ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2024 року м. Кропивницький

справа № 396/300/23

провадження № 22-ц/4809/76/24

Кропивницький апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Голованя А.М., Дуковського О.Л.,

розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області у складі судді Дригваль В.М. від 27 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,-

встановив:

В лютому 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів.

Просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 35000 безпідставно отриманих коштів, 9872,88 грн. - 3% річних, 101182,62 грн. - інфляційних втрат, а всього 146055,50 грн. Також просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь судові витрати, а саме сплачений судовий збір в сумі 1450,56 коп. та витрати на правничу допомогу на загальну суму 25000.00 грн.(а.с.63-72).

Позов обґрунтував тим, що 20.09.2013 він передав відповідачці 35000 гривень в якості оплати за земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,77 га з кадастровим номером 020030801, що належить їй на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії КР №103641. Відповідачка склала відповідну заяву, яка посвідчена приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області - Українською Н.М. 20.09.2013. Вказував, що таким чином відповідачка в рахунок отриманих коштів зобов`язалася переоформити право власності на належну їй земельну ділянку в майбутньому на позивача, після зняття заборони на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, тобто укласти письмовий договір купівлі-продажу. Так, з 01 липня 2021 року набрав чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення», яким скасовано мораторій на продаж сільськогосподарської землі, але відповідачка відмовляється відчужувати земельну ділянку чи повертати отримані кошти. Позивач зазначає, що відповідачкою безпідставно набуто кошти, які він передав їй в рахунок оплати за майбутній продаж земельної ділянки в розмірі 35000,00 гривень в зв`язку з чим, відповідачка неправомірно збагатилася за його рахунок, а тому вважає, що остання повинна повернути йому кошти в розмірі 35000,00 гривень, а також сплатити інфляційні нарахування та три відсотки річних.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2023 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, а позов задовольнити. Послався на те, що судом першої інстанції помилково не застосовано до спірних правовідносин ст.1212 ЦК України, а також помилковими є висновки суду щодо того, що зобов`язання відповідача про повернення 35000 грн. є припиненими внаслідок отримання позивачем грошових коштів від орендаря ТОВ «Нива-Н» в період за 2014-2018 роки.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , 20 вересня 2013 року передав відповідачу ОСОБА_2 , грошові кошти в сумі 35000,00 гривень, в якості оплати за земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 4,77 га з кадастровим номером :02:003:0801, що належить відповідачу, як власнику, на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії КР №103641 (а.с.16). Вказане підтверджується складеною відповідачем заявою від 20.09.2013 року, що посвідчена приватним нотаріусом Новоукраїнського районного нотаріального округу в Кіровоградській області - Українською Н.М. (а.с.13). Позивач стверджує, таким чином сторони досягли домовленості про зобов`язання відповідача переоформити в майбутньому право власності на належну їй земельну ділянку на позивача після зняття заборони на відчуження земельних ділянок сільськогосподарського призначення, тобто укласти письмовий договір купівлі-продажу. З 01 липня 2021 року набрав чинності Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обігу земель сільськогосподарського призначення», яким скасовано мораторій на продаж сільськогосподарської землі. Однак відповідачка відмовляється відчужувати земельну ділянку чи повертати отримані кошти.

Судом також встановлено що, 02.07.2014 ОСОБА_2 уповноважила ОСОБА_1 бути її представником з питань розпорядження та користування належною їй земельною ділянкою. В зв`язку з чим, позивач ОСОБА_1 в період з 2014 року по 2018 рік, включно, отримував від ТОВ «Нива-Н» орендну плату, яка в загальному розмірі становить 38225,00 гривень.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач на підставі наданої йому довіреності повернув за рахунок орендної плати за договором оренди землі з ТОВ «Нива-Н», надану у 2013 році відповідачу суму коштів в розмірі 35000 грн., а тому станом на день розгляду справи по суті відсутні правові підстави для стягнення з відповідача грошових коштів за даним позовом.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з огляду на таке.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 35000 грн., по суті здійснив зарахування взаємних зобов`язань сторін, які на переконання суду вони мали один перед одним.

За змістом статті 193 ЦПК України шляхом здійснення взаємозаліку можуть бути задоволені позовні вимоги зустрічного позову, якщо вони є однорідними з вимогами первісного позову.

Встановиши, що позивач ОСОБА_1 має відповідні зобов`язання перед ОСОБА_2 суд першої інстанції не звернув уваги, що ОСОБА_2 не заявляла зустрічних позовних вимог, які б могли бути задоволені в даному спорі шляхом взаємозаліку з вимогами первісного позову.

Відповідно, враховувати як взаємозалік повернення наданих позивачем коштів у сумі 35000 грн. отримані ОСОБА_1 кошти в сумі 38225 грн. за довіреність по договору оренди від ТОВ «НИВА-Н» в суду першої інстанції не було жодних підстав, оскільки вказані правовідносини не були предметом даного спору.

Отже, аналіз обставин даної справи, при дослідженні яких було встановлено, що ОСОБА_2 дійсно отримала від ОСОБА_1 кошти в сумі 35000 грн. за домовленістю про укладення договору про відчуження на користь позивача земельної ділянки, який в подальшому не відбувся, дозволяє дійти висновку, що вимоги про повернення зазначених коштів є обґрунтованими.

Разом з тим, суд першої інстанції правильно і обґрунтовано дійшов висновку, що не підлягають стягненню на користь позивача інфляційні нарахування та три відсотки річних за період з 21.09.2013 по 12.02.2023 в зв`язку з тим, що позивач не звертався до відповідача з відповідною вимогою про повернення спірних коштів, відповідно, відповідальність за невиконання грошового зобов`язання на відповідачку не покладалась.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовної заяви.

Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Ураховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за подання позову і апеляційної скарги в розмірі 875 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Кривенка М.П., який діє від імені і в інтересах ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 27 червня 2023 року в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 35000 грн. скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 35000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 875 грн. в рахунок відшкодування судових витрат.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Судді:

О.А.Письменний А.М. Головань О.Л.Дуковський