Провадження № 2/537/1031/2024
Справа № 537/2530/24
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28.08.2024 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі: головуючого судді Маханькова О.В., за участю секретаря судового засідання Поколоти О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчуці Полтавської області цивільну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
про стягнення заборгованості,
Ухвалою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 05.06.2024 відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
01.07.2024 від відповідача ОСОБА_3 до суду через систему «Електронний суд» надійшов відзив, в якому відповідач просить суд відмовити позивачу у стягнення заборгованості з відповідача та закрити провадженні у справі через недостовірну фінансову заборгованість відповідача, що надав позивач до суду разом із позовною заявою. Відзив обґрунтовано тим, що відповідач не є отримувачами субсидій та інших соціальних грошових допомог від держави благодійних та міжнародних організацій, та виживає у цей надзвичайно важкий час за власний кошт та перебуває у скрутному фінансовому становищі. Заявник КП «Теплоенерго» у Позовній заяві про стягнення заборгованості не керувався діючими нормами Українського Законодавства з приводу зменшення фінансового навантаження громадян щодо оплати послуг ЖКГ під час військової агресії російської федерації проти України та її громадян. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 05.03.2022 року № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» нарахування та стягнення штрафів або пені, інфляційних нарахувань, відсотків річних у разі несвоєчасної або неповної оплати за житлово-комунальні послуги населенням - заборонено. 12.05.2022 р. Верховна Рада ухвалила законопроект №7317, яким заборонила примусове стягнення з фізичної особи заборгованості за житловокомунальні послуги у період дії воєнного стану.
03.07.2024 від представника позивача ОСОБА_5 до суду через систему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив, в якій представник відповідача просить позовну заяву про стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити в повному обсязі. Обгрнутовуючи тим, що ознайомившись з вимогами скаржника, викладені у відзиві на позовну заяву, вважаємо їх необґрунтованими та такими, що не можуть братися судом до уваги при вирішенні даної справи з наступних підстав. Закон не передбачає безоплатного споживання теплової енергії та зобов`язує споживачів здійснювати оплату за ФАКТИЧНО отриману теплову енергію. Крім цього, хочемо звернути увагу на те, що за адресою: АДРЕСА_1 існує заборгованість в сумі 73 725 грн. 93 коп. за період з грудня 2013 по травень 2024 року. Жодним із Відповідачів по справі не було прийнято заходів щодо врегулювання питання по сплаті боргу. Щодо нарахування штрафів, пені, інфляційних нарахувань та 3 % річних пояснюємо наступне. Вищевказані нарахування штрафних санкцій, а саме 3% річних та інфляційні втрати нараховані до 23 лютого 2022 з дотриманням вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 05 березня 2022 за № 206 «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану». Виходячи з вищенаведеного нарахування штрафних санкцій, а саме 3% річних та інфляційних втрат починаючи з 01 січня 2024 року нараховані відповідно до вищевказаної постанови, яка набрала законної сили 30 грудня 2023 року.
15.07.2024 від відповідача ОСОБА_3 до суду через систему «Електронний суд» надійшли заперечення, відповідно до яких просить відмовити позивачу у стягнення заборгованості з відповідача та закрити провадженні у справі через недостовірну фінансову заборгованість відповідача, що надав позивач до суду разом із позовною заявою. Заперечнення обґрунтовані тим, що заявник не надав до суду документального звіту про суми отриманої матеріальної та фінансової допомоги та її розподілу між споживачами (абонентами) послуг, що надає заявник громадянам та мешканцям України. Тому, маю припущення, що безповоротна допомога не була використана заявником за її цільовим призначенням з вигодою для споживача. У роздруківках суми боргу, що надав заявник, відсутня графа «Компенсовано» за рахунок допомоги, отриманої від держави / закордонних партнерів / міського бюджету, та у графі «Перерахунок» вказано нульове значення. Заявник у Позовній заяві про стягнення заборгованості не керувався діючими нормами Українського Законодавства з приводу зменшення фінансового навантаження громадян щодо оплати послуг ЖКГ під час військової агресії російської федерації проти України та її громадян.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, наддав до суду заяву, в якій просить дану справу розглядати без участі представника КП «Теплоенерго» за наявними матеріалами, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Відзиву на позов, заяву та будь-яких клопотань до суду від всіх відповідачів не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи, оскільки відповідачі були повідомлені належним чином про дату, час та місце слухання справи, вони не повідомляли суд про причини неявки, ними всіма не подано відзив, представник позивача не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Дослідивши матеріали справи, докази надані сторонами по справі, суд дійшов наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено та належним чином підтверджено відкритим особовим рахунком № НОМЕР_2 , що позивач КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області надає відповідачам за адресою: АДРЕСА_1 , послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води.
Правовідносини, які виникли у сфері надання комунальних послуг, регулюються спеціальним законодавством, а саме: Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про житлово комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання.
Згідно п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.
Пункт 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» вказує, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Разом з тим відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Відповідно до ч. 1, 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Згідно з ст.162 ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1)припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що відповідачами не вноситься плата за надані комунальні послуги, а саме за послуги з централізованого постачання теплової енергії та гарячої води, що призвело до порушення права КП «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області на своєчасне та повне отримання плати за надані послуги за період з 01.01.2021 по 31.03.2024, суд дійшов висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки позов підлягає задоволенню, то з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 3028 грн. 00 коп. в рівних частинах.
Керуючись ст. 5, 10, 13, 19, 76-81, 133, 141, 263, 264, 265, 280, 281, 282 ЦПК України, ст. 610, 611, 625, 629 ЦК України, ст. 162 ЖК України, суд
Позовну заяву представника позивача ОСОБА_1 , яка діє в інтересах комунального підприємства «Теплоенерго» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуто Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст заочного рішення складено та проголошено 28.08.2024.
Суддя Маханьков О.В.