Справа № 301/3595/21
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 лютого 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Куштана Б.П., Фазикош Г.В.

з участю секретаря судового засідання: Сливки С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Оверковський Костянтин Володимирович на заочне рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2022 року, ухвалене головуючим суддею Гичкою О.Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживача

встановив:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «ОТП Банк» про захист прав споживача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем було укладено (як вважає відповідач) договір про надання банківських послуг № 163/980/031403171/17 від 17.05.2017, оформлення договору згідно пропозиції відповідача було здійснено шляхом підписання позивачем анкети-заяви про надання банківських послуг № 163/980/031403171/17 від 17.05.2017, фактично позивач отримав від відповідача банківську карту, яка є матеріальним відображенням відкритого відповідачем позивачу банківського рахунку, на який відповідачем в подальшому надано позивачу поновлювану кредитну лінію та кредитування в подальшому цього рахунку.

Відповідач надав звіт-рахунок про надання банківських послуг за період з 17.05.2017 по 27.10.2021 (виписка по рахунку), в якому зазначив суми заборгованості за кредитними операціями, суми нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, суми штрафних санкцій (пені) за прострочення платежів та суми нарахованих відсотків за користування кредитними коштами (комісії).

Позивач не згодна та оскаржує вимоги відповідача щодо сплати позивачем сум нарахованих відсотків за користування кредитними коштами, сум штрафних санкцій (пені) за прострочення платежів та сум нарахованих відсотків за користування кредитними коштами (комісії), які зазначені відповідачем у виписці по рахунку, а саме всього на суми: 30 786,54 грн, 941,58 грн та 10 794,16 грн позивач вважає кредитне зобов`язання між сторонами за межами сум основного боргу недійсним, розрахунок заборгованості, який складено відповідачем неправильним. Відповідач вважає, що підписанням заяви-анкети позивач автоматично ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами, які розміщено на офіційному веб-сайті відповідача otpbank.com.ua, тобто з моменту підписання такої заяви позивачем сама заява та зазначені документи складають у своєму поєднанні кредитний договір, на підставі якого відповідач зобов`язався надати позивачу на його банківський рахунок поновлювану кредитну лінію. Відповідач не розміщував свій підпис на Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах, на які посилається позивач, як на підставу існування своїх прав вимоги. Відповідач при визначенні факту укладення кредитного договору між сторонами посилається на Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи. В Умовах та Правилах надання банківських послуг відсутній підпис позивача, дані Умови та Правила розміщені на офіційному веб-сайті, є значно об`ємним та викладений дрібним текстом з використанням термінів спеціальної галузевої спрямованості, тому позивач як середньостатистичний користувач банківських послуг ніяк не міг бути ознайомлений з таким об`ємним та складним за змістом документом у момент підписання анкети-заяви. Стосовно Тарифів, то даний документ не містить взагалі ніяких розпізнавальних ознак та жодних реквізитів, які б наділяли його статусом частини кредитного договору, документ розміщено на електронному інформаційному ресурсі відповідача, який носить лише ознайомчий характер, даний документ не містить підпису позивача. Тому дані документи не є додатками до анкети-заяви від 17.05.2017 року, заява містить посилання на них як на бланкетну умову, а тому такі документи не передавалися позивачу як складова та невід`ємна частина анкети-заяви від 17.05.2017 року, тому неможливо встановити, що саме ці документи в існуючій редакції діяли на момент підписання позивачем анкети-заяви від 17.05.2017 року та надавалися на ознайомлення позивачу, з якими позивач погодився, шляхом розміщення свого підпису на значеній анкеті-заяві, такі документи не можуть слугувати беззаперечним доказом укладення між сторонами кредитного договору.

Отже, недостатня та прихована інформація щодо продукту або послуги є безумовним порушенням прав споживачів, встановлених законом, закон пов`язує зловживання виконавця (продавця) своїми правами в питаннях ознайомлення замовника (покупця) з необхідною, повною та достовірною інформацією про предмет договору з недійсністю такого правочину.

В даному випадку недійсність регламентується в розумінні нікчемності, оскільки закон встановлює імперативність цього поняття, а саме недійсність такого правочину випливає із закону при досягненні таким оспорюваним правочином відповідних критеріїв нечесної підприємницької практики, які встановлені законом і додаткового судового рішення про визнання такого правочину недійсним закон не вимагає.

Враховуючи недійсність кредитного зобов`язання, застосовуючи процедуру реституції, суми процентів та неустойки, які були сплачені позивачем шляхом безакцептного списання відповідачем грошових коштів з банківських рахунків позивача та зарахування таких коштів в рахунок погашення процентів та неустойки за недійсним кредитним зобов`язанням, відповідно підлягають поверненню. Згідно звіту-рахунку про надання банківських послуг за період з 17.05.2017 року по 27.10.2021 року відповідачем нараховано позивачу: відсотки за користування кредитними коштами в сумі 30786,54 грн., штрафні санкції (пені) за прострочення платежів в сумі 941,58 грн., відсотки за користування кредитними коштами (комісії ) в сумі 10794,16 грн. тобто за весь період відповідач безакцептно списав з рахунку позивача 42522,28 грн.

Порушення відповідачем прав позивача шляхом незаконної односторонньої інспірації кредитного зобов`язання з позивачем з усіма подальшими наслідками виокремлює та дискримінує позивача та призвело до моральних переживань з боку позивача , що виражені у тривалих станах образи, переживань, розпачу, позивач оцінює понесені моральні страждання у розмірі 10 000,00 грн.

З врахування наведеного, ОСОБА_1 просила суд стягнути з АТ «ОТП Банк» на її користь 42 522,28 грн в порядку реституції, припинити зобов`язання позивача ОСОБА_1 по сплаті відповідачу АТ «ОТП Банк» частину основного боргу на підставі ст. 601 ЦК України в сумі 42 522,28 грн та стягнути з відповідача 10 000,00 грн моральної шкоди та судові витрати в розмірі 3 000,00 грн.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2022 року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Оверковський К.В., просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог.

Вказує, що судом не враховано того, що позивачка, як користувач банківських послуг не могла ознайомитися із запропонованими банком Умовами правилами надання банківських послуг, при підписанні анкети-заяви 17.05.2017 з тих підстав, що такі є об`ємними та складними за змістом. Крім цього, такі не містять в собі відомостей про розмір кредитую порядок його надання, процентну ставку та строки повернення кредиту, що є істотними умовами кредитного договору. З огляду на вказане, такі документи не можуть слугувати безперечним доказом укладення між сторонами кредитного договору,тим більше на тих умовах, які передбачаються в зазначених документах.

За період з 17.05.2017 по 27.10.2021 відповідачем нараховано плату за користування кредитом та безакцепно списано з її рахунку 42 522,28 грн. Оскільки такі придбані відповідачем від позивача без достатніх правових підстав, а тому, відповідач в порядку реституції має повернути такі грошові кошти позивачу.

АТ «ОТП Банк» подало відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги та залишити без змін рішення суду першої інстанції. Вказує, що судом вірно встановлені обставини справи та правильно відмовлено в задоволенні позову. Вимагаючи проведення реституції позивач просить суд застосувати правові наслідки недійсності правочину, однак сама недійсність договору не встановлена жодним судовим рішенням, більше того, в позовній заяві не міститься вимога про визнання договору недійсним. Реституція неможлива за дійсним договором, тому такі вимоги позивача навіть процесуально не можуть бути задоволені.

Стосовно самої суті позовної заяви в частині незаконності (на думку позивача) укладеного між сторонами договору, такі доводи є безпідставними. Крім того зазначає, що позивачка після звернулася до банку із заявою щодо проведення реструктуризації боргу за оспореним кредитним договором

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає що така не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно приписів ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до Заяви-анкети №163/980/031403171/17 від 17.05.2017 «Попередньо ознайомившись зі всіма умовами надання банківських послуг, правилами, тарифами, в тому числі із положеннями договорів та усіх додатків до них, невід`ємною частиною яких є ця Заява-анкета про надання банківських послуг АТ «ОТП Банк», та які розміщені на офіційному сайті Банку, бажаю оформити поточний (картковий рахунок) та отримати електронний платіжний засіб з кредитною лінією.

Відповідно до заяви від 17.05.2017 позивачці було видано кредитну картку, відкрито картковий рахунок IBAN НОМЕР_1 .

Заява-анкета є невід`ємною частиною Договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток (особистих) та Тарифів банку/Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, які розміщені на офіційному сайті банку.

Шляхом підписання Заяви-анкети клієнт підтверджує, що : 1) банк надає клієнту в письмовій формі та в повному об`ємі інформацію, передбачену законодавством, що захищає права споживачів фінансових послуг; 2) з Договором, Тарифами банку/Тарифного пакету приватного банківського обслуговування, що розміщені на офіційному сайті банку, ознайомлений і згодний, а також зобов`язується їх належно та неухильно виконувати; клієнту відомо про те, що цей рахунок забороняється використовувати для проведення операцій, пов`язаних із здійсненням підприємницької та незалежної професійної діяльності; 3) отримав свій примірник Заяви-анкети, Договору, Тарифів та іншу документацію, на розсуд банку, яка необхідна клієнту для користування банківськими послугами; 4) надає банку згоду : на здійснення договірного списання та розкриття банківської таємниці у порядку, визначеного Договором та Правилами; на відступлення права вимоги за Договором третій особі; на доступ банку до відомостей, що містяться у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та які стосуються клієнта ; 5) відмовляється від доставки суми пенсій та грошової допомоги додому та погоджується отримувати суми пенсій та грошової допомоги безпосередньо за допомогою картки відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 4 Інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача (а.с. 34) процентна ставка, відсотків річних 0,01% діє протягом пільгового періоду, 5 % (щомісячно) діє після закінчення пільгового періоду. Відповідно до п. 6 Додаткова інформація : наслідки прострочення виконання та /або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит : пеня нараховується на суму простроченого платежу у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, але не більше ніж 15 % суми простроченого платежу. Штрафи штраф за прострочення внесення суми мінімального платежу, одноразово за кожний факт виникнення прострочки ( в разі якщо сума простроченої заборгованості менше 50 грн. включно, штраф за прострочення погашення суми мінімального платежу не застосовується) 150 грн. Процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту 0,1 % проценти на суму простроченої заборгованості за кредитною лінією процентів за день (плата може змінюватись відповідно до Тарифів Банку та кредитного договору)».

Позивач, як на підставу заявленого позову, посилається на вимоги ст.1212 ЦК України ЦК України.

Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Характерною особливістю кондиційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондиційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним.

Аналіз норм статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що кондиційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22 березня 2016 року у справі № 6-2978цс15 та від 03 червня 2016 року у справі №6-100цс15.

Позивач не надав ні суду першої, ні апеляційної інстанції доказів того, що кредитний договір визнаний у встановленому законом порядку недійсним та така вимога не ставилася позивачем, чи доказів виконання взятих на себе зобов`язань у більшій мірі ніж передбачено договором.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що оскільки не встановлено підстав для визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачка, як користувач банківських послуг не могла ознайомитися із запропонованими банком Умовами правилами надання банківських послуг, при підписанні анкети-заяви 17.05.2017 з тих підстав, що такі є об`ємними та складними за змістом, а тому не була інформована про умови кредитування, є необґрунтованими та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами з яких слідує, що ОСОБА_1 користувалася кредитними коштами та в останньої наявна заборгованість за неналежне виконання умов договору.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи. Такі доводи позивачки зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну правову оцінку.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам законності та обґрунтованості й підстави для його зміни у відповідності до доводів апеляційної скарги відсутні, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Зважуючи на викладене та керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Оверковський Костянтин Володимирович, залишити без задоволення.

Рішення Іршавського районного суду Закарпатської області від 03 лютого 2022 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: