ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Попенко Ю.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області на ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 січня 2024 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2023 року заступник керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки та просив суд: витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Кальчицької сільської ради Донецької області, , земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 2,0000 га з кадастровим номером :04:000:1419 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Малоянісольської сільської ради Нікольського району Донецької області.

Разом з позовною заявою заступник керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:000:1419 площею 2,0000 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 217), що знаходиться на території Малоянісольської сільської ради Нікольського району Донецької області, яка підлягає витребуванню з власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь Кальчицької сільської ради Донецької області, (87040, Донецька область, Маріупольський район, село Кальчик, провулок Вокзальний, будинок 2).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області про забезпечення позову.

В апеляційній скарзі керівник Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області просить ухвалу суду від 03 січня 2024 року, якою відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову, скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області про забезпечення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції в оскарженій ухвалі від 03 січня 2024 року, посилався на те, що заявником не долучено жодного доказу на підтвердження існування загрози вчинення відповідачем дій щодо відчуження спірного майна та можливості виконання ухвали про забезпечення позову з огляду на знаходження земельної ділянки на тимчасово окупованій території України, саме по собі зазначення викладених обставин, не підтверджує те, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав чи інтересів держави, за захистом яких звернулась Лівобережна окружна прокуратура Донецької області. Суд зазначив, що на час розгляду заяви про забезпечення позову, законодавством забороняються відчуження земельних часток (паїв), земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної і комунальної власності, відчуження та зміна цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, крім передачі їх у спадщину.

Однак погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них за неповного з`ясування обставин у справі, у порушення норм процесуального права, що відповідно до ст.376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та ухвалення нового рішення.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною третьою статті 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 ст. 151 ЦПК України у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати з обґрунтуванням його необхідності; ціну позву, про забезпечення якого просить заявник та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

При розгляді заяв про забезпечення позову суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п.14-1 Розділу X Перехідні положення Земельного кодексу України забороняються відчуження земельних часток (паїв), земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної і комунальної власності, відчуження та зміна цільового призначення земельних ділянок сільськогосподарського призначення приватної власності, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, крім передачі їх у спадщину. Угоди (у тому числі довіреності), укладені під час дії заборони на купівлю-продаж або відчуження в інший спосіб земельних ділянок та земельних часток (паїв), визначених цим пунктом, у частині їх купівлі-продажу та відчуження в інший спосіб, а так само в частині передачі прав на відчуження цих земельних ділянок та земельних часток (паїв) на майбутнє, є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення)";

Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (в редакції на час подання позову) набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території. У разі неможливості здійснення державним реєстратором повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на тимчасово окупованій території орган державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.6 ст.11 Закону України Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України (в редакції на час подання позову) на тимчасово окупованій території будь-який правочин щодо нерухомого майна, у тому числі щодо земельних ділянок, вчинений з порушенням вимог цього Закону, інших законів України, вважається недійсним з моменту вчинення і не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заступник керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області посилався на те, що земельна ділянка сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:000:1419 площею 2,0000 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 217), що знаходиться на території Малоянісольської сільської ради Нікольського району Донецької області є предметом спору за позовом, в якому пред`явлено вимоги про витребування цієї земельної ділянки із незаконного володіння відповідача ОСОБА_1 на користь позивача Кальчицької сільської ради Донецької області. Враховуючи, що за відповідачем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно внесено запис про право приватної власності ОСОБА_1 на спірну земельну ділянку та відповідач має реальну можливість вільно розпорядитися спірною земельною ділянкою повторне відчуження, зміна її конфігурації (обєднання, поділ), тому невжиття заходів забезпечення позову може привести до невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду (а.с.73-81).

З інформації з Державного реєстру прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 25 грудня 2023 року вбачається, 26 березня 2020 року зареєстровано право власності за ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0000 га, кадастровий номер :04:000:1419, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 217) на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області №1225-СГ від 10 березня 2020 року (а.с.11, 12).

Відповідно до інформації ДЗК земельна ділянка кадастровий номер :04:000:1419 площею 2,0000 га розташована на території Малоянісольської сільської ради Нікольського району Донецької області, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства (а.с.12).

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті, або до набрання законної сили рішенням про відмову в позові.

Арешт майна це накладення заборони на право розпоряджатися майном з метою його збереження до визначення подальшої долі цього майна.

Заборона на відчуження об`єкта нерухомого майна це перешкода у вільному розпорядженні майном.

Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги, що між сторонами дійсно виник спір з приводу вказаного нерухомого майна, існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду, враховуючи розумність, співмірність, обґрунтованість і обсяг вимог позивача, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, колегія суддів вважає, що найбільш доцільним буде забезпечення позовних вимог шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження вищевказаного нерухомого майна, що є предметом спору. Заборона відчуження спірного нерухомого майна не обмежить прав відповідача на користування та володіння вказаним нерухомим майном.

Необхідність застосування вищевказаного виду забезпечення позову є обґрунтованою, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що не застосування такого забезпечення позову може призвести до подальшого відчуження спірного нерухомого майна, що ускладнить визначення складу відповідачів у справі, а отже ускладнить ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, зокрема у випадку ухвалення позитивного для нього рішення суду за його позовом.

За таких обставин, враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, ухвалу суду від 03 січня 2024 року про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову скасувати та ухвалити нове рішення про часткове задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області задовольнити частково.

Ухвалу Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 03 січня 2024 року про відмову у забезпеченні позову у справі за позовом заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки скасувати.

Заяву заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області про забезпечення позову задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 , державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав, органам, які виконують функції державного реєстратора, вчиняти дії, вчиняти реєстраційні дії щодо відчуження земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :04:000:1419 площею 2,0000 га, (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 217), що знаходиться на території Малоянісольської сільської ради Нікольського району Донецької області, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 , до розгляду по суті цивільної справи за позовом заступника керівника Лівобережної окружної прокуратури Донецької області в інтересах держави в особі Кальчицької сільської ради Донецької області до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І.А.Єлізаренко

Судді Т.П.Красвітна

О.В.Свистунова