Справа № 664/3478/15-ц
Провадження № 6/550/1/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року смт Чутове

Чутівський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Хоменка Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання Мухартової Р.О.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Чутівський відділ державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про відстрочку виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання рішення від 21.03.2016 року у цивільній справі №664/3478/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20.10.2015 року і до досягнення дітьми повноліття терміном на один рік.

Заява мотивована тим, що рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 21 березня 2016 року у цивільній справі №664/3478/15-ц було видане рішення про позбавлення ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав по відношенню до дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , встановлено опіку (піклування) над дітьми та призначено опікуном дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , та стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20.10.2015 року і до досягнення дітьми повноліття. Дане рішення в частині стягнення аліментів на дітей знаходиться на примусовому виконанні в Чутівському ВДВС. На даний момент діти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 є повнолітніми та стягнення аліментів на їх утримання припинене, а на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 аліменти продовжують стягуватися, дитина на даний час знаходиться зі своїм опікуном ОСОБА_3 , та проживає в АДРЕСА_1 , (Виноградівська сільська рада Херсонського району) з 24.02.2022 року і по цей час с. Тарасівка знаходиться під окупацією Російської Федерації, тобто на даний момент аліменти на дитину відраховуються від доходу заявника, але сама дитина їх не може отримати, так як дитина та опікун перебувають на окупованій території. Оскільки не відоме точне місце перебування чи проживання отримувача аліментів та дитини, так як з ними втрачений зв`язок як телефонний так і поштовий заявник звернувся до суду про відстрочку виконання рішення терміном на один рік.

Заявник в судове засідання не з`явився надав заяву про розгляд справи у його відсутності, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, просив її задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 17 березня 2016 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у відношенні дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Встановлено опіку (піклування) неповнолітній ОСОБА_7 , малолітнім: ОСОБА_8 та Вероніці та призначено ОСОБА_3 опікуном (піклувальником) над трьома дітьми, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20.10.2015 року і до досягнення дітьми повноліття.

Постановою начальника Чутівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про відкриття виконавчого провадження від 11.08.2016 року відкрито виконавче провадження №51907839

Згідно з положеннями ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно ст. 435 ЦПК України відстрочення виконання рішення є правом суду, а не обов`язком.

Право на звернення до суду звернутися із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Отже, закон не передбачає конкретного переліку обставин, які є підставою для відстрочення виконання рішення суду, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин справи.

Системне тлумачення положень ст. 435 ЦПК України і ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» свідчить про те, що відстрочення виконання судового рішення може бути застосовано судом лише у виключних випадках, оскільки рішення суду підлягає обов`язковому виконанню у повній мірі в строк і порядок, передбачений чинним законодавством. Підставою для застосування вказаних норм є виняткові обставини, які перешкоджають належному виконанню рішення суду, ускладнюють його виконання або роблять неможливим.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 796/43/2018, від 19 червня 2019 року у справі № 2-55/10.

Окрім того, під час вирішення питання про відстрочення виконання рішення суду обов`язково мають враховуватись також інтереси сторони на користь якої ухвалене рішення, тобто стягувача.

Так, згідно з положень статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України, судове рішення є обов`язковим до виконання.

Отже, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

ЄСПЛ у своїй практиці акцентує увагу на тому, що несвоєчасне виконання рішення суду може бути мотивоване наявністю певних обставин, відстрочка виконання рішення не повинна шкодити сутності права, гарантованого частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Тобто, довготривале невиконання рішення суду може набути форми порушення права на справедливий судовий розгляд, що не може бути виправданим за конкретних обставин справи.

Як передбачено ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням. За заявою стягувача виконавець може відстрочити або розстрочити виконання рішення (крім судового рішення), за наявності обставин, передбачених частиною першою цієї статті, про що виносить відповідну постанову. За наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. Законом можуть встановлюватися особливості щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Крім того, пунктом 10 постанови Пленуму Верхового Суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року № 14, визначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

З метою недопущення порушення гарантованих Конституцією України та Конвенцією права на справедливий суд, суд, який надає відстрочку чи розстрочку у виконанні рішення, у кожному конкретному випадку повинен встановити: 1) чи затримка у виконанні рішення зумовлена особливими і непереборними обставинами; 2) чи передбачена домовленістю сторін чи у національному законодавстві компенсація «потерпілій стороні» за затримку виконання рішення, ухваленого на його користь судового рішення, та індексації присудженої суми; 3) чи не є період виконання рішення надмірно тривалим для стягувача як «потерпілої сторони»; 4) чи дотримано справедливий баланс інтересів сторін у спорі.

Судом встановлено, що згідно наданого заявником (боржником) розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 31.10.2023 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом на 01.10.2023 року становить 56149,55 грн. (а.с.13-15).

Таким чином, враховуючи вищенаведені положення чинного законодавства, суд вважає, що боржником не доведено існування у нього виключних обставин, які ускладнюють виконання рішення по справі №664/3478/15-ц, а посилання боржника про невідоме точне місце перебування чи проживання отримувача аліментів та дитини, а також отримання чи не отримання стягувачем аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 не свідчить ні про винятковість, а ні про поважність причин невиконання рішення суду, а тому не можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення суду.

Враховуючи наведене, відсутні підстави для відстрочення виконання рішення суду у цивільній справі №664/3478/15-ц, а тому, заява не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_2 , заінтересована особа: Чутівський відділ ДВС у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про відстрочку виконання судового рішення відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на ухвалу суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 13 лютого 2024 року.

Суддя Д.Є. Хоменко