Справа № 177/153/24
Провадження № 2/177/299/24
У Х В А Л А

Іменем України

14.02.2024

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Березюк М. В.

за участі: секретаря Пушкарьова Є. В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Криворізького району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, про визначення місця проживання дитини з батьком,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визначити місце проживання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 . В обґрунтування позову зазначав, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час шлюб між ними розірвано.

Вони припинили спільне проживання, кожен з подружжя живе своїм життям. Мати не надає матеріальної допомоги на утримання сина, змінює свою думку щодо того з ким має проживати син, у зв`язку з чим вони не можуть дійти згоди в питання того, з ким має проживати син, а також у вирішенні питання побачень з сином. Позивач зазначав, що відповідачка не має можливості утримувати сина та не виконує батьківські обов`язки. За рішенням суду з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі частини її заробітку до досягнення сином повноліття.

Позивач зазначав, що він працює, а тому визначення місця проживання дитини з ним забезпечить необхідні умови для нормального розвитку та виховання сина ОСОБА_3 .

Відповідач будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася, відзиву не подала, надала до канцелярії суду заяву в якій вказала про підтримання позовних вимог, про укладення між нею та позивачем мирової угоди, просила проводити розгляд справи за її відсутності.

Позивач, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, через канцелярію суду надав заяву в якій повідомив про укладення між сторонами мирової угоди, просив проводити розгляд справи за його відсутності, при цьому вказав про підтримання позовних вимог та їх задоволення.

Інші учасники судового провадження до суду не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи судом.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що 29.01.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали мирову угоду, яку передали на розгляд суду, просили визнати мирову угоду та закрити провадження у справі, вказали про розуміння наслідків закриття провадження по справі.

Зі змісту мирової угоди слідує, що сторони прийшли до можливості укладення між ними мирової угоди на наступних умовах: дитина ОСОБА_3 постійно проживатиме разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 ; позивач гарантує відповідачу можливість спілкування з дитиною без обмежень у часі та можливість перебування дитини за місцем проживання відповідача; мати та батько зобов`язуються піклуватися про стан здоров`я дитини, про фізичний, духовний та моральний розвиток, про одяг, їжу та інші необхідні речі для нормального розвитку дитини, брати участь у вихованні, забезпечувати дитині достатній рівень освіти. ОСОБА_1 зобов`язується не перешкоджати спілкуванню дитини з матір`ю - ОСОБА_2 , а мати в свою чергу зобов`язується брати участь у вихованні та духовному розвитку дитини; сторони спільно приймають рішення стосовно виховання, навчання, розвитку, лікування дитини, узгоджують між собою усно або у письмовому вигляді навчальні та лікувальні заклади для дитини, спортивні та інші заклади для розвитку здібностей дитини; сторони зобов`язуються не чинити один одному перешкод щодо спілкування, проживання, навчання та інших питань участі у вихованні дитини ОСОБА_3 , виховувати сина з повагою до батька та матері, не втручатися в особисте життя один одного та не підбурювати один проти одного, якнайшвидше повідомляти один одного про будь-які інші обставини, що мають значення для своєчасного виконання цієї угоди; сторони зобов`язалися належним чином виконувати взяті на себе зобов`язання, а також своєчасно повідомляти один одного про зміну свого місця проживання та будь-які інші обставини, що мають суттєве значення для своєчасного виконання своїх зобов`язань за цією угодою; надавати один одному оформлену у встановленому законом порядку згоду на тимчасовий виїзд дитини за кордон з метою відпочинку або на оздоровлення, або на самостійний виїзд з дитиною з організованою групою дітей на відпочинок, змагання тощо; сторони зобов`язуються повідомляти один одного про будь-які обставини, що мають суттєве значення для належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором.

Розглянувши зміст укладеної між сторонами мирової угоди, зміст заяви про затвердження угоди, суд приходить до висновку, що у задоволенні заяви про затвердження мирової угоди слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ч.7 ст. 49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

До ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.

Суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, зокрема, якщо умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є невиконуваними.

В силу ч. 2 ст. 208 ЦПК України ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Як вбачається із мирової угоди поданої на затвердження судом, у рамках позову про визначення місця проживання дитини з батьком, сторони просять не лише визначити місце проживання з батьком неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який досяг 14 річного віку, а й вирішити питання щодо надання згоди на виїзд дитини за кордон, не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною, забезпечувати належне виховання. При цьому, суд анцентує увагу, що частини умов угоди виходять за межі позовних вимог, при цьому вони стосуються прав неповнолітнього ОСОБА_3 , порушуючи його права.

Так, відповідно до вимог ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Аналогічні положення закріплені в ч. 3 ст. 160 Сімейного кодексу України, за змістом якої, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 171 Сімейного кодексу України, дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання.

Зміст наданої на затвердження мирової угоди за своїм змістом порушує гарантованові права неповнолітнього ОСОБА_3 , який ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг віку 14 років та має право не лише висловити свою думку з питань його виховання, місця проживання, а й має право самостійно визначати місце свого проживання.

Крім цього, ставлячи перед судом питання про визначення місця проживання дитини з батьком за адресою: АДРЕСА_1 , позивач не надав суду жодних документів щодо належності вказаного житлового приміщення йому на праві власності чи користування, тощо, не надав інформації про зареєстроване місце проживання дитини, не надав суду актів обстеження умов проживання за вказаною адресою та адресою відповідача, що має суттєве значення для вирішення справ даної категорії. Більш того, будучи зобов`язаним надати органом опіки та піклування, залученим судом до участі у справі, копію позову з додатками, позивач не надав суду доказів виконання вказаного процесуального обов`язку, що унеможливило обстеження вказаними органами умов проживання батьків та дитини, складення висновків органів опіки та піклування з спірного питання.

Крім цього, більша частина умов мирової угоди, є фактично перерахуванням обов`язків батьків по відношенню до своїх дітей, які закріпленні в чинному законодавстві, що не вимагає їх затвердження судом. Так, обов`язок батьків приймати участь у вихованні дитини, не чинити один одному перешкод у спілкуванні з дитиною, та інші, є обов`язками які прямо визначені нормами Сімейного кодексу України, а порушення таких обов`язків має наслідки визначені законодавством, зокрема право на звернення до суду з позовами про усунення перешкод у спілкуванні, вихованні, позбавленні батьківських прав, тощо. Перед судом не заявлено таких позовних вимог.

Беручи до уваги викладене, суд вважає за необхідне відмовити в затвердженні мирової угоди від 29.01.2024, укладеної між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , оскільки умови мирової угоди суперечать ст. 29 ЦК України, ч.3 ст. 160 СК України та порушують права іншої особи - неповнолітнього ОСОБА_3 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 49, 207, 260-261 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про затвердження мирової угоди від 29.01.2024 року - відмовити.

Продовжити розгляд цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Служба у справах дітей Криворізького району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Новопільської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування Саксаганської районної у м. Кривому Розі ради, про визначення місця проживання дитини з батьком, призначивши підготовче судове засідання на 11:30 год 04.03.2024.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя М.В. Березюк