Справа № 738/1259/23
№ провадження 2-др/738/2/24
У Х В А Л А

28 лютого 2024 року Менський районний суд Чернігівської області

у складі:

головуючого судді: Савченка О.А.

з участю

секретаря: Лях Н.М.

розглянувши у відкритому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради, третя особа на стороні відповідача: Менська міська рада, про відновлення порушених трудових прав, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Менського районного суду Чернігівської області перебувала вказана цивільна справа.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2024 року провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради про визнання неправильними причини формулювання звільнення ОСОБА_1 та дати її звільнення з Комунальної установи «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради згідно наказу від 01.05.2023 за № 22, внаслідок чого застосувати інші обов`язкові наслідки, що передбачені частинами 3, 5 статті 235 Кодексу законів про працю України закрито, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради про зобов`язання Комунальну установу «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради нарахувати, виплатити на користь ОСОБА_2 вихідну допомогу в розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку, відповідно до статті 44 Кодексу законів про працю України відмовлено.

23 лютого 2024 року від позивача ОСОБА_1 до суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

В судове засіданні сторони по справі не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення належить відмовити, враховуючи наступне.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до приписів ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1, 2, ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову на відповідача;

2) у разі відмови в позові на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчить про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За правилами ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 не з`явилася в судове засідання, призначене на 13 лютого 2024 року, натомість 11 січня 2024 року подала через канцелярію суду заяву про намір подати докази понесення нею судових витрат у строк, визначений ч. 8 ст. 141 КПК України (а.с. 118).

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2024 року питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу не вирішувалось.

23 лютого 2024 року ОСОБА_1 надала суду договір про надання правової допомоги від 24 липня 2023 року, укладений між нею та адвокатом Підгорним К.Є., акт прийому-передачі виконаних робіт від 16 лютого 2024 року, рекомендації щодо застосування мінімальних ставок адвокатського гонорару та заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу.

Окрім того, в матеріалах справи наявні договір про надання правової допомоги від 02 вересня 2023 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Підгорним К.Є., предметом якого є надання правової допомоги в Чернігівському апеляційному суді під час оскарження ухвали Менського районного суду Чернігівської області (а.с. 61-62).

Перевіривши вимоги заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення, суд виходить з наступного.

Так, представництво інтересів ОСОБА_1 у суді апеляційної інстанції здійснював адвокат Підгорний К.Є. на підставі договору про надання правової допомоги від 02 вересня 2023 року, ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 02 жовтня 2023 року серії СВ № 1065835 (а.с. 60-62).

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 31 жовтня 2023 року скасовано ухвалу Менського районного суду Чернігівської області від 29 серпня 2023 року, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Питання розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу судом апеляційної інстанції не вирішувалось, з огляду на висновок, зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі №530/1731/16-ц (провадження №61-39028св18), згідно з яким у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.

Предметом Договору про надання правової допомоги від 24 липня 2023 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Підгорним К.Є., є надання правової допомоги в Менського районному суді.

Згідно з актом прийому-передачі виконаних робіт для підтвердження розміру оплати послуг адвоката (гонорару), згідно договору про надання правової допомоги від 24.07.2023, складеним 16.02.2024 року, ОСОБА_1 прийняла виконані Адвокатом роботи по наданню правової допомоги, пов`язаної з розглядом справи, загальна вартість правової допомоги (гонорар) за виконану роботу складає 8 000 гривень.

Рішенням Менського районного суду Чернігівської області від 13 лютого 2024 року провадження по справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради про визнання неправильними причини формулювання звільнення ОСОБА_1 та дати її звільнення з Комунальної установи «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради згідно наказу від 01.05.2023 за № 22, внаслідок чого застосувати інші обов`язкові наслідки, що передбачені частинами 3, 5 статті 235 Кодексу законів про працю України закрито, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради про зобов`язання Комунальну установу «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради нарахувати, виплатити на користь ОСОБА_2 вихідну допомогу в розмірі, передбаченому колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку, відповідно до статті 44 Кодексу законів про працю України відмовлено.

Ураховуючи викладене, висновок, зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі №530/1731/16-ц (провадження №61-39028св18) про те, що розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для розподілу судових витрат, понесених ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу у судах апеляційної та першої інстанції, оскільки судове рішення ухвалено не на її користь.

Отже, у прийнятті додаткового рішення у справі за заявою ОСОБА_1 про відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 8 000 гривень 00 копійок належить відмовити.

Керуючись статтями 133, 137, 138, 141, 246, 247, 259, 270, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правничу допомогу у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунальної установи «Центр обслуговування освітніх установ та закладів освіти» Менської міської ради, третя особа на стороні відповідача: Менська міська рада, про відновлення порушених трудових прав відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Менського районного суду

Чернігівської області О.А. Савченко