Провадження №: 2/755/8019/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"06" лютого 2024 р. м. Київ

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді САВЛУК Т.В., за участі секретаря Бурячек О.В., розглянувши у підготовчому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування матеріалів наглядового провадження та матеріалів кримінального провадження, заявлені в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держави України в особі Бюро економічної безпеки України, Київської міської прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України в м.Києві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду зі спільним позовом до Держави України в особі Бюро економічної безпеки України, Київської міської прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України в м.Києві, з вимогами:

«Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 відшкодування (компенсацію) майнової шкоди у розмірі 294 550, 00 гривень та відшкодування (компенсацію) моральної шкоди у розмірі 306 592,00 гривень.

Стягнути з Державного бюджету України на користь ОСОБА_2 відшкодування (компенсацію) майнової у розмірі 100 250,00 гривень та відшкодування (компенсацію) моральної шкоди у розмірі 492 986, 00 гривень»

18 грудня 2023 року Дніпровським районним судом міста Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Держави України в особі Бюро економічної безпеки України, Київської міської прокуратури, Головного управління Державної казначейської служби України в м.Києві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження, дата проведення підготовчого судового засідання - 06 лютого 2024 року 12.00 година.

Виходячи з положень статі 189 Цивільного процесуального кодексу України завданням підготовчого провадження є: 1) остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; 2) з`ясування заперечень проти позовних вимог; 3) визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; 4) вирішення відводів; 5) визначення порядку розгляду справи; 6) вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

29 січня 2024 року (вх.№5144 та №5137) клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування від відповідача - Київської міської прокуратури матеріалів наглядового провадження у кримінальному провадженні №0000244 від 22 березня 2019 року, та витребування від ТУ ДБР у місті Києві матеріали кримінальному провадження №00000711 від 13 червня 2019 року, мотивуючи свою позицію тим, що в матеріалах заявленого наглядового провадження та кримінального провадження міститься інформація, яка стосується предмета доказування в межах даного спору щодо доведення обставин чинення незаконних дій працівниками відповідачів - Бюро економічної безпеки України, Київської міської прокуратури, під час проведення слідчих дій та прийняття процесуальних документів, в тому числі щодо вилучення речових доказів, акти оцінки цього майна, передачі їх на зберігання, інше. На переконання позивача, отримання запитуваної інформації необхідне для повного та всебічного розгляду справи, зокрема, отримання доказів для проведення експертного дослідження в межах розгляду даної цивільної справи, про що позивач має намір заявити клопотання про призначення судової експертизи.

Позивач ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні просив задовольнити клопотання, оскільки намагання позивача, як учасника кримінального провадження, ознайомитись з цими матеріалами та отримати необхідно докази для розгляду цієї справи, які зібрані в межах кримінального провадження, на разі не виявляється за можливе, однак витребувані матеріали необхідні для проведення судової експертизи, клопотання про призначення експертизи позивач має намір заявити в підготовчому судовому засіданні.

Позивач ОСОБА_2 в підготовчому судовому засіданні висловила своє позицію на підтримку заявленого клопотання.

Представник відповідача ОСОБА_3 в підготовчому судовому засіданні висловила свої позиції щодо підстав для відмови у задоволенні клопотання позивача, вважає заявлене клопотання безпідставним та необґрунтованим.

Представник відвідача ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні вирішення заявленого клопотання залишила на розсуд суду.

Вислухавши думку учасників цивільного процесу, оцінивши наведені позивачем ОСОБА_1 підстави для витребування письмових доказів, суд приходить до наступних висновків.

Забезпечення доказів - це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці.

Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. ( ч.1 ст. 84 ЦПК України)

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч.1 ст.221 КПК України, слідчий, прокурор зобов`язаний за клопотанням сторони захисту, потерпілого, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається.

Згідно ч.1 та ч.2 ст.222 КПК України, відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим.

Слідчий, прокурор попереджає осіб, яким стали відомі відомості досудового розслідування, у зв`язку з участю в ньому, про їх обов`язок не розголошувати такі відомості без його дозволу. Незаконне розголошення відомостей досудового розслідування тягне за собою кримінальну відповідальність, встановлену законом.

Сам по собі той чи інший процесуальний або правничий документ ще не є доказом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ст. 76 ЦПК України).

Частиною першою статті 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування тобто обставин, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Виходячи зі змісту заявленого клопотання, позивачем не визначено, які саме дані, що містяться в документах слідчих органів знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із обставинами даної справи. Оцінка документів кримінального провадження здійснюється саме в межах кримінального процесуального законодавства України, зокрема, судовими актами з приводу оскарження дій слідчого. Питання оцінки процесуальних дій слідчого та процесуального керівництва прокуратурою знаходиться поза межами компетенції цивільного судочинства.

Крім того, суд звертає увагу, що витребувана позивачем інформація та документи фактично направленні для встановлення дій чи бездіяльності органу прокуратури в ході процесуального керівництва досудовим слідством, тобто надання оцінки процесуальній діяльності прокурора та встановлення судом фактів протиправності в такій діяльності.

Проте, Цивільний процесуальний кодекс України не передбачає можливості у порядку цивільного судочинства в межах розгляду цивільної справи надавати оцінку діям процесуального керівника та слідчого на досудовому розслідуванні кримінальних проваджень. Отже, повертаючись до обставин даної справи, необхідно врахувати, що в межах цієї справи неможливо проводити аналіз дій чи бездіяльності слідчих, які проводили досудове розслідування у згаданих вище кримінальних провадженнях, в яких позивач намагається надати оцінку процесуальній діяльності прокуратури та органу досудового слідства, оскільки правова оцінка таким діям має надаватися виключно в порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законом.

Проте, подане позивачем клопотання про витребування доказів в порушення приписів статті 83 Цивільного процесуального кодексу України не містить чіткого визначення який саме доказ (в розумінні ст. 77 ЦПК України) витребовується, не містить обставин, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати з огляду на підстави заявленого позову.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ( ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України)

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. ( ч.ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України)

Як роз`яснено у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року за №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Виходячи з положень п. 3 ч. 2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, у підготовчому засіданні суд: у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви.

З урахуванням підстав та предмету спору, суб`єктивного складу сторін спору, суд приходить до висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про витребування доказів не підлягає задоволенню, за відсутності доведених правових і фактичних підстав для витребування доказів, які зібрані органами досудового розслідування та приєднані до матеріалів кримінального провадження, в той же час за змістом положень ч.1 ст. 222 КПК України відомості досудового розслідування можна розголошувати лише з письмового дозволу слідчого або прокурора і в тому обсязі, в якому вони визнають можливим, тобто витребування судом документів з кримінального провадження, в якому триває досудове розслідування (офіційних відомостей про його завершення на дату звернення з цим клопотанням позивач суду не надав), суперечить вимогам чинного законодавства.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 13, 83, 84, 189, 197, 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

п о с т а н о в и в:

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування від відповідача - Київської міської прокуратури матеріалів наглядового провадження у кримінальному провадженні №0000244 від 22 березня 2019 року, яке надійшло до суду 29 січня 2024 року (вх.№5144), - залишити без задоволення.

Клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування від ТУ ДБР у міста Києва матеріали кримінальному провадження №00000711 від 13 червня 2019 року, яке надійшло до суду 29 січня 2024 року (вх.№5137), - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили в момент її підписання та окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч.2 ст.353 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. (п.4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України)

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернетhttp://dn.ki.court.gov.ua.

С у д д я