КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/4428/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Торгонської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 року ОСОБА_1 звернувсядо Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить суд звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 24.11.2021 року, укладеним між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тімченко О. І., зареєстрованим в реєстрі за № 581, шляхом визнання за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) права власності на предмет іпотеки, а саме:

- визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) право власності на об?єкт нерухомого майна - житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 97, 2 кв. м., житловою площею 52, 7 кв.м., що складається з житлового будинку - А, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101.

- визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) право власності на об?єкт нерухомого майна - житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 (шість тире А дріб 2), загальною площею 19, 1 кв.м., житловою площею 16, 8 кв.м., що складається з житлового будинку - Б, сарай - В та альтанка - Г, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101.

- визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ) право власності на об?єкт нерухомого майна - житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (шість тире А дріб 1), загальною площею 57, 5 кв. м., житловою площею 23, 7 кв. м., що складається з житлового будинку - А, реєстраційний номер об?єкта нерухомого майна: 101.

Позивач посилається на те, що 24.11.2021 року він уклав з ОСОБА_2 договір позики, відповідно до якого надав останній в позику 25000,00 доларів США для власних потреб, що підтверджується заявою останньої, яка була посвідчена приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тімченко О.І. та зареєстрована в реєстрі за №580, яка фактично є розпискою про отримання коштів в позику.

Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань відповідачкою за укладеним договором позики, між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , 24.11.2021 року було укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тімченко О.І. та зареєстрована в реєстрі за №581.

Відповідно до вказаного договору, предметом іпотеки є житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 .

Таким чином, позивач надав відповідачці в позику 25000,00 доларів США і в рахунок забезпечення виконання зобов`язань за договором позики між сторонами було укладено договір іпотеки.

Позивач зазначає, що виконав взяті на себе зобов`язання за договором позики, тоді як відповідачка порушила умови договору і до цього часу не повернула позивачу запозичену у нього суму грошових коштів.

Також, вказує, що 22.08.2022 року він надав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вимоги про усунення порушення основного зобов`язання за договором позики від 24.11.2021 року, в яких вимагав у тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги, усунути порушення основного зобов`язання, а саме сплатити на його користь суму позики в розмірі 25000,00 доларів США.

Однак, ці вимоги були залишені без задоволення і запозичені у нього кошти повернуті не були.

Пізніше позивачу стало відомо про те, що ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла, і її правонаступницею є відповідачка ОСОБА_2 , на користь якої померла склала 08.12.2020 року заповіт.

З огляду на вказане вище, позивач вимушений звернутися до суду за захистом свої прав із позовом до відповідачки про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позивач зазначив, що умовами укладеного договору (п.3.3 договору іпотеки) передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватися в тому числі і на підставі рішення суду.

Таким чином, позивач вважає, що як законом, так і умовами укладеного між сторонами договору іпотеки передбачено право позивача, як іпотеко держателя звернути стягнення на предмет іпотеки, шляхом визнання права власності на предмет іпотеки.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 12.09.2023 року попередньо визначено суму судового збору за подання позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки у розмірі 13420 грн. Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_1 про необхідність виправити зазначені недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: доплатити судовий збір за вимогу майнового характеру, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 3420 грн. 00 коп., з урахуванням вже сплаченої суми у розмірі 10000 грн., та надати докази такої сплати.Роз`яснено позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

15.09.2023 року до суду від позивача надійшла заява про усунення недоліків позову.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 18.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки.Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання.

В підготовчому засіданні 25.10.2023 року позивач ОСОБА_1 заявив клопотання про відкладення підготовчого засідання.

У підготовче засіданні 25.10.2023 року відповідачка ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце підготовчого засідання була повідомлена належним чином, проте 25.10.2023 року від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення.

Підготовче засідання було відкладено на 14.11.2023 року.

У підготовче засідання 14.11.2023 року позивач не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, однак 14.11.2023 року позивачем було надано на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату через те, що позивач приймає участь у кримінальному провадженні в Суворовському районному суді м. Одеси, однак доказів участі у справі суду не надано.

Відповідач у судове засідання 14.11.2023 року не з`явилась, однак 25.10.2023 року надала суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти розгляду справи за її відсутності.

Підготовче засідання 14.11.2023 року було відкладено на 19.12.2023 року.

У підготовче засідання 19.12.2023 року позивач повторно не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про поважність причин відсутності суд не повідомив, однак 19.12.2023 року після проведення судового засідання, яке було призначено на 14:00 годин, позивач надав на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи за відсутності сторони, яке було зареєстровано 14:33 год., а отримано судом на резолюцію 20.12.2023 року, з урахуванням зазначеного на момент проведення судового засідання 19.12.2023 року у суду була відсутня інформація, щодо неявки позивача у судове засідання, оскільки вказане клопотання було зареєстроване лише 19.12.2023 року о 14:33 годин, про що свідчить інформація з програмного забезпечення «Д-3».

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без розгляду.

Постановою Одеського апеляційного суду від 29.05.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено частково. Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 19.12.2023 року скасовано. Справу направлено для продовження розгляду до Київського районного суду м. Одеси.

В підготовчому засіданні 17.09.2024 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 24.10.2024 року позивач не з`явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, шляхом надіслання судової повістки до його електронного кабінету, яку було доставлено 17.09.2024 року о 14:13:00 год., відповідно до довідки про доставку електронного документа.

Відповідач у судове засідання 24.10.2024 року не з`явилась, однак 25.10.2023 року надала суду заяву, відповідно до якої не заперечує проти розгляду справи за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 24.11.2021 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір позики.

Відповідно до п.1.1 Договору позики, позикодавець передає у власність позичальника власні грошові кошти в розмірі 25000,00 доларів США, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму позики в порядку та на умовах, передбачених цим договором.

Пунктом 3.1 вказаного договору, сторони погодили, що позичальник зобов`язаний негайно повернути позикодавцеві повну суму позики протягом трьох місяців з дня отримання позики або за першою вимогою позикодавця.

Відповідно до п.3.2 договору, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві 5000,00 доларів США до 01.12.2021 року. Інша частина позики повертається протягом строку, встановленого у п.3.1 цього договору.

Отримання ОСОБА_2 коштів від позивача підтверджується заявою останньої від 24.11.2021 року, посвідченою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тімченко О.І., зареєстрованою в реєстрі за №580, відповідно до якої ОСОБА_2 підтвердила, що отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 672500,00 грн., що на день отримання позики становить 25000,00 доларів США, за курсом Національного Банку України, в повному обсязі та зобов`язалася, відповідно до п.3.1, 3.2 договору позики, повернути ОСОБА_1 до 24.02.2022 року.

24.11.2021 року ОСОБА_1 (далі за текстом - Іпотекодержатель), Чере ОСОБА_4 (далі за текстом - Іпотекодавець-1) та ОСОБА_3 (далі за текстом - Іпотекодавець-2) уклали договір іпотеки, який був посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тімченко О.І., зареєстрований в реєстрі за № 581 (а.с.18-25).

Відповідно до пункту 1.1 договору іпотеки даним договором забезпечується виконання зобов`язань ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перед Іпотекодержателем за договором позики від 24.11.2021 року, укладеним ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і ОСОБА_1 надалі за текстом - договір позики, а саме: повернення Позичальниками у рівних частках позики у розмірі 672500 гривень 00 коп., що еквівалентно 25000,00 доларів США по курсу Національного Банку України в установленому договором позики порядку і строки.

Згідно пункту 1.3 договору іпотеки за рахунок заставленого майна, визначеного в п. 1.6. даного договору, Іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги та відшкодувати витрати в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, а саме: вимоги за основним зобов`язанням включаючи нараховані за договором позики неустойку (штраф, пеню), основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, інших платежів на користь Іпотекодержателя, передбачених договором позики; вимоги щодо відшкодування витрат на утримання та збереження заставленого майна; витрат на страхування заставленого майна (якщо Іпотекодержатель поніс такі витрати); збиток, заподіяний простроченням виконання, витрати понесені Іпотекодержателем по зверненню стягнення і реалізації заставленого майна, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам, інших документально підтверджених витрат Іпотекодержателя, якщо вони будуть мати місце.

Розмір забезпечених заставою вимог за договором позики включає суму нарахованих штрафних санкцій та витрат по зверненню стягнення та реалізації заставленого майна.

За змістом пункту 1.6 договору іпотеки предметом іпотеки є:

1.6.1.об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею - 97,2 кв.м., житлова площа - 52,7 кв.м., що складається з житлового будинку - А, реєстраційний номер 101, (надалі - «об`єкт нерухомого майна» або «Предмет договору»).

Вказаний об`єкт нерухомого майна належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, номер запису про право власності - 39015889, що підтверджується інформаційною довідкою № 286500101 від 24.11.2021 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тімченко О.І.

1.6.2.об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 (шість тире А дріб 2), загальною площею - 19,1 кв.м., житлова площа -16,8 кв.м., що складається з житлового будинку - Б, сарай - В та альтанка - Г, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 101, (надалі - «об`єкт нерухомого майна» або «Предмет договору»).

Вказаний об`єкт нерухомого майна належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, номер запису про право власності - 39015912, що підтверджується інформаційною довідкою № 286499091 від 24.11.2021 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тімченко О.І.

1.6.3.об`єкт нерухомого майна - житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 (шість тире А дріб 1), загальною площею - 57,5 кв.м., житлова площа -23,7 кв.м., що складається з житлового будинку - А, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна -101, (надалі - «об`єкт нерухомого майна» або «Предмет договору»).

Вказаний об`єкт нерухомого майна належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , а саме:

1/2 частка у праві власності на підставі договору дарування від 27.12.2017 року посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О.В. за реєстровим № 13806, номер запису про право власності-24191323;

1/2 частка у праві власності на підставі договору дарування від 26.12.2017 року посвідченого Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Груєвою О.В. за реєстровим № 13769, номер запису про право власності - 24164422, що підтверджується інформаційною довідкою № 286499545 від 24.11.2021 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тімченко О.І.

Пунктами 1.7, 1.7.1 договору іпотеки сторони погодили, що майно передається в іпотеку з усіма його невід`ємними принадлежностями. Іпотека розповсюджується на всі невіддільні від майна поліпшення, складові частини та внутрішні системи, що існують на момент укладання цього договору та виникнуть у майбутньому. Всі зроблені Іпотекодавцем, в період дії цього договору, всілякого роду поліпшення, реконструкції, зміни, доробки, тощо автоматично стають предметом даного договору іпотеки - Предметом іпотеки. Іпотека за цим договором поширюється і на частину об`єкта Предмету іпотеки, яка не може бути виділеною в натурі і буде приєднана до Предмету іпотеки після укладання цього іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до пункту 3.1 договору іпотеки Іпотекодавці несуть солідарну відповідальність перед Іпотекодержателем в межах вартості предмету іпотеки.

Згідно пункту 3.2 договору іпотеки Іпотекодержатель має право задоволення своїх вимог за договором позики і за цим договором, як виникає у Іпотекодержателя у випадку невиконання (часткового невиконання) Позичальниками своїх зобов`язань перед Іпотекодержателем за договором позики, у випадку невиконання (часткового невиконання) Іпотекодавцям своїх зобов`язань за даним договором та в інших випадках, передбачених цим договором.

За приписами пункту 3.3 договору іпотеки звернення стягнення і реалізація Предмета іпотеки здійснюється шляхом позасудового врегулювання або в примусовому порядку відповідно до умов цього договору та чинного законодавства України Іпотеко держатель має право на свій розсуд обрати відповідно до розділу V Закону України «Про іпотеку» спосіб стягнення: на підставі рішення суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; згідно із застереженням про задоволення вимог Іпотекодержателя, що міститься в цьому договорі.

Пунктами 3.4-3.7 договору іпотеки сторони погодили, що Іпотекодержатель розпочинає позасудове звернення стягнення на предмет іпотеки якщо протягом 30-ти календарних днів Іпотекодавцями не буде виконана вимога про усунення порушень або виконання порушеного основного зобов`язання та/або умов цього договору. Сторони домовились, що у разі виникнення передбачених законом/договором підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, Іпотекодержатель має право звернутися до суду з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки, не направляючи попереднє повідомлення Іпотекодавцю. У випадку якщо виконання зобов`язань Позичальників будуть також забезпечені іншими видами забезпечення, Іпотекодержатель вправі самостійно встановлювати черговість звернення стягнення на надане забезпечення за власним бажанням. У випадку, коли сума, одержана від продажу Предмету іпотеки, перевищує суму необхідну для повного задоволення вимог Іпотекодержателя, залишок перераховується Іпотекодавцям на поточний рахунок, визначений їм додатково. При реалізації Предмету іпотеки відповідно до цього договору для обчислення суми в валюті, необхідній для задоволення вимог Іпотекодержателя за договором позики, застосовується чинний на день погашення боргу курс Національного банку України для іноземних(ої) валют(и) по відношенню до гривні.

Згідно пункту 4.1 договору іпотеки звернення стягнення на предмет іпотеки за вибором Іпотекодержателя може бути здійснено у позасудовому порядку шляхом: продажу Предмету іпотеки будь - якій особі та будь - яким способом, в тому числі на аукціоні, на підставі договору купівлі-продажу у порядку ст.38 Закону України «Про іпотеку», для чого Іпотекодавець надає Іпотекодержателю право укласти такий договір за ціною, погодженою сторонами у п. 1.8. цього договору або за ціною, що визначається на підставі незалежної експертної оцінки, та на умовах, визначених на власний розсуд Іпотекодержателя, і здійснити всі необхідні дії від імені Іпотекодавця; переходу до Іпотекодержателя права власності на Предмет іпотеки в порядку, встановленому ст. 37 Закону України «Про іпотеку» за вартістю, яка визначається на підставі незалежної експертної оцінки. Згідно ст. 36 Закону України «Про іпотеку» це застереження вважається Договором про задоволення вимог Іпотекодержателя і є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на нерухоме майно, що є Предметом іпотеки.

З матеріалів справи судом встановлено, що позивачем 22.08.2022 року надано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вимоги про усунення порушення основного зобов`язання за договором позики від 24.11.2021 року, відповідно до яких він вимагав у тридцяти денний строк з дня отримання цієї вимоги, усунути порушення основного зобов`язання, а саме сплатити на його користь суму позики в розмірі 25000,00 доларів США.

Як зазначає позивач в позовній заяві, вказані вище вимоги були залишені без задоволення і запозичені у нього кошти повернуті не були.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Отже, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Договір позики є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за ним, у тому числі повернення предмета позики або визначеної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

Суд наголошує на тому, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (у цій справі - іпотекодавця) на його користь.

Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, судом встановлено, що позивач надав відповідачці в позику 25000,00 доларів США, тоді як відповідачка порушила умови договору і до цього часу не повернула позивачу запозичену у нього суму грошових коштів.

При цьому, відповідачкою існування заборгованості за договором позики не заперечується, вказаний борг ОСОБА_2 визнає.

Відповідно до частини 1 статті 548 ЦК України, виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом (абзац четвертий статті 1 Закону України № 898-IV «Про іпотеку»).

У разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (частина перша статті 12 Закону України № 898-IV «Про іпотеку»). Аналогічне правило передбачене у частині другій статті 590 ЦК України.

У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону (частина 1 статті 33 Закону України № 898-IV «Про іпотеку»).

У разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку (частини 1 та 2 статті 35 Закону України № 898-IV «Про іпотеку»).

За змістом частини другої статті 35 Закону № 898-IV визначена у частині першій цієї статті процедура подання іпотекодержателем вимоги про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору (яка передує прийняттю іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки у позасудовий спосіб на підставі договору) не є перешкодою для реалізації іпотекодержателем права звернутись у будь-який час за захистом його порушених прав до суду з вимогами: 1) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб його реалізації шляхом проведення прилюдних торгів (статті 41-47 Закону № 898-IV) - незалежно від того, які способи задоволення вимог іпотекодержателя сторони передбачили у відповідному договорі (в іпотечному застереженні); 2) про звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб продажу предмета іпотеки іпотекодержателем будь-якій особі-покупцеві (стаття 38 Закону № 898-IV), - якщо у відповідному договорі (в іпотечному застереженні) сторони цей спосіб задоволення вимог іпотекодержателя, встановлений статтею 38 Закону № 898-IV, не погодили, а передбачили тільки можливість передання іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону № 898-IV (постанови Великої Палати Верховного Суду від 29 травня 2019 року у справі № 310/11024/15-ц (пункт 63), від 12 червня 2019 року у справі № 205/578/14-ц (пункт 36)).

Таким чином, позивачем доведено невиконання відповідачкою умов договору позики та іпотечного договору.

Разом з цим, спосіб звернення стягнення зазначений позивачем не відповідає вимогам закону, виходячи з такого.

Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються:

загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки;

опис нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;

заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності);

спосіб реалізації предмета іпотеки;

пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.

При цьому, заявлений позивачем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за ним права власності на предмет іпотеки, а саме житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , не відповідає вимогам Закону України «Про іпотеку» та умовам договору іпотеки.

Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» не містить можливості визнання права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем за рішенням суду.

Разом з тим у частині першій статті 38 згаданого Закону право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі покупцеві може бути передбачено в рішенні суду або договорі про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідному застереженні в іпотечному договорі) (Постанова ВП ВС від 21.03.2018 року у справі №760/14438/15-ц).

Таким чином, зазначений позивачем спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки, не передбачений ст.37 Закону України «Про іпотеку» та умовами договору іпотеки від 24.11.2021 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню.

Крім того, житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 (шість тире А) належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, номер запису про право власності - 39015889, що підтверджується інформаційною довідкою № 286500101 від 24.11.2021 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тімченко О.І.

Житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 (шість тире А дріб 2) належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, номер запису про право власності - 39015912, що підтверджується інформаційною довідкою № 286499091 від 24.11.2021 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру обтяжень рухомого майна, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, сформованою приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Тімченко О.І.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до складеного ОСОБА_3 заповіту від 28.12.2020 року, остання все своє майно заповіла онучці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

При цьому, за відсутності в матеріалах справи копії спадкової справи заведеної щодо майна померлої ОСОБА_3 , суд позбавлений можливості визначити коло спадкоємців після її смерті та пересвідчитись в тому, що ОСОБА_2 є належним відповідачем по справі.

Клопотання про витребування з нотаріальної контори копії спадкової справи заведеної щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , позивачем заявлено не було.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 то судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя В. С. Петренко