ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 лютого 2024 року м. Чернівці

справа № 713/3486/23

провадження №22-ц/822/129/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Височанської Н.К., Лисака І.Н.

секретар Факас А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 7 грудня 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу,

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу.

З позовом позивач надала заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 або/та всім фізичним та юридичним особам, що діють в інтересах відповідача чи за її дорученням чи довіреністю здійснювати будь-які значимі дії та/ чи правочини щодо земельної ділянки площею 0,06 га (кадастровий номер :02:001:0091), яка розташована в АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 .

Позивач вказувала, що станом на день подання позову у неї є побоювання, що відповідач, будучи власником зазначеної земельної ділянки, може її продати або відчужити іншим чином з метою невиконання в майбутньому рішення суду у випадку задоволення позову.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Вижницького районного суду Чернівецької області від 7 грудня 2023 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено відчуження земельної ділянки площею 0,06 га (кадастровий номер :02:001:0091), яка розташована в АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постановити судове рішення, яким внести зміни до вказаної ухвали Вижницького районного суду Чернівецької області від 7 грудня 2023 року, шляхом доповнення та зміні її мотивувальної частини, а саме: в мотивувальній частині зазначено, що : «Позивач посилалась на те, що вона уклала з відповідачем попередній договір про купівлю - продаж будинку в урочищі «Судилів» вул. Вижинцька. Внаслідок чого надала відповідачу аванс в сумі 45000 Євро. Але відповідач ухилилась від укладення самого договору купівлі-продажу. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно отриманих 45 000 Євро.»

Просить після слів «попередній договір» додатково вказати «відповідно до розписки від 07.06.2022 року».

В мотивувальній частині зазначено : «Разом з тим, 06.12.2023 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача про швидкий розгляд заяви про забезпечення. Суд вважає, що дане клопотання свідчить про те, що позивач просить суд розглянути заяву про забезпечення позову, поданих до подачі позовної заяви».

Просить виключити слова : «Суд вважає, що дане клопотання свідчить про те, що позивач просить суд розглянути заяву про забезпечення позову, поданих до подачі позовної заяви».

В мотивувальній частині при цьому суд роз`яснює заявнику, що згідно п.1,2,3 ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову будуть скасовані у випадках, передбачених ст.152 ЦПК України, тобто у разі повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі.

Виключити слова «При цьому суд роз`яснює заявнику, що згідно п.1,2,3 ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову будуть скасовані у випадках, передбачених ст.152 ЦПК України, тобто у разі повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі».

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що при прийнятті ухвали, судом першої інстанції не було дотримано вимог законодавства, порушено вимоги ст.263- 265 ЦПК України.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення сплаченого авансу.

Також подала заяву про забезпечення позову шляхом заборони відповідачу ОСОБА_2 всім фізичним та юридичним особам, що діють в інтересах відповідача чи за її дорученням чи довіреністю здійснювати будь-які значимі дії та/ чи правочини щодо земельної ділянки площею 0,06 га (кадастровий номер :02:001:0091), яка розташована в АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_2 .

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій.

Згідно з частиною другою статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду, а також з інших підстав, визначених законом.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками цього судового процесу. Слід враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

При вжитті заходів забезпечення позову повинна бути наявність зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову.

Такий висновок викладений Верховним Судом в постановах від 12 липня 2022 року у справі № 199/9643/21 та від 10 листопада 2023 року у справі № 185/11424/22.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 вересня 2020 року у справі № 753/22860/17 (провадження № 14-88цс20) зазначено, що умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Гарантії справедливого суду діють не тільки під час розгляду справи, але й під час виконання судового рішення. Зокрема тому, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен врахувати, що вжиття відповідних заходів може забезпечити належне виконання рішення про задоволення позову у разі ухвалення цього рішення, а їх невжиття, навпаки, ускладнити або навіть унеможливити таке виконання. Конкретний захід забезпечення позову буде співмірним позовній вимозі, якщо при його застосуванні забезпечується: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору; можливість ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження прав та охоронюваних інтересів інших учасників справи чи осіб, що не є її учасниками; можливість виконання судового рішення у разі задоволення вимог, які є ефективними для захисту порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача. Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Подібні правові висновки сформульовані у постановах Верховного Суду від 10 листопада 2020 року у справі № 910/1200/20 та від 31 січня 2023 року у справі № 295/5244/22.

Встановивши, що предметом спору у вказаній справі є стягнення грошових коштів в розмірі 45 000 євро, що еквівалентно 1 742 427 грн, суд першої інстанції обґрунтовано вважав, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, в разі задоволення позову, та призвести до порушення прав і законних інтересів ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції, з висновками якого погоджується й суд апеляційної інстанції, розглядаючи заяву про забезпечення позову, дійшов правильного висновку про її часткове задоволення. Вжитий судом захід забезпечення позову відповідає приписам процесуального законодавства, зокрема, вимогам розумності, обґрунтованості, адекватності, збалансованості інтересів сторін та за даних фактичних обставин справи є співмірними із заявленими вимогами та є таким, що забезпечить поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки в разі задоволення позову.

Не оскаржуючи резолютивну частину ухвали суду, в апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права, просить змінити та доповнити мотивувальну частину ухвали.

Зокрема посилається на те, що судом в ухвалі зазначено : «Позивач посилалась на те, що вона уклала з відповідачем попередній договір про купівлю - продаж будинку в урочищі «Судилів» вул. Вижинцька. Внаслідок чого надала відповідачу аванс в сумі 45000 Євро. Але відповідач ухилилась від укладення самого договору купівлі-продажу. Виходячи з викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача безпідставно отриманих 45 000 Євро.»

Просить після слів «попередній договір» додатково вказати «відповідно до розписки від 07.06.2022 року».

Колегія суддів вважає, що ці доводи апелянта є безпідставними і не можуть бути задоволенні, оскільки не впливають на правильність оскаржуваної ухвали.

Враховуючи, що 06.12.2023 року на адресу суду першої інстанції надійшло клопотання представника позивача про швидкий розгляд заяви про забезпечення, суд вважав, що дане клопотання свідчить про те, що позивач просив суд розглянути заяву про забезпечення позову, подану до подачі позовної заяви. В мотивувальній частині при цьому суд роз`яснює заявнику, що згідно п.1,2,3 ч.13 ст.158 ЦПК України заходи забезпечення позову будуть скасовані у випадках, передбачених ст.152 ЦПК України, тобто у разі повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження у справі.

Таке твердження є помилковим, оскільки з матеріалів справи вбачається, що заява про забезпечення позову була направлена на адресу суду разом з позовом, а не до подачі позовної заяви.

Однак, це не призвело до неправильності судового рішення та не вплинуло на висновки суду за результатами розгляду заяви про забезпечення позову.

Інші доводи апеляційної скарги, не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції.

Також суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що апеляційна скарга не містить доводів щодо незаконності ухвали суду першої інстанції в частині застосованих заходів забезпечення позову, заявлених позивачкою у її заяві про забезпечення позову. Судове рішення не може бути змінено або скасовано лише з формальних підстав.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстав для задоволення апеляційної скарги немає, отже ухвалу слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вижницького районного суду Чернівецької області від 7 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К. Височанська

І.Н. Лисак