Справа № 143/498/24
Провадження № 22-ц/801/1866/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко А. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 рокуСправа № 143/498/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Берегового О. Ю. (судді - доповідача),

суддів: Панасюка О. С., Шемети Т. М.

за участю секретаря судового засідання: Куленко О. В.,

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1

заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Погребищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),

особа, яка не брала участі у справі: ОСОБА_3

розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Погребищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, ОСОБА_3 на рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 20 червня 2024 року, ухвалене місцевим судом за головування судді Бойка А. В., повний текст якого виготовлений 25 червня 2024 року,

встановив:

У травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, за участі заінтересованих осіб: Погребищенського відділу ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Левківка Погребищенського району Вінницької області, про що Левківської сільською радою Погребищенського району Вінницької області був зроблений актовий запис №5 та видане свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . У свідоцтві про народження запис про батька вчинений на підставі ст. 135 СК України та значиться як « ОСОБА_4 ».

ОСОБА_5 та її мати ОСОБА_2 проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом. З дня народження заявника ОСОБА_5 визнавав її за рідну дочку, займався її вихованням та утриманням, належним чином виконував свій батьківський обов`язок.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявника ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно. За життя особистого розпорядження на випадок своєї смерті він не вчинив.

З метою реалізації своїх спадкових прав заявник просила встановити факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є її рідним батьком, а також зобов`язати Погребищенський відділ ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис №5 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинений 03 серпня 2004 року Левківською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, а саме: в графі «Відомості про батька» виключити « ОСОБА_4 » та внести запис « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України».

Рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 20 червня 2024 року заяву задоволено. Встановлено факт, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Зобов`язано Погребищенський відділ ДРАЦС у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни в актовий запис №5 про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , вчинений 03 серпня 2004 Левківською сільською радою Погребищенського району Вінницької області, а саме: в графі «Відомості про батька» виключити « ОСОБА_4 » та внести запис « ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України».

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, особа, яка не брала участі у справі ОСОБА_3 оскаржує його в апеляційному порядку, просить дане рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні вимог заяви. Скаржник вважає оскаржуване рішення ухваленим за неповного з`ясування обставин справи, неправильної оцінки зібраних доказів, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його рідним братом. Будучи єдиним спадкоємцем він подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. У кінці червня 2024 року йому стало відомо про наявність оскаржуваного рішення суду. Вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи дану справу, був зобов`язаний витребувати у нотаріальної контори інформацію про заведення спадкової справи, оскільки встановлення факту пов`язане з метою спадкування майна померлого. Тоді як скаржник як спадкоємець, який прийняв спадщину, мав бути залучений до розгляду справи в обов`язковому порядку, оскільки таке судове рішення суттєво впливає на його права.

Разом із тим, зазначає, що для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема, призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. Однак клопотання про призначення експертизи не заявлялися, а висновки суду ґрунтуються лише на показах свідків, які є близькими до матері заявника, а тому є заінтересованими особами. Крім того, скаржник не був допитаний як брат померлого, з яким можливо було б провести судово-генетичну експертизу.

Вказує, що судом не була звернута увага на ту обставину, що за життя його брата у свідоцтві про народження заявника він не був записаний її батьком і питання щодо підтвердження батьківства ні мати заявника, ні вона сама не ставили, що на його думку може свідчити про те, що ОСОБА_5 не був батьком заявника.

19 серпня 2024 року до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , де вважає, що доводи апеляційної скарги ґрунтуються на припущеннях, а рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим на підставі належно оцінених доказів. Відтак просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Вказаним вимогам рішення суду першої інстанції не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якої згідно свідоцтва про народження вказані ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №8, державна реєстрація народження ОСОБА_1 проведена відповідно до ч.1 ст.135 СК України (зі слів матері).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 20 травня 2024 року ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з копій фотознімків, померлий ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 за життя визнавав себе батьком заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

У ході судового розгляду суду першої інстанції були допитані свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які пояснили, що ОСОБА_5 Та ОСОБА_2 проживали однією сім`єю, а ОСОБА_1 є їх рідною дочкою.

Задовольняючи заяву ОСОБА_1 , суд першої інстанції, керуючись нормами ст. 128, 130 СК України, вважав доведеним юридичний факт у тому, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідним батьком заявника.

З таким висновком суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 частини другої вказаної статті передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За положеннями ч. 1, 2, 4 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

У постанові Верховного Суду від 28 вересня 2022 року в справі № 139/122/14-ц (провадження № 61-3238св22) вказано, що під спором про право розуміють перешкоди у здійсненні цивільного права, які згідно із законом можуть бути усунені за допомогою суду. Спір про право пов`язаний виключно з порушенням, оспоренням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права, при якому існують конкретні особи, які перешкоджають в реалізації права. При відсутності цих елементів відсутній спір про право.

У постанові Верховного Суду від 04 січня 2023 року в справі № 198/99/15-ц (провадження № 61-7049св22) зазначено, що згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Отже, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають в реалізації такого права.

Судом встановлено, що метою звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту батьківства та внесення змін до актового запису про народження є бажання заявника реалізувати своє право на отримання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 .

В свою чергу, звернувшись із апеляційною скаргою, ОСОБА_3 , заперечуючи батьківство ОСОБА_5 , фактично зазначив про наявність між ним та заявником спору про право, оскільки він є рідним братом ОСОБА_5 та як спадкоємець претендує на спадкове майно, подавши заяву про прийняття спадщини нотаріусу, однак, не був залучений до участі у розгляді даної справи.

Таким чином, належить стверджувати, що суд першої інстанції не звернув уваги та не врахував усіх обставин справи, зокрема того, що, звертаючись до суду із заявою про встановлення факту батьківства, який не є безспірним, ОСОБА_1 просила встановити факт, що має юридичне значення для реалізації спадкових прав. Однак при цьому суд не перевірив коло спадкоємців після смерті ОСОБА_5 .

Отже, вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції, не врахував, що ОСОБА_1 звернулася до суду з даною заявою про встановлення факту, який може вплинути на спадкові права інших осіб, що дає підстави для висновку про існування спору про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 20 червня 2024 року підлягає скасування, а заява ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства - залишенню без розгляду.

Доводи апеляційної скарги про необхідність відмови у задоволенні заяви колегія суддів відхиляє, так як вони не ґрунтуються на вимогах ст. 294 ЦПК України.

Колегія суддів звертає увагу ОСОБА_1 , що вона не позбавлена права подати до суду позовну заяву на загальних підставах.

Керуючись ст. 294, 367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Погребищенського районного суду від 20 червня 2024 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Погребищенський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства - залишити без розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий О. Ю. Береговий

Судді О. С. Панасюк

Т. М. Шемета