Справа №333/1412/24
Провадження №2/333/2324/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 серпня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючої судді Варнавської Л.О.,

за участю секретаря судового засідання Меркулової М.М.,

представника позивача адвоката Рудницького Ю.І.,

представника відповідача адвоката Кузнецової А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Сенс Банк» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_1 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №631191180 у розмірі 149609,84 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що 07.03.2023 року ОСОБА_1 уклала з АТ «Альфа Банк», угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №631191180.

Відповідно до умов Кредитного договору Банк зобов`язувався надати Позичальнику кредит, а Позичальник зобов`язувався в порядку та на умовах, визначених Кредитним договором повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати комісію та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Кредитним договором. Умовами Кредитного договору передбачено, що у випадку невиконання Позичальником умов Договору останній зобов`язаний достроково виконати всі боргові зобов`язання перед Банком протягом 30 (тридцяти) календарних днів з дня отримання від Банку інформації. Банк належним чином виконав свій обов`язок щодо надання Позичальнику кредиту.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Запис про зміну найменування позивача внесено до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань 30 листопада 2022 року.

Позичальник своїх зобов`язань за Кредитним договором належним чином не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість за Кредитним договором, яка становить 149609,84 грн.

Ухвалою від 15.02.2024 року суддя прийняла позовну заяву до свого провадження, а також відповідно до ст. 274 ЦПК України вирішила розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

01.04.2024 року до суду надійшов відзив, в якому представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Кузнецова А.С. зазначила, що відповідач ОСОБА_1 позов визнає частково, погоджується із сумою боргу в частині простроченого тіла кредиту в сумі 74898,40 грн. а також в частині процентів за користування коштами в розмірі 16 968,30 грн.

Іншу частину позовних вимог вважає необґрунтованою, безпідставною, такою, що не підтверджено позивачем належними та допустимими доказами.

Відповідач визнає, що користувалася платіжною карткою АТ «АЛЬФА-БАНК» «VISA Platinum», здійснювала за її допомогою безготівкові оплати, знімання готівки, однак протягом липня 2019 березня 2022 року вчасно повертала витрачені грошові кошти на карту. Вказане підтверджується інформацією у «Розрахунку заборгованості за кредитом», а також у Виписці по рахунку, долученими позивачем до позовної заяви.

З квітня 2022р. відповідач кредитною карткою не користувалася, проте, позивач продовжував нараховувати заборгованість, списувати кошти та збільшувати кредитний ліміт без згоди відповідача.

Сума в розмірі 74 898,40 грн. тіло кредитних грошових коштів, які були витрачені відповідачем та не повернуті банку, розмір якого вказаний позивачем у «Розрахунку заборгованості за кредитом» у четвертому стовбці під назвою «Прострочене тіло кредиту».

Така сума підтверджується і арифметичним підрахунком різниці між знятими грошовими коштами та внесеними грошовими коштами, які вказані позивачем у першому стовбці під назвою «Розрахунковий період» (491 107,80 грн. (було знято з рахунку) 416 863,57 грн. (внесено коштів на рахунок).

Позивач фактично двічі вказує заборгованість за тілом кредиту у розмірі 74 898,40 грн. та у розмірі 55550,61 грн. Обидві суми включені в загальний борг до стягнення 149 608,84 грн. Також безпідставно нарахована сума 2192,53 грн. у стовбці «Овердрафт (несанкціонована заборгованість)», яка також включена у загальну суму боргу.

А крім того, банком протягом всього періоду, з 06.2019 року по 06.2023 рік безпідставно списувалися суми, внесені відповідачкою в рахунок погашення тіла кредиту, на оплату комісії з розрахунково-касового обслуговування («Комісія РКО» - назва другого стовбця у Розрахунку заборгованості за кредитом). Вважає, що сума боргу за тілом кредиту має бути зменшена на суму комісій РКО в розмірі 5046,79 грн.

У підписаних документах визначено розмір кредиту, вид процентної ставки та її розмір за користування кредитом, обов`язковий мінімальний платіж, однак, не має умов щодо порядку сплати ОМП, визначення пільгового періоду та розміру процентної ставки у пільговий період, строку дії кредитного договору та його пролонгації, розміру та порядку сплати штрафу і комісій за обслуговування картки відповідного виду. У Оферті № 631191180 від 27.06.2019 не передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту (комісія РКО), її розміру тощо, яка була фактично списана банком за рахунок сум, внесених відповідачкою на погашення тіла кредиту, а всього в сумі 5046,79 грн. за весь спірний період.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, надав пояснення аналогічні викладеним в позові.

Представник відповідача адвокат Кузнецова А.С. позов визнала частково, надала пояснення аналогічні викладеним у відзиві.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників, приходить до наступних висновків.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

07.03.2023 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа-Банк» було укладено угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії та оферту на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії № 631191180.

12 серпня 2022 року загальними зборами акціонерів АТ Альфа-Банк затверджено рішення про зміну найменування АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк».

Відповідно до умов оферти на укладення угоди про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії визначено, що ліміт кредитної лінії у розмірі 200000 грн. Процентна ставка за користування кредитною лінією становить 24 %. Обов`язковий мінімальний платіж складає 5% від суми загальної заборгованості за кредитною лінією, але не менше 50 грн. Дата сплати ОМП визначається відповідно до умов Додатку №4 до договору.

Підписавши 27.06.2019 року паспорт споживчого кредиту, відповідач підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про основні умовами кредитування, процентними ставками, наслідками прострочення виконання зобов`язання умови кредитування.

Відповідно до умов споживчого кредиту сума кредитного ліміту встановлена у розмірі 57800 грн. процентна ставка 39,99%, строк кредиту 12 місяців з можливістю пролонгації дії кредитної лінії на новий строк за умови дотримання клієнтом умов Договору. Тип кредиту «кредитування рахунку та встановлення відновлювальної кредитної лінії».

Відповідач порушив строки та порядок погашення заборгованості за кредитним договором, про що свідчить виписка по особовому рахунку та розрахунок заборгованості.

Користування відповідачем кредитними коштами підтверджується випискою про рух коштів, з якої вбачається, що відповідач здійснював переказ коштів через додаток, розраховувався кредитною карткою за покупки та послуги, поповнював карту та знімав кошти через термінали самообслуговування, що підтверджує отримання відповідачем картки, оскільки проведення вищезазначених операцій є неможливим без наявності картки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України.

За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Визначення поняття зобов`язання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобов`язання - це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

З аналізу норм ст. 1048, ч. 2 ст. 1050 ЦК України вбачається, що пред`явленням вимоги до позичальника є як направлення йому вимоги про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором, так і пред`явлення до нього позову.

Судом встановлено, що позичальник прострочив сплату частини кредиту та відсотків, що надає право кредитодавцю вимагати у позичальника дострокового повернення кредиту та процентів за користування ним.

Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно розрахунків банку відповідачка станом на 17.03.2023 року має заборгованість у розмірі 149609,84 грн. До цієї суми банк включив заборгованість за щомісячну комісію за обслуговування кредиту (комісія РКО), її розміру тощо, яка була фактично списана банком за рахунок сум, внесених відповідачкою на погашення тіла кредиту, а всього в сумі 5046,79 грн. за весь спірний період.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

Проте, як вбачається у Оферті № 631191180 від 27.06.2019 не передбачено сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту (комісія РКО), її розміру тощо.

Суд вважає доведеним факт порушення відповідачем умов кредитного договору відносно строків повернення кредитної заборгованості та визнає право позивача на стягнення її в судовому порядку, але за виключенням суми комісії в розмірі 5046,79 грн.

Таким чином, заборгованість за кредитним договором №631191180 від 27.06.2019 р. складає 144 563 грн. 05 коп. (149609,84-5046,79), в решті позовних вимог слід відмовити.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір.

З урахуванням положень частини 1 статті 141 ЦПК України остаточно в порядку розподілу судових витрат з позивача на користь відповідача слід стягнути 2925,95 грн.

Керуючись ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Сенс Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» заборгованість за кредитним договором №631191180 від 27.06.2019 р. в сумі 144 563 (сто сорок чотири тисячі п`ятсот шістдесят три) грн. 05 коп., в решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк» судовий збір в сумі 2925 грн. 95 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Л.О. Варнавська