РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кусік І.В.

за участю:

секретаря судового засідання Редько В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначила, що 14 лютого 2019 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу сторони дітей не мають. ОСОБА_1 вказала, що сімейне життя не склалося по тій причині, що в них різні характери та погляди на сімейне життя та обов`язки, відсутнє взаєморозуміння та повага один до одного. Разом вони не проживають, стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач наголосила, що примирення між ними не можливе. Враховуючи вищевикладене, просила суд розірвати шлюб між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 14 лютого 2019 року Володимир-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 22.

Позивач ОСОБА_1 надала суду заяву, якою заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та проводити розгляд справи без її участі. Просила відновити їй дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву, якою позов визнав, не заперечував проти його задоволення, просив проводити розгляд справи без його участі.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 02.09.2024 рокупо вказаній справі було відкрито провадження та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю, виходячи з наступного:

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 14 лютого 2019 року Володимир-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, шлюб між сторонами зареєстровано 14 лютого 2019 року, про що зроблено актовий запис № 22.

Згідно ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.

Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення.

Зважаючи на те, що сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, позивач скористалася своїм правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, враховуючи те, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб, суд вважає, що причини, що спонукають ОСОБА_1 наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Суд приймає рішення про відновлення позивачці дошлюбного прізвища - ОСОБА_3 , причому зазначає, що вибір прізвища після розірвання шлюбу є виключним правом лише позивача, так як під час вирішення даного питання думка відповідача при вирішенні спору судом не враховується.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19, 76, 141, 263-265 ЦПК України, на підставі ст. 24, 109, 110, 112 СК України, ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце реєстрації АДРЕСА_2 ) про розірвання шлюбу - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) зареєстрований 14 лютого 2019 року Володимир-Волинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, про що зроблено актовий запис № 22.

Після розірвання шлюбу відновити позивачці дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги, яка подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ірина КУСІК