ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 524/6032/22 Номер провадження 22-ц/814/784/24Головуючий у 1-й інстанції Семенова Л.М. Доповідач ап. інст. Одринська Т. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Одринської Т.В.,

суддів: Панченка О.О., Пікуля В.П.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) з прострочення сплати аліментів

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 серпня 2023 року, -

В С Т А Н О В И В :

В жовтні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів на утримання дітей в сумі 41 253 грн 62 коп.

Позов мотивовано тим, що рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 17.06.2010 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на її користь на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.04.2010 року і додосягнення дітьми повноліття. На підставі судового рішення видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у відділі ДВС. Станом на 01.08.2022 року за відповідачем рахується заборгованість по аліментах за період з 06.02.2013 року по 31.07.2022 року, в сумі 63 594 грн 87 коп.

За її розрахунками загальна сума пені, яка підлягає стягненню з відповідача за несвоєчасну сплату аліментів у період з 01.06.2013 року по 01.07.2022 року, складає 41 253 грн 62 коп., яку позивач просила стягнути на її користь.

Рішенням Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 серпня 2023 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) з прострочення сплати аліментів задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 41253 грн. 62 коп. пені за прострочення сплати аліментів на утримання дітей у період з 01.06.2013 року по 01.07.2022 р.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп.

Рішення мотивовано тим, що відповідач з 01.06.2013 року до 01.08.2022 року не вчасно та не у повному розмірі сплачував аліменти, у зв`язку з чим за ним рахується заборгованість. Позивач має право на стягнення з відповідача пені у розмірі 1% за кожен жень прострочення за місяць, у якому вони мали бути сплачені.

З вказаним судовим рішенням не погодився відповідач та подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення змінити, стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів у період з червня 2021 року по липень 2022 року у розмірі 20062 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не вірно визначено період за який стягується пеня. Вказує, що станом на травень 2021 року заборгованість зі сплати аліментів була відсутня, що вбачається з розрахунку зі сплати аліментів, складеного 11.08.2022 року державним виконавцем.

Зазначає, що заборгованість виникла з червня 2021 року і тому, розрахунок пені необхідно проводити саме з червня 2021 року по липень 2022 р.

Відзив до суду апеляційної інстанції не надходив.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13 ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки предметом позову є стягнення пені за порушення строків сплати аліментів.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У справі встановлено, що сторони у справі є батьками неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 17.06.2010 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, визначеного для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 26.04.2010 року і додосягнення дітьми повноліття.

Рішення перебуває на виконанні в Автозаводському ВДВС у місті Кременчуці Кременчуцького районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (виконавче провадження № 36398246) (а.с. 12-16).

Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Автозаводського ВДВС Мирошниченка О.І. від 11.08.2022 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів, не сплачених за період з 06.02.2013 року по 31.07.2022 року станом на 01.08.2022 року становить 63 594 грн 87 коп. (а.с. 12-16).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивач має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, оскільки відповідач допустив заборгованість по сплаті аліментів. Суд першої інстанції вважав належним розрахунок наданий позивачем, так як пеня обчислена за формулою: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статі 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України, якою на батьків покладено обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Відповідно до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Встановивши, що ОСОБА_2 за рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 17.06.2010, зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей, допустив заборгованостть з їх сплати, суд першої інстанціїї вірно прийшов до висновку, про наявність підстав для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України, оскільки обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Згідно із ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Відповідно до довідки-розрахунку державного виконавця Автозаводського ВДВС Мирошниченка О.І. від 11.08.2022 року заборгованість ОСОБА_2 зі сплати аліментів, не сплачених за період з 06.02.2013 року по 31.07.2022 року станом на 01.08.2022 року становить 63 594 грн 87 коп. (а.с. 12-16).

З вказаної довідки вбачається, що ОСОБА_2 періодично сплачував аліменти, проте оплату проводив не кожного місяця та не у повній сумі, у зв`язку з чим станом на 01.08.2022 року за ним рахується заборгованість у розмірі 63 594 грн 87 коп.

Доводи відповідача про те, що станом на 01.05.2021 року заборгованість зі сплати аліментів була відсутня, колегія суддів вважає неспроможними, так як в доданій до апеляційної скарги довідці державного виконавця від 06.05.2021 року не відображено помісячні надходження коштів на погашення аліментів. Довідка містить лише вказівку про відсутність заборгованості станом на 01.05.2021 р.

За вказаним рішенням суду про стягнення аліментів кошти на утримання дітей (аліменти) присуджені у частці від доходу батька (частина третя статті 182 СК України). Тобто, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. У разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Тому доводи відповідача про те, що розрахунок пені необхідно проводити саме з червня 2021 року, є помилковими.

Частиною першою статті 196 СК України встановлено правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Такі висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

У справі № 333/6020/16-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважала, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Крім того, аналогічний правовий висновок сформульовано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18), та зазначено про необхідність обчислення пені за прострочення сплати аліментів за кожен день прострочення сплати аліментів.

У Постанові Верховного Суду України № 754/4461/21 від 09 листопада 2022 року викладено правову позицією щодо порядку проведення розрахунку неустойки (пені), яка стягується на підставі ст. 196 СК України. Зокрема, зазначено, що розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяці, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це вид забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення.

Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, то строк виконання цього обов`язку буде різним, а тому кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Отже, пеня за прострочення зі сплати аліментів нараховується за кожним періодичним платежем окремо з дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, після чого розмір нарахованої пені за кожним щомісячним платежем підсумовується та визначається загальна сума пені за порушення аліментних зобов`язань.

Враховуючи вищезазначене, суд першої інстанції обгрунтовано прийняв наведений в позовній заяві розрахунок пені за прострочення сплати аліментів, за період з 01.06.2013 року по 01.07.2022 рік, який розраховано за формулою: сума боргу за місяць грн. х кількість днів прострочення х 1 %. При цьому, відповідачем не доведено того, що аліменти ним сплачувалися щомісячно у визначеному судом розмірі та у встановлені законом строки.

Таким чином, доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Будь-яких доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Автозаводського районного суду м.Кременчука Полтавської області від 07 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текс постанови складено 20.02.2024 року.

Головуючий суддя: Т.В. Одринська

Судді: О.О. Панченко

В.П. Пікуль