Справа № 932/5185/23
Провадження № 2/932/1489/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2024 року м.Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Овчиннікової О.С., при секретарі Кирилішиній В.Д., за участю позивачки ОСОБА_1 , за участю представника відповідача Романчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська з позовом до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про зобов`язання вчинити дії, в якому зазначила, що з народження, тобто з 1983 року мешкає в будинку АДРЕСА_1 . Будинок належав БМТ № 17, в зв`язку з ліквідацією тресту в 2000 році мешканцям видали ордери на право надалі користуватися житлом. З метою приватизації квартири позивачка звернулася до відповідача з заявою від 26.11.2018 року № 94 Б з метою скористатися наданим державою правом на приватизацію житла. Однак фактично відповідач відмовив у приватизації житла, його відмова не грунтується на вимогах закону, оскільки Департамент зазначив, що документи позивача суперечать іншим документам відповідь відповідача № 3/16-6088 від 26.12.2018 року. Житло позивачки не відноситься до житла, яке не підлягає приватизації. Тому просить суд зобов`язати відповідача вчинити дії щодо приватизації квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 98,7 кв.м. ( житловою площею 91,7 кв.м.) на ім`я ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідачем подано 24.07.2023 року письмовий відзив на позов, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог з огляду на те, що листом № 3/16-6088 від 26.12.2018 року відповідачем було відмовлено позивачці через те, що надані документи не оформлені належним чином , а саме, довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.11.2018 року № 20295 суперечить іншим поданим документам в частині визначення наймача, надана копія технічного паспорту на комунальну квартиру АДРЕСА_2 , суперечить іншим документам. Таким чином , позивачці не було відмовлено в приватизації квартири, лише повідомлено про наявність недоліків документів, у разі усунення яких її заяву буде розглянуто. До того ж, при зверненні позивачкою не дотримано вимогу щодо санітарної норми житла при передачі у власність громадян. Тому просить в задоволенні заяви відмовити.

Позивачка ОСОБА_1 04.08.2023 року подала заперечення на відзив, де зазначила, що невідповідність довідки про склад сім`ї полягає, на думку відповідача в тому, що відповідальним квартиронаймачем до своєї смерті була зазначена мати позивачки ОСОБА_2 , про факт смерті якої позивачка повідомляла, зареєструвала факт смерті, однак певний час ця інформація не відображалася у довідці про склад сім`ї. Нею також було переоформлено особові рахунки на своє ім`я. Що стосується технічного паспорту, то зміст невідповідностей позивачці невідомий. Щодо заперечень відповідача про недотримання санітарної норми понад 21 кв.м., зазначає, що такої підстави відмови відповідь Департаменту не містить, до того ж, чинним законодавством така підстава для відмови у приватизації житла взагалі не існує. Заявлення до приватизації надлишкової площі сім`єю вимагає виконання додаткової оплати , а не відмови у приватизації житла. Відмова Департаменту у приватизації житла є незаконною та такою, що порушує права позивачки на набуття права власності на житло у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні позивачки позовні вимоги підтримала, на їхньому задоволенні наполягала.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, зазначила, що фактично відповідач не відмовляв позивачці у реалізації права на приватизацію, лише зазначив недоліки, які необхідно усунути для розгляду питання щодо приватизації житла.

Суд, вислухавши позицію сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини:

З ордеру № 92 від 18.01.2000 року судом встановлено, що ордер виданий ВАТ «СМТ № 17» на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету від 06.12.1999 року ОСОБА_2 на право заняття з сім`єю з 2-х осіб житлової площі 61,9 кв.м., загальною площею 66,9 кв.м АДРЕСА_3 . Склад сім`ї ОСОБА_2 основний квартиронаймач, ОСОБА_1 донька.

З ордеру № 91 від 17.01.2000 року судом встановлено, що ордер виданий ВАТ «СМТ № 17» на підставі спільного рішення адміністрації та профспілкового комітету від 06.12.1999 року ОСОБА_3 на право заняття з сім`єю з 1єї особи житлової площі 29,8 кв.м., загальною площею 31,8 кв.м АДРЕСА_3 . Склад сім`ї ОСОБА_3 основний квартиронаймач.

З рішення № 273 від 20.07.2018 року виконкому Шевченківської районної у місті Дніпрі ради судом встановлено, що надано дозвіл на зміну умов договору найму на житлові приміщення, переоформлення особових рахунків на житлові приміщення, які складаються з двох кімнат житловою площею 29,8 кв.м., загальною площею 31,8 кв.м по АДРЕСА_3 , з померлого наймача ОСОБА_3 на її доньку ОСОБА_2 , згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19.04.2018 року по справі № 804/1235/18, яке набрало чинності 30.05.2018 року. Склад сім`ї дві особи, в тому числі, донька ОСОБА_1 . Об`єднано особові рахунки.

З рішення № 415 від 19.10.2018 року виконкому Шевченківської районної у місті Дніпрі ради судом встановлено, що надано дозвіл на зміну умов договору найму на житлові приміщення, переоформлення особових рахунків на житлові приміщення, які складаються з п`ятьох кімнат житловою площею 91,7 кв.м., загальною площею 98,7 кв.м по АДРЕСА_3 , з померлого наймача ОСОБА_2 на її доньку ОСОБА_1 , склад сім`ї одна особа.

З відповіді Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР № 10/5-2508 від 19.11.2018 року судом вбачається, що відповідно до картотеки з питань реєстрації фізичних осіб , за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 19.11.2018 року зареєстрована одна особа ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 04.02.1983 року по ФА матері, по власній ФА з 03.03.2000 року по теперішній час.

З відповіді КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 12790 від 31.08.2018 року судом встановлено, що станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_1 відсутні відомості щодо права власності на квартиру АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Даний житловий будинок зареєстрований за Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним виробничим підприємством Бабушкінського району. Відомості щодо самочинного переобладнання в кв. АДРЕСА_2 відсутні.

Згідно витягу з Реєстру територіальної громади від 20.02.2023 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована з 03.03.2000 року.

Відповідно довідці про склад сім`ї № 001510 від 22.05.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована з 03.03.2000 року одна особа - ОСОБА_1 наймач.

З заяви ОСОБА_1 від 23.11.2018 року вбачається, що позивачка звернулася до керівника органу приватизації з заявою про передачу у приватну власність квартири.

Листом № 3/9-6088 від 26.12.2018 року Департамент житлового господарства ДМР відмовив ОСОБА_1 в наданні адміністративної послуги розгляді заяви на приватизацію квартири АДРЕСА_2 з огляду на те, що надана довідка про склад сім`ї від 12.11.2018 року № 20295 суперечить іншим поданим документам в частині визначення наймача; надана копія технічного паспорту на комунальну квартиру АДРЕСА_2 суперечить іншим поданим документам. Надані документи не оформлені належним чином.

У частині третій статті 9 ЖК України визначено, що громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Правові основи приватизації державного житлового фонду, його подальшого використання й утримання визначені Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду".

Згідно із частиною одинадцятою статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом.

У частині десятій статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" закріплено, що органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Перелік таких випадків чітко визначений у законодавстві і є вичерпним. До них відноситься відсутність у особи права на приватизацію (частина друга статті 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків"), заборона приватизувати конкретне приміщення (частина четверта статті 1 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитків", частина друга статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду").

Згідно з пунктом 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16 грудня 2009 року N 396 (далі - Положення N 396 (тут і далі - у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин)), громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію.

Пунктом 18 Положення N 396 затверджено перелік документів, які подаються громадянином до органу приватизації.

Така правова позиція, зокрема, викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі N 200/18858/16-ц (провадження N 14-165цс18).

В судовому засіданні встановлено, що позивачка проживає у спірній квартирі на законних підставах, заборон щодо приватизації спірної квартири судом не встановлено.

Підставою відмови у здійсненні приватизації, відповідач зазначив, що позивачем надані документи не оформлені належним чином , а саме, довідка про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб від 12.11.2018 року № 20295 суперечить іншим поданим документам в частині визначення наймача, надана копія технічного паспорту на комунальну квартиру АДРЕСА_2 , суперечить іншим документам.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України "Про приватизацію державного житлового фонду" саме на органи приватизації покладено обов`язок дотримуватись виконання законодавства під час проведення приватизації громадянами житла.

Проте, всупереч вказаним вимогам закону, відповідач у своєму рішенні не зазначив, якою саме правовою нормою передбачено підставу для відмови мешканці квартири ОСОБА_1 у приватизації займаного нею житла з вказаної вище підстави.

Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд.

Отже, прийняття відповідного рішення належить виключно до компетенції відповідача та від дій позивача не залежить. У цьому випадку порушення прав позивача відбувається у формі відмови та бездіяльності відповідача у здійсненні особою права на приватизацію житлового приміщення.

Таким чином, якщо органи приватизації зволікають із винесенням відповідних рішень, вони мають бути зобов`язані вжити усіх визначених законодавством заходів щодо приватизації та розглянути заяву про передачу спірного житла у приватну власність позивача.

Подібні висновки щодо ефективності зазначеного способу захисту права на приватизацію також було висловлено Верховним Судом у постановах: від 08 липня 2020 року у справі № 201/6092/17 (провадження № 61-21545св19), від 12 травня 2021 року у справі № 750/2176/17 (провадження № 61-645св20), від 26 квітня 2023 року у справі № 344/1350/21 (провадження № 61-12730св22), підстав для відступу від якого Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду не вбачає.

У контексті цієї справи визнання відповідного суб`єктивного права (права на приватизацію) та зобов`язання вчинити дії щодо розгляду заяви про оформлення передачі квартири у приватну власність є належним та ефективним способом захисту, що визначено Постановою Верховного Суду у справі № 296/8558/21 від 06.11.2023 року.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що рішення відповідача від 26.12.2018 року № 3/9-6088 про відмову у приватизації позивачу спірної квартири прийняте без урахування норм законодавства, а тому є неправомірним.

Способом захисту, необхідним для поновлення прав позивача, є саме зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про оформлення передачі в приватну власність спірної квартири.

Інші, можливі, підстави для відмови позивачу у приватизації спірної квартири судом у межах розгляду пред`явлених позовних вимог не оцінюються.

Таким чином, пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства Дніпровської міської ради про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати Департамент житлового господарства Дніпровської міської ради розглянути заяву про оформлення передачі в приватну власність ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 ) квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 98,7 кв.м ( 91,7 кв.м) на підставі раніше поданих документів.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

В повному обсязі рішення складене 07.02.2024 року.

Суддя О.С.Овчиннікова