УХВАЛА
12 листопада 2024 року м. Мукачево Справа №303/9139/24
4-с/303/17/24
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Кость В.В., розглянувши матеріали за скаргою ОСОБА_1 про оскарження дій приватного виконавця,
ОСОБА_1 звернулася до суду із вищевказаною скаргою в якій просила суд:
- поновити строк на оскарження дій приватного виконавця Лукечі О.В., оскільки про його незаконні дії вона дізналася лише 30.10.2024;
- зобов`язати виконавця ОСОБА_2 надати їй засвідчені копії усіх постанов виконавчого провадження №76173378;
- визнати дії виконавця ОСОБА_2 щодо перерахування грошей стягнутих з рахунку ФОП в Приватбанк стягувачу у сумі 6928,31 грн ще до отримання скаржником постанови про відкриття виконавчого провадження незаконними;
- зобов`язати виконавця ОСОБА_2 здійснити дії щодо повернення грошей у сумі 6928,31 грн на рахунок ФОП ОСОБА_1 № НОМЕР_1 у Приватбанк, з якого були стягнуті гроші;
- зобов`язати виконавця Лукечу О.В. надати для огляду судом оригінали матеріалів виконавчого провадження №76173378.
У змісті скарги скаржник посилається на те, що в межах виконавчого провадження було винесено ряд постанов, зокрема: про відкриття виконавчого провадження; стягнення з боржника основної винагороди; про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт грошових коштів боржника.
Поряд з цим, суд звертає увагу скаржника на необхідності конкретизації своїх вимог до суду, оскільки вирішуючи питання про поважність поновлення строку на оскарження дій приватного виконавця, суд повинен з`ясувати, які конкретно дії (бездіяльність) оскаржуються.
Водночас, у прохальній частині поданої на розгляд суду скарги, ОСОБА_1 просить поновити їй строк на оскарження дій приватного виконавця Лукечі О.В., про які вона дізналася лише 30.10.2024.
Відповідно до положень частини першої статті 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.
Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
На підставі частини першої ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України скаргу може бути подано до суду: а) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; б) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Вирішення питання щодо поновлення строку перебуває в межах дискреційних повноважень суду, який за заявою сторони чи з своєї ініціативи може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.
Поновлення пропущеного строку для подання скарги відбувається виходячи із поважності причин його пропуску. Поважними визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальних дій.
Вирішуючи це питання, суд, з урахуванням конкретних обставин справи, має оцінити на предмет поважності причини пропуску встановленого законом процесуального строку, і в залежності від встановленого - вирішити питання про поновлення або відмову у поновленні цього строку.
При зверненні до суду зі скаргою на дії виконавця, саме на скаржника покладається обов`язок доведення наявності непереборних обставин, які унеможливили його звернення з такою скаргою у строк, встановлений законом.
Отже, учасник виконавчого провадження, який звернувся з заявою про вчинення відповідних виконавчих дій, може вважатися обізнаним про вчинення таких дій виконавцем з урахуванням розумності строку, який минув з дати звернення із заявою про вчинення виконавчих дій до виконавця. Розумність такого строку суд визначає з урахуванням конкретних обставин справи (строків, встановлених Законом «Про виконавче провадження», термінів поштового обігу кореспонденції, повідомлення учасників виконавчого провадження електронною поштою, фактичного доступу учасника виконавчого провадження до автоматизованої системи виконавчих проваджень тощо).
Фактичний аналіз матеріалів скарги свідчить про те, що скаржник посилається на неправомірність окремих дій приватного виконавця, зокрема щодо «перерахування» суми грошових коштів (6928,31 грн.) стягувачу. Поряд з цим, суб`єкт оскарження не конкретизує, яким саме рішенням приватного виконавця така дія була процесуально оформлена, оскільки перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (стаття 123 Цивільного процесуального кодексу України).
Необхідність конкретизації вищевказаних даних має безпосереднє значення для можливості надання судом правової оцінки тим, чи іншим діям (рішенням) суб`єкта виконавчого провадження у мажах законодавчо визначеної процедури «Судового контролю за виконанням судових рішень», а також процесуальної можливості вирішення судом заявленого скаржником клопотання про поновлення їй строку на оскарження (за відсутності даних про конкретну дату вчинення окремої виконавчої дії, чи рішення суб`єкта виконавчого провадження).
Поряд з цим, сторони у мажах процедури виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця з питань виконавчого провадження у порядку, встановленому Законом «Про виконавче провадження», подавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у провадженні виконавчих дій, давати усні та письмові пояснення, висловлювати свої доводи та міркування з усіх питань, що виникають у ході виконавчого провадження, заперечувати проти клопотань, доводів та міркувань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
У постанові від 01 листопада 2023 року у справі № 904/3734/20 Верховний Суд звернув увагу на те, що передумовою для розгляду скарги на дії чи бездіяльність державного, приватного виконавця по суті є встановлення факту подання цієї скарги у строк передбачений процесуальним законом (частиною першою статті ст. 449 Цивільного процесуального кодексу України), або наявності відповідного клопотання та обставин для поновлення такого строку, якщо його було пропущено з поважних причин. Адже під час оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, на виконанні яких перебуває виконавчий документ, слід дотримуватися відповідних положень вміщених у розділі VI «Судовий контроль за виконанням судових рішень». Відсутність в оскаржуваних судових рішеннях достеменного встановлення істотних обставин щодо початку та закінчення перебігу процесуального строку для звернення із скаргою до суду, факту дотримання цього строку, може свідчити про передчасність висновків судів щодо прийняття до розгляду скарги та не можуть зумовити обов`язок суду щодо розгляду скарги по суті, оскільки нормами процесуального закону імперативно визначено, що пропущений процесуальний строк, встановлений законом, може бути поновлено за відповідних обставин судом виключно за клопотанням особи, що подає скаргу. Протилежні дії суду порушуватимуть права інших учасників спору (зокрема виконавця, дії якого оскаржуються) та загальні засади судочинства, а саме його диспозитивності, рівності перед законом і судом та змагальності сторін.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 175, 185, 449 Цивільного процесуального кодексу України,
1. Скаргу залишити без руху.
2. Повідомити скаржника про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.
3. Копію даної ухвали надіслати скаржнику.
4. Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху передбачені частиною третьою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.
5. Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя В.В. Кость