ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Фермерського господарства «Шевела» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного підприємства «Агрофірма «Рослан» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання права користування земельними ділянками та усунення перешкод у користуванні ними,

-за апеляційною скаргою Фермерського господарства «Шевела»

на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

05.12.2022 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської областінадійшов позов Фермерського господарства «Шевела» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного підприємства «Агрофірма «Рослан» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання права користування земельними ділянками та усунення перешкод у користуванні ними.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року узадоволенні позову Фермерського господарства «Шевела» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , Приватного підприємства «Агрофірма «Рослан» про визнання недійсними договорів оренди земельних ділянок, визнання права користування земельними ділянками та усунення перешкод у користуванні ними відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

28.12.2023 року від Фермерського господарства «Шевела»надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що судом першої інстанції був помилково зроблений висновок про те, що розірвання основного договору оренди автоматично тягне за собою і розірвання додаткової угоди до нього.

Враховуючи, що додатковими угодами було встановлено зовсім інші умови використання земельних ділянок, то і розірвання договорів оренди, звичайно, не тягне за собою автоматичного розірвання додаткових угод для них, що не було враховано судом першої інстанції при винесенні рішення по справі.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від представника відповідачів надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено про безпідставність вимог апеляційної скарги та доцільність залишення рішення суду першої інстанції без змін.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник Фермерського господарства «Шевела» адвокат Давидов Д.О. у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник всіх відповідачів адвокат Скирда В.І., який прийняв участь у розгляді справи в режимі відеоконференції, про задоволення апеляційної скарги заперечував, наполягаючи на тому, що додаткова угода до договору втрачає чинність з моменту розірвання договору.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:

ОСОБА_3 , за життя мав на праві власності дві земельні ділянки - площею 5,7471 га, кадастровий номер :01:046:0008 та площею 6,0064 га кадастровий номер :01:046:0007 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Вербківської сільської Ради Павлоградського району. Вказаний факт підтверджено копіями державних актів./ а.с28,35/

23 лютого 2008 року ОСОБА_3 та ФГ «Шевела», уклали договори оренди землі вказаних земельних ділянок строком на 15 років кожний , які було зареєстровано у ПРВ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 03 квітня 2008 року за № 72 та 02 квітня 2008 року за № 49. Вказаний факт підтверджено копіями договорів./ а.с24-26, 31-33/.

20 липня 2017 року між ОСОБА_3 та ФГ «Шевела», було укладено Додаткові угоди № 1 до договорів оренди землі від 23.02.2008 року, якими, продовжений строк дії договорів оренди до двадцяти років, термін дії договору оренди продовжено до 31 грудня 2037 року, передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Пунктом 5 даних угод зафіксовано, що додаткова ні угоди є невід`ємною частиною договорів оренди земельних ділянок. Вказаний факт підтверджено копіями додаткових угод. /а.с. 23,30/

Вказані додаткові угоди були також зареєстровані.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер та його спадкоємицею стала сестра померлого, відповідач ОСОБА_1 , яка отримала відповідні свідоцтва про право на спадщину. Вказаний факт підтверджено копіями свідоцтв про право на спадщину. /а.с. 20,21/

За позовом ОСОБА_1 до ФГ «Шевела» рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року у справі № 185/2088/21 було розірвано договори оренди землі площею 5,7471 га, кадастровий номер :01:046:008 та площею 6,0064 га кадастровий номер :01:046:007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходиться на території Вербківської сільської Ради Павлоградського району Дніпропетровської області, укладені між ОСОБА_3 та ФГ «Шевела», строком на 15 років, зареєстровані у ПРВ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах», про що у державному реєстрі земель зроблено запис від 02.04.2008 року №49. Вказаний факт підтверджено копією рішення суду. /а.с.57-58/

18 липня 2022 року між ОСОБА_1 та ПП «Агрофірма «Рослан» укладено договір оренди спірних земельних ділянок. Вказаний факт підтверджено наданими суду договорів оренди земельних ділянок.

05.08.2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договори купівлі продажу земельних ділянок - площею 5,7471 га, кадастровий номер :01:046:0008 та площею 6,0064 га кадастровий номер :01:046:0007 за якими остання стала власником земельних ділянок. Вказаний факт підтверджено копіями договорів купівлі-продажу земельних ділянок. /а.с.91-92,93/

Після цього орендодавцем земельних ділянок стала ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що додаткові угоди між ОСОБА_3 та ФГ «Шевела» є невід`ємною частиною договорів оренди земельних ділянок. Вказане свідчить про те, що розірвання основного договору тягне за собою і розірвання додаткової угоди.

Речові права ФГ «Шевела», в тому числі за додатковими угодами № 1 до договорів оренди землі, укладених 20.07.2017 року між ОСОБА_3 та ФГ «Шевела», на земельні ділянкі з кадастровими номероми :01:046:0007 та :01:046:0008 та:01:046:0008, були припинені 18.07.2022 року на підставі рішення суду та постанови суду у справі № 185/2088/21. Вказаний факт підтверджено інформацією з ДРРПНМ № 314514914 та № 314515770 від 08.11.2022 року . /а.с. 40,48/

Вказане підтверджує висновок суду про те, що додаткові угоди також розірвані як невід`ємна частина основного договору і відомості про речові права позивача на спірні земельні ділянки виключені з державного реєстру речових прав.

Встановивши зазначені обставини суд першої інстанції прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що додаткові угоди між ОСОБА_3 та ФГ «Шевела» є невід`ємною частиною договорів оренди земельних ділянок, а договори земельних ділянок розірвано рішенням суду, яке описане вище.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 вересня 2021 року, яким:

- розірвано договір оренди землі площею 5,7471 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області з кадастровим номером :01:046:0008, який укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Шевела», зареєстрований у ПРВ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах», про що у державному реєстрі земель зроблено запис від 03.04.2008 року за № 72;

- розірвано договір оренди землі площею 6,0064 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області з кадастровим номером :01:046:0007, який укладений між ОСОБА_2 та Фермерським господарством «Шевела», строком на 15 років та зареєстрований у ПРВ ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України по земельних ресурсах», про що у державному реєстрі земель зроблено запис від 02.04.2008 року за № 49;

залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 травня 2022 року.

Відповідно до ч.2 ст.653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються.

Таким чином, Додаткова угода до договору припиняє свою дії разом з припиненим договору та не створює для сторін по договору жодних юридичних наслідків.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

При таких обставинах апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.

Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фермерського господарства «Шевела» залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 30 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлено 13.02.2023 року.

Судді: