Провадження № 22-ц/802/1077/24 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого-судді Шевчук Л. Я.,

суддів Данилюк В. А., Матвійчук Л. В.,

секретар с/з Черняк О. В.,

з участю:

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересованої особи - ОСОБА_3 ,

представника заінтересованої особи - Зімохи Н. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи, - ОСОБА_3 , Служба у справах дітей Луцької районної державної адміністрації у Волинській області, Луцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального Міністерства юстиції, про усиновлення, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із цією заявою, яку обґрунтував тим, що він проживає однією сім`єю без реєстрації шлюбу, як чоловік та жінка, із ОСОБА_3 . Вони мають двох спільних дітей - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також ОСОБА_3 має дочку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , запис про батька якої був внесений із слів матері на підставі статті 135 СК України.

Заявник вказує, що дитина до нього ставиться позитивно, він може бути усиновлювачем в силу закону. Матір дитини не заперечує стосовно цього.

Покликаючись на зазначені обставини, заявник просив суд визнати його усиновлювачем відносно дитини ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також внести відповідні зміни в актовий запис про народження дитини.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2024 року у цій справі у задоволені заяви ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із ухваленим судовим рішенням, заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким його заяву про усиновлення задовольнити.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

У судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , представник заявника ОСОБА_2 , заінтересована особа ОСОБА_3 та представник заінтересованої особи Луцької районної військової адміністрації Волинської області як орган опіки та піклування - ОСОБА_7 апеляційну скаргу підтримали, просили рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення заяви ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення учасників справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для усиновлення дитини.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з дотриманням вимог закону.

Відповідно до частини 3 статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною 7 статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно зі статтею 4 Європейської конвенції про усиновлення дітей (переглянутої), компетентний орган не приймає рішення про усиновлення, якщо не є переконаним, що усиновлення відповідатиме найвищим інтересам дитини.

Відповідно до статті 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Умови та процедура усиновлена визначені, зокрема, Порядком провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 905 (далі - Порядок № 905).

За матеріалами справи судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 проживає та зареєстрований у АДРЕСА_1 (а. с. 4, 14).

Також судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 має із ОСОБА_3 спільних дітей - ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 (а. с. 9, 10).

Заявник ОСОБА_1 не перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_3 .

ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 (а. с. 11). Відомості про батька дитини ОСОБА_9 у свідоцтві про народження зазначені відповідно до частини 1 статті 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини 1 статті 135 СК України від 11 червня 2024 року за № 0 (а. с. 12).

Заявник ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , його діти ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровані та проживають на АДРЕСА_1 , що підтверджується інформацією про осіб, які проживають за адресою: АДРЕСА_1 , яка надана Центром надання адміністративних послуг Боратинської сільської ради Луцького району Волинської області 03 квітня 2024 року за вихідним № 178. У цій довідці також зазначено, що за цією адресою зареєстровані ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а ОСОБА_3 і її дочка ОСОБА_6 проживають за цією адресою без реєстрації (а. с. 14).

Станом на 11 червня 2024 року заявник ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності не притягувався, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності та наявності судимості», який наданий Департаментом інформатизації МВС України за вихідним № ВР-004116604 (а. с. 8).

Разом з тим в матеріалах справи відсутній висновок про стан здоров`я особи заявника що передбачено додатком 3 до Порядку № 905. Наявна в матеріалах справи виписка з медичної картки амбулаторного хворого Боратинської амбулаторії загальної практики таким висновком не є (а. с. 7).

В матеріалах справи відсутній висновок про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, що передбачено додатком 2 до Порядку № 905. Наявна в матеріалах справи виписка з медичної картки амбулаторного хворого Боратинської амбулаторії загальної практики таким висновком не є (а. с. 25).

Відомості про проходження заявником огляду у нарколога та психіатра також відсутні.

Матір дитини ОСОБА_6 - ОСОБА_3 17 червня 2024 року надала заяву про згоду на усиновлення ОСОБА_1 дитини ОСОБА_6 (а. с. 13).

У акті № 89 від 13 червня 2024 року обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_3 , який підготовлений службою у справах дітей Боратинської сільської ради зазначено, що для дітей створені всі необхідні умови для проживання (а. с. 15).

В матеріалах справи, крім того, відсутні будь-які відомості про наявність у заявника постійного заробітку (доходу).

Як передбачено частинами 1, 2 статті 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема:

1) стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини;

2) мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину;

3) мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення;

4) взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною;

5) особу дитини та стан її здоров`я;

6) ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити.

При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини.

Відповідно до статті 212 СК України не можуть бути усиновлювачами особи, які:

1) обмежені у дієздатності;

2) визнані недієздатними;

3) позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені;

4) були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини;

5) перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері;

6) зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами;

7) не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу);

8) страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я;

9) є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини;

10) були засуджені за кримінальні правопорушення проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших кримінальних правопорушень;

11) за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду;

12) є особами без громадянства;

13) перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем.

Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини.

Звертаючись до суду із заявою про усиновлення дитини, ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до Порядку провадження діяльності з усиновлення та здійснення нагляду за дотриманням прав усиновлених дітей, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2008 року № 905 та вимог Сімейного Кодексу України, відповідно до яких визначено дії, що передують усиновленню, зокрема, надання заявником належних доказів про свій стан здоров`я, матеріальне становище, його сімейний стан та умови проживання, стан здоров`я дитини.

Заявник ОСОБА_1 не надав суду висновок про свій стан здоров`я, що передбачено додатком 3 до Порядку № 905, зокрема, зазначений висновок передбачає огляд дерматовенеролога, психіатра, фтизіатра, терапевта, нарколога, проведення лабораторних досліджень (Реакція Вассермана, ВІЛ-інфікованість). Також Заявник ОСОБА_1 не надав суду належних відомостей про стан здоров`я дитини, зокрема, висновок про стан здоров`я, фізичний і розумовий розвиток дитини, що передбачено додатком 2 до Порядку № 905. Цей висновок передбачає проходження обов`язкового огляду у невролога, психіатра, дерматовенеролога, хірурга (ортопеда), отоларинголога, офтальмолога, педіатра.

Також всупереч вимогам статей 212, 224 СК України заявник ОСОБА_1 не надав суду доказів того, що він не перебуває на обліку у психіатра чи нарколога, не надав суду будь-яких відомостей про наявність у нього постійного доходу (заробітку).

Судом першої інстанції правомірно не взято до уваги акт про обстеження умов проживання, який складений службою у справах дітей Боратинської сільської ради, оскільки цей орган опіки та піклування не є належним органом, що забезпечує провадження діяльності з усиновлення. Такими органами згідно з пунктом 2 Порядку № 905 є служби у справах дітей у складі районних, районних у містах Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад, уповноваженого органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань дітей, обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій.

Служби у справах дітей при сільських радах не уповноважені здійснювати діяльність у сфері усиновлення, а з будь-якими заявами до належного органу - Служби у справах дітей Луцької районної військової адміністрації Волинської області, юрисдикція якої поширюються на питання усиновлення у с. Боратин Луцького району Волинської області, заявник ОСОБА_1 не звертався.

Окрім того, суд першої інстанції взяв до уваги той факт, що заявник ОСОБА_1 не укладає із заінтересованою особою у цій справі ОСОБА_3 шлюб, хоча вони мають двох спільних дітей - дочку ОСОБА_5 2010 року народження та дочку ОСОБА_4 2011 року народження.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для усиновлення заявником ОСОБА_1 дитини ОСОБА_9 , оскільки таке усиновлення не буде відповідати її найвищим інтересам для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного суд апеляційної інстанції доходить висновку, що рішення суду першої інстанції постановлено з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для його скасування чи зміни колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 вересня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді