Справа № 473/3239/23
РІШЕННЯ

іменем України

"26" лютого 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі : головуючого - судді - Ротар М.М.

за участю секретаря - Ніколаєнко Г.О.

за участю представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння

встановив

в червні позивач ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом, в якому просила витребувати у відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_5 майно холодильник LG GA-B509SEKMта шафу-купе 7182. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що вказане майно купувалося нею за власні кошти та було передано в користування її сину ОСОБА_6 , який на той час був одружений з ОСОБА_4

ЇЇ син ОСОБА_6 на той час проживав в будинку за адресою АДРЕСА_1 , що належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5 . На сьогоднішній день її син ОСОБА_6 не проживає у вказаному будинку, але майно, яке було надано його сім`ї в користування залишилися в будинку та ним продовжує користуватися відповідачка ОСОБА_2 , яка проживає в житловому будинку.

Оскільки на її неодноразові вимоги до відповідачів про повернення належного їй майна, останні відмовляли в поверненні, позивач змушена звернутися до суду з позовом про виребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 30 червня 2023 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження, розгляд справи у відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України призначено в спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін.

26 липня 2023 року до суду від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 . Раніше у вказаному будинку проживала її сестра з чоловіком ОСОБА_6 . На сьогоднішній день вони тимчасове не проживають за вказаною адресою. Майно, на яке претендує позивач було придбано та подаровано подружжю ОСОБА_6 та ОСОБА_4 та знаходиться зараз в будинку власником якого є її мати ОСОБА_5 . Вказаним майном ніхто не користується. Вважає, що позвоні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено, що вона є власником цього майна.

В судовому засіданні представник позивача - адвоката Семенова С.М. підтримала позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник адвокат Вуїв О.В. заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилась жодного разу, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином.

Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку змісту заперечень проти позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази за принципами ст. 89 ЦПК України у сукупності з нормами чинного законодавства, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

З позовної заяви вбачається, що під час проживання сина позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_6 з дочкою відповідача ОСОБА_5 - ОСОБА_4 , позивачем були придбано та передано їм у користування майно холодильник LG GA-B509SEKMта шафу-купе 7182.

Оскільки на той час ОСОБА_6 та його дружина ОСОБА_4 проживали в будинку АДРЕСА_1 , то вказане майно знаходилося за цією адресою та перебувало в їх користуванні.

Житловий будинок АДРЕСА_1 належить на праві власності відповідачу ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 21.11.2006 року за №945.

В судовому засіданні було встановлено та не заперечувалося сторонами, що на сьогоднішній день у вказаному будинку зареєстрована та проживає відповідач ОСОБА_2 .

Також було встановлено та не заперечувалося сторонами, що спірне майно знаходиться в житловому будинку, власником якого є відповідач ОСОБА_5 .

Відповідно до видаткової накладної №ФТР-10397-45647678 від 23 березня 2021 року в магазині «Фокстрот» позивачем ОСОБА_4 був придбаний холодильник холодильник LG GA-B509SEKM вартістю 13774 грн.

Відповідно до видаткової накладної №2173 від 06 червня 2020 року ОСОБА_4 була придбана у ФОП « ОСОБА_9 » шафа-купе шк.-7182 з+п1-214 сонома вартістю 6130 грн.

Також в судовому засіданні було встановлено, що між сторонами існує спір щодо належності вказаного майна позивачу ОСОБА_4 .

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 319 ЦК України (ч.1-3) передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

У відповідності до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Зазначені положення закріплені також і ст. 41 Конституції України.

Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти та користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним , що повністю відповідає Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997р. відповідно до Закону України від 17.07.1997р. №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950р., Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції", в якій закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 387 ЦК України передбачено, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним.

Згідно із ст. 400 ЦК України недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку, заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна.

У пункті 19 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК України, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним.

Згідно із п.20 вказаної постанови у разі, коли між особами відсутні договірні відносини або відносини, пов`язані із застосуванням наслідків недійсності правочину, спір про повернення майна власнику підлягає вирішенню за правилами статей 387, 388 ЦК України. Якщо власник вимагає повернення свого майна з володіння особи, яка незаконно ним заволоділа, така позовна вимога підлягає розгляду та вирішенню також за правилами статей 387, 388 ЦК України.

У пункті 23 вказаної постанови зазначено, що відповідно до ст. 387 ЦК України та ч. 3 ст.10 ЦПК України особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому, суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача.

Право кожної особи на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу визначено ст. 16 ЦК України.

Суд зазначає, що позивачем в ході розгляду справи надано належні та допустимі докази придбання нею холодильнику LG GA-B509SEKM, а також надано докази вартості цього майна - накладна, що підтверджують придбання майна саме позивачем.

Також, в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_2 не заперечувалося, що це майно перебуває у житловому будинку, в якому вона проживає та який на праві власності належить відповідачу ОСОБА_5 .

Що стосується шафа-купе шк.-7182 з+п1-214 сонома вартістю 6130 грн., то в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що саме позивачем було придбано вказане майно

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення, не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеним з боку позивача той факт, що придбане нею майно холодильник LG GA-B509SEKMє її особистим майном, яке безпідставно залишається у володінні відповідачки ОСОБА_5 , оскільки перебуває в житловому будинку, який належть їй на праві власності, у зв`язку з чим, суд вважає доцільним визначити способом захисту порушеного права позивача саме витребування майна з незаконного володіння ОСОБА_5 .

Такі висновки суду відповідають завданням цивільного судочинства, які визначені саме з метою ефективного захисту прав сторони у справі (ч. 1ст. 2 ЦПК України)

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та витребувати холодильник LG GA-B509SEKMз незаконного володіння ОСОБА_5 .

Відносно відповідача ОСОБА_2 , суд приходить до висновку, що необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки в судовому засіданні не було встановлено та підтверджено належними доказаи, що відповідач ОСОБА_2 користується майном позивача.

Також необхідно відмовити в задоволенні позовних вимог в частині витребування шафи купе, оскільки позивачем не надано доказів належності їй цього майна.

Що стосується розподілу судових витрат, то на підставі ст.141 ЦПК України, приймаючи до уваги, що позовні вимоги задоволені частково, то з відповідачки ОСОБА_5 на користь позивача слід стягнути судовий збір, оплачений при подачі позову, пропорційно задоволеній частині вимог, а саме у розмірі 740 грн.78 коп. (19 904 грн.- вартість витребовуваного майна, 13774 - вартість холодильника, отже задоволена частина позовних вимог складає 69%; 1073,60 грн. сплачений судовий збір *100% : 69% = 740 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 387, 388 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ухвалив

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння - задовольнити частково.

Витребувати у ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) належне їй майно, а саме холодильник LG GA-B509SEKM.

В задоволенні позовних вимог про витребування у ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) належне їй майно, а саме шафа-купе шк.- 7182 з+п1-214сонома - відмовити.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 ) судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 740 грн.78 коп.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Повний текст рішення виготовлено 01 березня 2024 року.

Суддя : М.М. Ротар