може оформити своє право власності у порядку спадкування за заповітом, вбачається наявність спору про захист права власності, який підлягає вирішенню в порядку цивільною судочинства. Тому, виходячи з вище викладеного, оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право не має змоги, на час звернення із позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача на спадкове майно, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, враховуючи, що на день постановлення рішення пройшов строк давності щодо виконання додаткового покарання, виконавче провадження закриттю та знищено за закінченням терміну зберігання, порушене право позивача підлягає судовому захисту у заявлений спосіб шляхом припинення дії відповідних обтяжень. Тому представник просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

22.04.2024 представником відповідача ОСОБА_6 скеровано до суду через систему «Електронний суд» додаткові пояснення у справі. Представник вважає, що позивач не довів, що обтяження №14138280 від 13.04.2016 накладено згідно актів цивільного законодавства і його оскарження підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні представника позивача адвокат Вдовенко М.В. позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити з підстав, викладених у позові.

Представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області Артемов Я.В. у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Представник Довгинцівського відділу державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений, пояснення у справі не надав.

Вислухавши представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивача ОСОБА_4 (а.с. 9 копія свідоцтва про народження, а.с. 11 копія свідоцтва про смерть).

Після його смерті відкрилась спадщина. Позивач у справі є спадкоємцем першої черги. Тому остання звернулася до приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Кульбіди Є.М. з заявою про прийняття спадщини за законом. Однак, 14.10.2022 отримала Постанову про відмову у вчинені нотаріальних дій (а.с. 13), так як приватним нотаріусом при перевірці відомостей за Державним реєстром реєстрації речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у порядку доступу нотаріусів, були виявлені наявні записи про арешт всього майна ОСОБА_4 , а саме (а.с. 12):

1)номер запису обтяження: 14138280 (спеціальний розділ); дата державної реєстрації: 13 квітня 2016 року; державний реєстратор: Довгинцівський ВДВС міста Кривий Ріг у Дніпропетровській області; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №46275168 від 07 квітня 2016 року, видана Довгинцівським ВДВС міста Кривий Ріг у Дніпропетровській області; вид обтяження: арешт нерухомого майна, все майно; опис предмета обтяження: все майно;

2)номер запису обтяження: 26556896 (спеціальний розділ); дата державної реєстрації: 11 червня 2018 року; державний реєстратор: Довгинцівський ВДВС міста Кривий Ріг у Дніпропетровській області; підстава для державної реєстрації: постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 5597972 від 11 червня 2018 року, видана Міністерством юстиції України; вид обтяження: арешт нерухомого майна, все майно; опис предмета обтяження: все майно.

Відповідями на запит адвоката від 01.09.2022 за вих. №53676/1 та від 09.09.2022 за вих. №55642/1 також підтверджено, що на виконання Довгинцівського відділу ДВС перебували декілька виконавчих проваджень. Зокрема, у виконавчому провадженні №46275168 з примусового виконання виконавчого листа №211/4931/14-к від 27.11.2014 відносно боржника ОСОБА_4 на користь стягувача держави, щодо конфіскації майна боржника, державним виконавцем було винесено постанову про розшук майна боржника та арешт майна боржника. Постановою від 22.04.2016 виконавче провадження було завершено на підставі вимог п. 7 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція). Також у виконавчому провадженні №55973972 з примусового виконання виконавчого листа №211/457/18 від 09.02.2018 відносно боржника ОСОБА_4 щодо стягнення аліментів на користь стягувача ОСОБА_7 на утримання дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до повноліття дитини, державним виконавцем в ході виконання рішення суду було винесено постанову про звернення стягнення на майно боржника та винесена постанова про розшук майна боржника. Постановою від 28.06.2022 виконавче провадження було завершено на підставі вимог п. 3 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження»(а.с. 64-68).

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частинами першою та другою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).

Згідно із частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (частина перша статті 328 цього Кодексу).

Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно зі статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина друга статті 1220 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).

Згідно з частиною першою статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (частина третя статті 1296 ЦК України).

Аналіз вищевказаних положень закону свідчить про те, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є її власником з часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку.

У частині першій статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 листопада 2019 року у справі №905/386/18 (провадження №12-85 гс 19) зазначено, що відповідачем у справах за позовами про звільнення з-під арешту майна є боржник або особа, в інтересах якої накладено арешт на майно у виконавчих провадженнях, оскільки задоволення такого позову може безпосередньо вплинути на права та законні інтереси сторін спірних відносин щодо такого майна. При цьому орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може залучатися судом до участі у справах як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Таким чином, позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами у справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів (орган фіскальної служби), банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Аналогічний за змістом висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №826/12775/15 (провадження №11-680апп19) та у постановах Верховного Суду від 06 грудня 2021 року у справі №554/5912/19-ц (провадження №61-12594 св 21), від 08 грудня 2022 року у справі №331/1383/20 (провадження № 61-7109 св 22).

У разі, якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено Законом України «Про виконавче провадження» (абзац 1 пункту 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна»).

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 24 травня 2021 року у справі №712/12136/18 (провадження №61-4726сво19).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Ураховуючи викладене, беручи до уваги відзив на позов, який суд вважає частково обґрунтованим, встановивши фактичні обставини у справі, від яких залежить правильне вирішення спору, належним чином оцінивши докази, подані сторонами, суд дійшов висновку про те, що законом у спірних правовідносинах передбачений інший спосіб судового захисту порушеного права позивача, яке може бути захищене в порядку позовного провадження шляхом подання позову про визнання права власності на спадкове майно і зняття із нього арешту. Тому вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволені позовних вимог, так як позивач обрала неналежний спосіб захисту своїх прав.

Витрати у справі слід віднести на рахунок позивача.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 76, 81, 89, 263-265, 354-355 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити ОСОБА_9 у задоволенні позову до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа: Довгинцівський відділ державної виконавчої служби у м. Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про скасування арешту майна.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя І.О. Юзефович