Провадження № 2/686/1368/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

представника третьої особи Лях О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницький цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Хмельницької міської ради про вселення, усунення перешкод у користуванні житлом, стягнення моральної шкоди,

встановив:

В вересні 2023 року ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до ОСОБА_3 про вселення, усунення перешкод у користуванні житлом, стягнення моральної шкоди, в обґрунтування якого вказала, що з 2002 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 , в якому народились сини : ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . З часу реєстрації шлюбу позивачка із сім`єю проживали в квартирі АДРЕСА_1 . Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.11.2016 справа № 686/22258/16-ц шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірваний. ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . В червні 2023 року позивачка із сином ОСОБА_5 виїхали за межі України до старшого сина. В період своєї відсутності, позивачка дізналась, що відповідачка змінила замки в квартирі та вивозить речі позивачки з квартири. В серпні 2023 року позивачка повернувшись із сином в Україну не змогла відчинити двері, двері відчинив сторонній чоловік, який повідомив, що він квартирант. Позивачка із сином постійно проживали у спірній квартирі, оплачували комунальні послуги, жодного випадку руйнування та псування житла, використання його не за призначенням не було, іншого житла позивачка не має, натомість відповідачка має інше житло, де вона зареєстрована і постійно проживає. Крім цього, ОСОБА_3 24.03.2023 самовільно та протиправно зняла позивачку з реєстрації в квартирі, а ІНФОРМАЦІЯ_4 - також сина ОСОБА_7 . Своєму онукові ОСОБА_5 відповідачка чинить перешкоди у користуванні житлом, не допускаючи його до квартири, чим завдала позивачам моральної шкоди, у зв`язку з чим позивачка просить зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди ОСОБА_5 та ОСОБА_1 в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення неповнолітнього ОСОБА_5 разом з його матір`ю в квартиру АДРЕСА_1 , стягнути з ОСОБА_3 моральну шкоду на користь ОСОБА_1 в розмірі 20000,00грн., на користь ОСОБА_5 30000,00грн., а також понесені судові витрати.

12.10.2023 представник відповідача ОСОБА_4 подав відзив на позов, де зазначив, що ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу на праві особистої приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Позивач ОСОБА_1 проживала у квартирі відповідачки разом із сином останньої, ОСОБА_6 . За кошти ОСОБА_6 була куплена квартира по АДРЕСА_2 , яка оформлена на матір позивачки ОСОБА_8 . За життя сина ОСОБА_6 , за його погодженням та бажанням відповідачку ОСОБА_1 знято з реєстрації місця проживання у спірній квартирі, жодних претензій до відповідачки не було. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер син відповідачки ОСОБА_6 , поховання якого було здійснено за кошти відповідачки. 22.04.2023 відповідачка надала позивачці грошові кошти для ремонту квартири по АДРЕСА_2 , оскільки остання там проживає. Додані до позовної заяви квитанції про оплату комунальних послуг датовані 28.08.2023, при цьому що з червня місяця ОСОБА_1 в спірній квартирі не проживає, а окремі квитанції стосуються квартири АДРЕСА_3 . В червні 2023 року ОСОБА_1 вивезла свої речі з квартири і виїхала за кордон, житлом не користувалася, позовні вимоги вважає безпідставними, необгрунтованими та такими, що порушують права відповідачки, як власника квартири. Щодо стягнення моральної шкоди, зазначив, що позивачка створює нестерпні умови проживання для відповідачки, здійснює наклепи в сторону відповідачки, не дає належним чином володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю - квартирою. Факт наявності заподіяння шкоди позивачці, факт наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням, а також порушення нормальних життєвих зв`язків не підтверджується обставинами справи та документами, просить в позові відмовити повністю.

10.11.2023 позивачка подала до суду відповідь на відзив, де зазначила, що посилання відповідачки про намір позбавити її власності є безпідставними, це твердження не ґрунтується на законі, вона є власницею квартири АДРЕСА_1 , хоч і ніколи в цій квартирі не проживала. Позивачка як законний представник малолітнього змушена захищати його право на користування житлом, право проживання в квартирі, де він зареєстрований і жив з народження, а відповідачка продовжує чинити перешкоди в користуванні квартирою своєму онукові і його матері, не відповідає дійсності, що відповідачка допомагала позивачці і її чоловікові фінансово, посилання відповідачки щодо наявності у родичів позивачки у власності нерухомого майна не стосується предмету спору. Відповідачка вперше в липні 2023 року почала сплачувати комунальні послуги за квартиру, а наявні чеки на оплату не є підставою не допускати свого онука до його єдиного житла, де він зареєстрований, завжди проживає, а свідчить про умисне перешкоджання в користуванні житлом онукові та не бажання відповідачки діяти по закону. ОСОБА_3 знялась з реєстрації 11.09.2023 в квартирі АДРЕСА_4 , де проживала біля 50 років, а 11.09.2023 після звернення за правовою допомогою, зареєструвала місце проживання в квартирі, що є предметом спору, хоча ніколи в цій квартирі не проживала і ніколи не була зареєстрована.

15.11.2023 на адресу суду відповідачка ОСОБА_3 надала заперечення на відповідь на відзив, де зазначила, що позивачка намагається будь-якими методами позбавити відповідачку мирно користуватися та розпоряджатися своїм законним майном, квартирою. Позивачка безпідставно зазначає про те, що спірна квартира є її єдиним житлом, оскільки вона проживає в квартирі по АДРЕСА_2 , на ремонт якої відповідачка надала грошові кошти. Позивачка створює відповідачці перешкоди у користуванні квартирою, тим самим маніпулює в даній справі, маючи достовірно житло в якому проживає. Позивачку знято з реєстрації в спірній квартирі за погодженням сина ОСОБА_6 . Позивачка була зареєстрована у спірній квартирі з 01.06.2018 по 24.03.2023, а з 24.03.2023 ОСОБА_1 не зареєструвала місце проживання в іншій квартирі, хоча має таку можливість. Відповідачка є одноособовим власником спірної квартири, а позивачка позбавляє відповідачку належним чином володіти, користуватися і розпоряджатися своєю квартирою, просить в позові відмовити.

Ухвалою суду від 05.12.2023 підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього ОСОБА_9 позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник позивача адвокат Самбір О.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідачки адвокат Клюцук В.П., відповідачка ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просять в задоволенні позову відмовити повністю.

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази у сукупності, встановив наступні обставини справи та відповідні правовідносини.

ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 05.01.2002, посвідченого приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Поліщук Н.В., зареєстр. в реєстрі за № 63, на праві особистої приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

11.09.2023 ОСОБА_3 зареєструвала місце проживання в квартирі АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Реєстру територіальної громади № 2023/9 від 11.09.2023.

ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є батько ОСОБА_6 та мати ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 .

ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Згідно з довідкою № Л-03-35764 від 28.08.2023 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб за адресою АДРЕСА_5 зареєстровано місце проживання :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 з 01.06.2018 по 24.03.2023,

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 17.01.2018 по т.ч.,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 17.01.2018 по 17.05.2023,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , з 24.03.2023 по 22.04.2023.

ОСОБА_1 звертаючись до суду із вказаним позовом вказала, що її неповнолітній син ОСОБА_5 є онуком власниці квартири ОСОБА_3 , членом сім`ї, відповідно має право користуватись і проживати у вказаній квартирі, оскільки має зареєстроване місце проживання, так як батько ОСОБА_9 помер, ОСОБА_1 як опікун та законний представник має право на проживання разом із неповнолітнім сином.

Згідно з частиною першою статті 15, частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло.

Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним (стаття 41 Конституції України).

Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду (стаття 47 Конституції України).

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна.

У частині першій, другій статті 319 ЦК України вказано, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до частини першої статті 405 ЦК України, статті 156 Житлового кодексу Української РСР члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважним причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17 (провадження № 61-17628св19).

Доводи про те, що позивачі є членами сім`ї відповідачки, оскільки ОСОБА_1 з 2002 року а діти з народження, проживали у належній їй на праві власності квартири є необґрунтованими, оскільки позивачка належних і допустимих доказів того, що вони з відповідачкою пов`язані спільним побутом та мають взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання не надали.

Так, допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 пояснили, що в квартирі АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_1 з дітьми та чоловіком, відповідачка ОСОБА_3 ніколи спільно із сім`єю позивачки не проживала.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 в судовому засіданні пояснили, що відповідачка купила спірну квартиру, де проживав її син із своєю сім`єю, спільно відповідачка із ними не проживала.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

До членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме: подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ч. 4 ст. 156 ЖК України).

Із аналізу наведених законодавчих норм слідує, що за загальним правилом право користування житловим будинком з дозволу його власника можуть набути лише члени його сім`ї. Інші особи, які з дозволу власника користуються квартирою, самостійного права користування не набувають незалежно від його тривалості.

Враховуючи вищевикладене, відсутні підстави для задоволення вимог щодо усунення перешкод у користуванні житлом та вселення.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Вимоги про відшкодування моральної шкоди в даному спорі є похідними, оскільки відсутні підстави для усунення перешкод та вселення, вимоги в частині стягнення моральної шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у зв`язку із відмовою в позові слід покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 76, 81, 133, 137, 141, 246, 258, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 405 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК України, суд -

ухвалив:

В позові ОСОБА_1 в своїх інтересах та в інтересах ОСОБА_5 до ОСОБА_3 за участю третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Служби у справах дітей Хмельницької міської ради про вселення, усунення перешкод у користуванні житлом, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду шляхом подання в 30-ти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення набуває законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач : ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса для листування АДРЕСА_6 .

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса для листування АДРЕСА_6 .

Відповідач : ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_5 .

Третя особа: Служба у справах дітей Хмельницької міської ради, , м. Хмельницький, вул. Грушевського, 88.

Дата складення повного тексту рішення суду: 29.02.2024.

Суддя: