ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 листопада 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 728/992/24

Головуючий у першій інстанції - Глушко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1311/24

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого-судді: Скрипки А.А.

суддів: Євстафіїва О.К., Шарапової О.Л.

секретар: Мальцева І.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Бахмацький відділ державної виконавчої служби у

Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального

управління Міністерства юстиції, Державне підприємство "Сетам",

ОСОБА_2

третя особа: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області у складі судді Глушко О.І. від 19 червня 2024 року, місце ухвалення рішення - м.Бахмач, дата складання повного тексту рішення - 28 червня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 про визнання недійсним електронного аукціону (торгів), третя особа: ОСОБА_3 ,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом до Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 про визнання недійсним електронного аукціону (торгів), зазначивши третьою особою ОСОБА_3 , в якому просила визнати недійсним електронний аукціон (торги), оформлений протоколом №607807 проведення електронного аукціону від 21.03.2024 року та актом про проведений електронний аукціон від 01.04.2024 року, згідно з яким відбувся електронний аукціон з продажу вантажного автомобіля MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного боржнику ОСОБА_4 . В обґрунтування вимог заявленого позову ОСОБА_1 вказувала, що вона є власником зазначеного транспортного засобу. Позивач стверджувала, що вона, як власник проданого автомобіля, не була учасником зазначеного вище виконавчого провадження, не виступала поручителем по зобов`язанням ОСОБА_4 , не була стороною судових проваджень про стягнення заборгованості, не надавала згоди на розпорядження належним їй майном. За доводами позивача, здійснення продажу з електронних торгів її майна, за яке вже вона сплатила на користь стягувача грошову компенсацію за частку боржника, не відповідає вимогам закону, і тягне за собою недійсність проведених електронних торгів.

Ухвалами Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.04.2024 року, від 22.04.2024 року за клопотанням позивача, в порядку забезпечення позову, було накладено арешт на вантажний автомобіль MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та заборонено ОСОБА_2 вчиняти дії по відчуженню та передачі в користування іншим особам вантажного автомобіля MAN, модель 10.150, VIN код НОМЕР_2 .

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.06.2024 року відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 про визнання недійсним електронного аукціону (торгів). Судом скасовано заходи забезпечення позову у виді накладення арешту на вантажний автомобіль MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та заборони ОСОБА_2 вчиняти дії по відчуженню та передачі в користування іншим особам вантажного автомобіля MAN, модель 10.150, VIN код НОМЕР_2 , визначені ухвалами Бахмацького районного суду Чернігівської області від 10.04.2024 року та 22.04.2024 року, відповідно.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.06.2024 року, та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги її позову. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 вказують, що оскаржуване рішення суду першої інстанції від 19.06.2024 року є незаконним та необґрунтованим, у зв`язку із невідповідністю висновків, викладених у даному рішенні суду, обставинам справи; порушенням судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що у оскаржуваному рішенні від 19.06.2024 року суд першої інстанції, посилаючись на "Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, вважає, що позивач не набула у визначеному законом порядку права власності на транспортний засіб МАN, д.н.з. НОМЕР_1 . Судом першої інстанції вказано, що спірний автомобіль на час здійснення виконавчих дій та проведення електронного аукціону 21.03.2024 року належав ОСОБА_4 , який мав статус боржника у виконавчому провадженні за НОМЕР_5, та був зобов`язаний до сплати коштів на користь ОСОБА_3 , який набув права вимоги, у зв`язку із заміною сторони у виконавчому провадженні. Судом першої інстанції прийнято до уваги вказані обставини, та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не спростував позицію ОСОБА_1 про те, що проданий на аукціоні автомобіль МАN, д.н.з. НОМЕР_1 , є спільною власністю подружжя, і відповідно до статті 371 ЦК України, кредитор співвласника майна, яке є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, встановлених законом. За доводами апелянта, згідно ч.6 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визнається судом за поданням виконавця. Апелянт стверджує, що оскільки державний виконавець не звертався до суду із поданням про визначення частки боржника у спільному майні подружжя Башей, то угода про продаж автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 на електронних торгах, є недійсною.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 в повному обсязі, оскільки вона є безпідставною, та залишити без змін обґрунтоване рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.06.2024 року.

В судовому засіданні апеляційного суду, в режимі відеоконференції, відповідач ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення у зв`язку із її безпідставністю, та залишити без змін рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.06.2024 року.

В судове засідання апеляційного суду позивач ОСОБА_1 , представники відповідачів: Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства "Сетам", третя особа: ОСОБА_3 , належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не з`явились.

Відповідно до приписів ч.2 статті 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення учасника судового розгляду даної справи, дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження номер за АСВП: НОМЕР_6, боржник: ОСОБА_4 , перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

В ході судового розгляду даної справи судом встановлено, і вказані обставини підтверджуються її матеріалами, що у Бахмацькому відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебував на виконанні виконавчий лист, виданий Бахмацьким районним судом Чернігівської області 27.01.2021 року про стягнення із ОСОБА_4 27 041,02 грн. на користь ОСОБА_5 , виконавче провадження НОМЕР_5 (а.с.71,72).

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 02.04.2021 року було замінено сторону у даному виконавчому провадженні зі стягувача ОСОБА_5 на ОСОБА_6 , відповідно до договору про відступлення права вимоги від 29.01.2021 року (а.с.102-103).

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 14.04.2023 року було замінено сторону у даному виконавчому провадженні зі стягувача ОСОБА_6 на ОСОБА_3 , відповідно до договору про відступлення права вимоги від 14.03.2023 року.

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.03.2007 року було виключено із акту опису та арешту майна від 13.04.2006 року автомобіль MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , та визнано за ОСОБА_7 право власності на цей автомобіль. Стягнуто із ОСОБА_7 на рахунок ДВС у Бахмацькому районі 4 941,11 грн. за 1/2 частину автомобіля МАН, д.н.з. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_8 , новим кредитором якого згідно із договором відступлення права вимоги від 05.07.2016 року була ОСОБА_5 (а.с.7-8).

Як вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції Чернігівської області 21.07.2006 року, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 21.07.2006 року, і прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка та дружини " ОСОБА_9 " (а.с.9).

Постановою головного державного виконавця Бахмацького районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кеди В.І. про розшук майна боржника від 09.06.2021 року у виконавчому провадженні НОМЕР_5, було оголошено в розшук майно боржника ОСОБА_4 - транспортні засоби: MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , МАЗ реєстраційний номер НОМЕР_4 , які йому належать, та направлено копію даної постанови до поліції, для виконання (а.73-74).

Постановою головного державного виконавця Бахмацького районного відділу Державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Кеди В.І. від 04.08.2022 року про арешт майна боржника, було накладено арешт на все майно боржника ОСОБА_4 .

Згідно відповіді МВС України на запит щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів (а.с.77), за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на транспортний засіб MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 05.09.2022 року у справі №728/910/22, яке набрало законної сили 22.11.2022 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , третя особа: Бахмацький районний відділі державної виконавчої служби у Ніжинському районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), про зняття арешту з майна - транспортного засобу MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 , відмовлено (а.с.52-54). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд зазначив, що оскільки перереєстрація вищевказаного автомобіля після набуття рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.03.2007 року законної сили не була здійснена, тому позивач ОСОБА_1 не набула на нього права власності.

Ухвалою Бахмацького районного суду Чернігівської області від 04.07.2022 року у справі №728/545/22, яка набрала законної сили 20.07.2022 року, відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 , який діє в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_1 , на дії та бездіяльність державного виконавця Бахмацького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми), щодо оголошення в розшук майна боржника - автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , та МАЗ, д.н.з НОМЕР_4 , згідно з постановою від 09.06.2021 року головного державного виконавця Бахмацького районного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) (а.с.48-51). У вказаній ухвалі суду першої інстанції від 04.07.2022 року зазначено, що ОСОБА_10 з 2007 року не зареєструвала транспортний засіб - MAN, д.н.з. НОМЕР_1 на своє ім`я у встановленому законом порядку, отже, на момент винесення постанови про розшук майна боржника, транспортний засіб MAN, реєстраційний номер НОМЕР_1 належав боржнику ОСОБА_4 .

Згідно із матеріалами виконавчого провадження НОМЕР_5, власником автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , є ОСОБА_4 .

21.03.2024 року відбувся електронний аукціон (торги) з продажу вищезазначеного автомобіля, переможцем якого став ОСОБА_2 (а.с.4-5).

Актом про проведений електронний аукціон від 01.04.2024 року головний державний виконавець Бахмацького відділу ДВС Вільковська І.М. засвідчила факт реалізації з електронних торгів транспортного засобу MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , покупцю ОСОБА_2 (а.с.6).

Як вбачається із оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.06.2024 року, відмовляючи у задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання недійсним електронного аукціону (торгів), суд першої інстанції зазначив, що право власності на транспортний засіб виникає з моменту його державної реєстрації, проте, з часу ухвалення рішення суду від 16.03.2007 року, позивач ОСОБА_1 не скористалась своїм правом щодо перереєстрації спірного автомобіля на своє ім`я. Враховуючи, що позивач не набула у визначеному Законом порядку права власності на транспортний засіб MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , вказаний автомобіль на час здійснення виконавчих дій та проведення електронного аукціону 21.03.2024 року належав ОСОБА_4 , який мав статус боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_5, та мав зобов`язання щодо сплати коштів на користь ОСОБА_3 , який набув права вимоги у зв`язку із заміною сторони у виконавчому провадженні. За даних обставин, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 до Бахмацького відділу державної виконавчої служби у Ніжинському районі Чернігівської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державного підприємства "Сетам", ОСОБА_2 про визнання недійсним електронного аукціону (торгів).

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 відносно того, що висновок оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.06.2024 року про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 не узгоджується із фактичними обставинами справи та нормами права, які регулюють спірні правовідносини, не можуть бути підставою для скасування рішення суду від 19.06.2024 року, оскільки вказані доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду даної справи.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що у оскаржуваному рішенні від 19.06.2024 року суд першої інстанції, посилаючись на "Порядок державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів", затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року №1388, вважає, що позивач не набула у визначеному законом порядку права власності на транспортний засіб МАN, д.н.з. НОМЕР_1 . Судом першої інстанції вказано, що спірний автомобіль на час здійснення виконавчих дій та проведення електронного аукціону 21.03.2024 року належав ОСОБА_4 , який мав статус боржника у виконавчому провадженні за НОМЕР_5, та був зобов`язаний до сплати коштів на користь ОСОБА_3 , який набув права вимоги, у зв`язку із заміною сторони у виконавчому провадженні. Судом першої інстанції прийнято до уваги вказані обставини, та відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . При цьому, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не спростував позицію ОСОБА_1 про те, що проданий на аукціоні автомобіль МАN, д.н.з. НОМЕР_1 , є спільною власністю подружжя, і відповідно до статті 371 ЦК України, кредитор співвласника майна, яке є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, встановлених законом. За доводами апелянта, згідно ч.6 статті 48 Закону України "Про виконавче провадження", стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі, якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визнається судом за поданням виконавця. Апелянт стверджує, що оскільки державний виконавець не звертався до суду із поданням про визначення частки боржника у спільному майні подружжя Башей, то угода про продаж автомобіля MAN, д.н.з. НОМЕР_1 на електронних торгах, є недійсною.

З даного приводу апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів ч.1 статті 4 ЦПК України, ч.1 статті 16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Правилами ч.1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Із врахуванням положень вказаних норм Закону, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч.1 статті 650 ЦК України, особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (ч.1 статті 655 ЦК України).

Положеннями ч.4 статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема, на підставі норм цивільного законодавства (статей: 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину, як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених Порядком реалізації арештованого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року №2831/5.

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Згідно із ч.1, ч.2 статті 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Верховний Суд України у постановах від 18.11.2015 року у справі №6-1884цс15, від 13.04.2016 року у справі №6-2988цс15, від 22.02.2017 року у справі №6-2677цс16 зробив висновки про те, що головною умовою, яку повинні встановити суди при вирішенні питання про визнання прилюдних торгів недійсними, є наявність порушень, які могли вплинути на результат торгів, тобто, не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а і порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними. Тобто, для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно із ч.1 статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч.1 статті 316 ЦК України).

Правилами ч.1 статті 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

За змістом статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Держава не втручається у здійснення власником права власності.

Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч.1 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).

Відповідно до статті 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом.

Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена.

Правочин щодо розпорядження спільним майном, вчинений одним із співвласників, може бути визнаний судом недійсним за позовом іншого співвласника у разі відсутності у співвласника, який вчинив правочин, необхідних повноважень.

Статтею 368 ЦК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Зазначені норми Закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована зацікавленою стороною, яка може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі, в судовому порядку.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.03.2007 року, яке набрало законної сили, було частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_7 до ОСОБА_4 про поділ сумісної власності. При цьому, судом було виключено із акту опису та арешту майна від 13.04.2006 року автомобіль MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , та визнано за ОСОБА_7 право власності на цей автомобіль. Стягнуто із ОСОБА_7 на рахунок ДВС у Бахмацькому районі 4 941,11 грн. за 1/2 частину автомобіля МАН, д.н.з. НОМЕР_1 на користь ОСОБА_8 , новим кредитором якого згідно із договором відступлення права вимоги від 05.07.2016 року була ОСОБА_5 (а.с.7-8).

Оскільки позивач ОСОБА_13 з 2007 року не зареєструвала транспортний засіб - MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , на своє ім`я у встановленому Законом порядку, то право власності на вказаний транспортний засіб залишилося зареєстрованим за ОСОБА_4 . При цьому, на дане майно вже не поширюється правовий режим спільного сумісного майна подружжя, оскільки вказаним вище рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.03.2007 року, яке набрало законної сили, автомобіль MAN, державний номерний знак НОМЕР_1 , визнано особистою власністю ОСОБА_13 .

Приймаючи до уваги вищенаведене, відчуження спірного рухомого майна на електронних торгах, в рахунок погашення боргових зобов`язань ОСОБА_4 жодним чином не порушує прав його дружини - ОСОБА_1 , оскільки вона не має статусу співвласника спірного рухомого майна. Адже спірний транспортний засіб - MAN, д.н.з. НОМЕР_1 , втратив правовий режим спільного сумісного майна подружжя, із набранням законної сили рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 16.03.2007 року, яким право власності на вказаний транспортний засіб було визнано за ОСОБА_13 .

Враховуючи зазначене вище, доводи апеляційної скарги не містять в собі підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції від 19.06.2024 року, ухваленого на підставі норм права, які регламентують спірні правовідносини та на основі з`ясованих обставин, на які сторони спору посилалися, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені судом в ході розгляду справи.

За даних обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19.06.2024 року, підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями: 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 19 червня 2024 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: