Справа № 199/953/24
(2/199/1280/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

13 серпня 2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Богун О.О.

при секретареві Дубовик А.П.

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітнього сина, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив встановити факт самостійного виховання та утримання дитини.

В обґрунтування позову зазначив, що рішенням до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2023 року шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - ОСОБА_3 , народжений ІНФОРМАЦІЯ_2 . В березні 2022 року стосунки між подружжям різко погіршилися з причини несходження характерів, через постійні сварки.10 березня 2022 року, Відповідач зібрала свої речі та залишила їх спільне місце проживання ( АДРЕСА_1 ) та переїхала жити до своїх батьків, які мешкають за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим, спільна дитина сторін, ОСОБА_3 , залишився жити разом з позивачем. 3 часу залишення спільного місця проживання, Відповідач майже не відвідує нашого сина, не цікавиться його справами. 3 березня 2022 року позивач вимушений самостійно виховувати сина та одноособово виконувати батьківські обов?язки. Відповідач перестала приймати участь в житті та вихованні дитини, не турбується про нього та не цікавиться станом його здоров?я, тобто самоусунулась від виконання своїх батьківських обов?язків Встановлення факту самостійного виховання дитини, необхідно для можливого подальшого оформлення документів щодо соціальної допомоги на дитину, яка виховується тільки одним із батьків. Від встановлення факту здійснення Позивачем постійного догляду за малолітньою дитиною залежить виконання прав та обов?язків визначених Сімейним кодексом України.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2024 відкрито провадження та призначено судове засідання у справі.

27 лютого 2024 року від відповідачки надійшов відзив на позов, в якому вона позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

13 серпня 2024 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення.

В судовому засіданні позивач вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши сторін у відкритому судовому засіданні, суд встановив.

Сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 липня 2023 року.

Згідно з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 21 березня 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до витягів з реєстру територіальної громади від 20.06.2023 р. та 16.01.2024 р. ОСОБА_1 та його син - ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді КЗО «Навчально-виховний комплекс №148 «Спеціалізована школа-дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) «Планета щастя» Дніпровської міської ради №246 від 19.12.2023 р. ОСОБА_3 навчається в 6-В класі. ОСОБА_1 є активним учасником заходів, які проводяться у класі, підтримує зв`язок з класним керівником, цікавиться успіхами свого сина та допомагає у вирішенні всіх питань.

ОСОБА_1 працює в «Представництво «ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» на посаді юрисконсульта з 06.02.2017 року, що підтверджується довідкою (а.с.24).

Відповідно до розпорядження Голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №313-р від 15.11.2023 р., визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , разом з батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14,15).

Також в матеріалах справи міститься довідка про доходи позивача за період з липня 2023 р. по грудень 2023 р., видана «Представництво «ЛІМАК ІНШААТ САНАЇ ВЕ ТІДЖАРЕТ АНОНІМ ШІРКЕТІ» (а.с.24).

Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Конвенція про права дитини в п. 3 ст. 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Згідно ч. 1 ст. 121 СК України передбачено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Статтею 141 СК України та ч. 3 ст. 11 ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" встановлено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно із ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Статтею ст. 153 СК України визначено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті, в якій зазначено, що той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі.

Суд зазначає, що надані суду письмові докази лише свідчать про проживання дитини разом з батьком, що ніким не заперечується, однак жодним чином не підтверджують факт ухилення матері від участі у вихованні дитини.

Розпорядження Голови адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради №313-р від 15.11.2023 р., на яке посилається позивач, як на доказ самостійного виховання дитини, не підтверджує обставин не виконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків, усунення від виховання та утримання сина.

Посилання позивача на необхідність встановлення факту самостійного утримання дітей для захисту прав та інтересів дитини, оформлення документів для отримання соціальної допомоги від держави та благодійних фондів, вирішення питання про переміщення дитини для оздоровлення та духовного і морального розвитку, є загальним твердження. Позивачем не доведено та не надано доказів щодо відмови в наданні певних пільг та інших соціальних гарантій, що в свою чергу порушувало б права батька дитини та свідчило про доцільність встановлення такого факту.

Зважаючи на викладене, а також на те, що позивач належними та допустимими доказами не довів, що він самостійно виховує та утримує свою малолітню дитину, тобто взагалі без участі іншого з подружжя у житті дитини, суд дійшов висновку про відсутність необхідних та достатніх умов для встановлення факту самостійного виховання та утримання дитини батьком ОСОБА_1 .

Керуючисст. 2, 5,12,13,76-82,89,141,259,263-265,273,280-284,289,354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 про встановлення факту самостійного виховання та утримання малолітнього сина, відмовити.

Судові витрати залишити за позивачем.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.О.Богун

13.08.2024