Справа № 191/1398/22
Провадження № 2/191/476/22
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
30 січня 2024 року м. Синельникове
Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої судді - Порошиної О.О.
за участю секретаря - Рибак М.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Орган опіки і піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину,-
Позивачка звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, в якій посилається на те, що в якості члена сім`ї, разом з нею проживає малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батько якої на теперішній час, як військовослужбовець, перебуває у полоні в РФ і яка на даний час позбавлена батьківського піклування.
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яким позивачка перебуває у фактичних шлюбних відносинах є батьками малолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Актовий запис про народження дитини зроблено 09 червня 2015 року за № 04 у виконавчому комітеті Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розірвано у 2019 році, після чого вони проживають окремо. Малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після розірвання шлюбу залишилася проживати з матір`ю, проте, з 2019 року до осені 2020 року фактично проживала не з матір`ю, а була залишена нею у с. Остриківка, Токмакського району, Запорізької області у своєї 83-річної бабці. Сама ОСОБА_2 , залишивши дитину у людини не спроможної за віком та станом здоров`я її доглядати та виховувати, виїхала за кордон.
Незважаючи на те, що неповнолітня дитина була залишена у престарілої людини, яка була не в змозі виховувати дитину, піклуватись про неї, дитина просто блукала по селу голодна, без догляду, ОСОБА_2 , перебуваючи за кордоном, не надаючи дитині ніякої допомоги, 11.03.2020 року звернулася до Токмакського районного суду Запорізької області із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 , батька дитини, аліментів на її користь на утримання дитини.
Судовим наказом № 318/497/20, виданим 30.07.2020 року, Токмакський районний суд Запорізької області стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Постановою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.09.2020 року головним державним виконавцем Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Рудєвою Олесею Іванівною про примусове виконання, звернено стягнення на доходи боржника - ОСОБА_3 , який отримував дохід у Військовій частині НОМЕР_1 за адресою: Донецька область, м. Маріуполь для здійснення відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача.
Позивач, зазначила, що судовий наказ щодо стягнення з її фактичного чоловіка - ОСОБА_3 , аліментів на користь ОСОБА_2 та постанова від 25.09.2020 року, які так і не спростувала ОСОБА_2 , є недійсними, так як зазначене в них по-батькові дитини, як « ОСОБА_6 », не відповідає дійсності та суперечить вимогам ч. 1 ст. 28 Цивільного кодексу України, відповідно до якої ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по-батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить, та підлягають скасуванню. Таким чином, ОСОБА_2 , яка незаконно отримує кошти, які стягуються з ОСОБА_3 , порушує права малолітньої дитини, батьком якої він є, що свідчить про байдужість ОСОБА_2 до матеріальних потреб малолітньої дитини та використання стягнених коштів лише на свої потреби, не надаючи дитині ніякої допомоги. Таким чином, вважає, що у ОСОБА_2 відсутні правові підстави для отримання аліментів з ОСОБА_3 на дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачка ОСОБА_1 , без укладення шлюбу проживає разом з ОСОБА_3 та його донькою ОСОБА_4 однією сім`єю, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет, проводять спільні витрати, купують спільне майно в інтересах сім`ї.
Малолітня донька ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , проживає в їхній сім`ї за їхньою спільною згодою з осені 2020 року, з моменту, коли ОСОБА_3 дізнався, що його малолітня донька - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає не з матір`ю - ОСОБА_2 , якій він сплачує аліменти на утримання дитини, а залишена нею у селі Остриківка Токмакського району Запорізької області у своєї 83-річної бабці, похилий вік якої унеможливив самостійне піклування про малолітню дитину, через що остання сама блукала вулицями села, в неналежному вигляді, не доглянута. Дізнавшись про ці обставини від своїх родичів, ОСОБА_3 негайно поїхав забрати дитину до себе у родину, про що вони свідомо прийняли спільне рішення.
ОСОБА_3 виїхав за місцем перебування дитини та привіз її до їхньої сім`ї у м. Запоріжжя. З цього часу, тобто з осені 2020 року, малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з позивачкою та своїм батьком ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 .
Крім них та доньки ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , однією сім`єю з ними в квартирі АДРЕСА_1 проживають діти позивачки: син - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивачка та ОСОБА_3 разом займалися вихованням доньки ОСОБА_4 , турбувались про стан її здоров`я, оскільки вона страждає на хворобу серця, у зв`язку із чим перебуває на обліку у лікаря-кардіолога, що підтверджується доказами.
Після початку військової агресії РФ ОСОБА_10 , як військова людина, 21.03.2019 року уклав з Міністерством оборони України контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб рядового складу. ОСОБА_10 є учасником бойових дій по захисну України. На теперішній час він перебуває у полоні в РФ, що підтверджується направленням їй військовою частиною, як члену сім`ї ОСОБА_3 , копії Витягу з ЄРДР від 06.06.2022 року про факт перебування у полоні ряду військових ЗСУ, в тому числі ОСОБА_3 , щодо яких скоєно злочин, передбачений ч. 1 ст. 146-1 КК України. На теперішній час зв`язок з ОСОБА_3 відсутній.
21.06.2022 року двома співробітниками Відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей м. Запоріжжя в квартирі АДРЕСА_1 було складено акт обстеження побутових умов дитини (чим підтверджено факт проживання дитини з позивачкою та батьком однією сім`єю) та відібрано в неї пояснення, як в особи, в сім`ї якої проживає дитина, та у її рідних дітей - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , які проживають разом із ними.
Відповідно до акту обстеження житлових умов дитини, з яким позивачка ознайомлена та засвідчила своїм підписом, дитина проживає в належних для її розвитку та виховання умовах, в двокімнатній квартирі, займає окреме місце в одній кімнаті з позивачкою, в іншій кімнаті проживають її рідні діти, відносини із якими родинні та дружні.
Малолітня дитина фактично є членом їхньої родини. За час їхнього спільного проживання в них із ОСОБА_4 склалися дружні відносини, позивачка та її рідні діти сприймають її як її рідну дитину, позивачка приділяє їй практично весь свій вільний час та повноцінно займається вихованням та розвитком дитини.
Після переїзду ОСОБА_4 до міста Запоріжжя вони звернулися до сімейного лікаря, зробили щеплення, які відповідають віку дитини, пройшли обстеження. Позивачка ретельно піклується про здоров`я ОСОБА_4 та намагається захистити її від стресів, адже виявилося, що ОСОБА_4 страждає на хворобу серця, у зв`язку із чим її поставили на облік у лікаря-кардіолога в КНП « ЦПМСД №9», розташованому за адресою: АДРЕСА_3 , та де вона проходить профілактичне лікування, що підтверджується медичною документацією.
За весь час проживання ОСОБА_4 у їхній з ОСОБА_11 родині, тобто з осені 2020 року, відповідачка, якій було достовірно відомо про проживання дитини в їхній родині, не цікавилася дитиною, навіть не вітала доньку із днем народження, жодного разу не відвідала її, не надіслала подарунка, не цікавилася станом її здоров`я. ОСОБА_12 , отримуючи стягнуті з ОСОБА_3 на її користь аліменти на дитину, не надавала дитині матеріальної допомоги та витрачала аліменти на свої потреби та в своїх інтересах.
Таким чином, відповідачка ніяким чином не піклується про дитину з осені 2020 року, не проявляє заінтересованості в її подальшій долі, не цікавиться її розвитком та успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу.
Відповідачка покладених законом на батьків обов`язків не виконує, не бере педагогічної, матеріальної, грошової, посильної трудової, або будь-якої іншої участі у вихованні доньки. Всі питання щодо виховання вирішуються батьком дитини та позивачкою самостійно. Дитина знаходиться на повному їхньому з ОСОБА_11 утриманні.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_11 , будучи військовослужбовцем, який на теперішній час перебуває у полоні, внаслідок збройної агресії російської федерації, його донька ОСОБА_4 фактично позбавлена батьківського піклування та законного представника.
Разом з цим, ОСОБА_2 як не виконувала своїх батьківських обов`язків, так і не виконує до сьогоднішнього дня, ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення її батьківських прав.
Крім того, вважає, що вона має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів з ОСОБА_2 , оскільки вона, є саме тією особою, в сім`ї якої проживає малолітня дитина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Враховуючи вищевикладені обставини просить суд, позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини.
У судових засіданнях, 13.03.2023 року, 17.05.2023 року, 24.01.2024 року позивач та її представник надали пояснення аналогічні викладеним обставинам зазначеним у позовній заяві, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. У судове засідання 30.01.2024 року позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_13 не з`явилася, попередньо надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4 та стягнення аліментів на утримання дитини підтримали у повному обсязі.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, хоча про розгляд справи була повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідачки, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Заперечень до суду не надходило, правом на подання відзиву на позовну заяву відповідачка не скористалася.
Представник органу опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, в особі спеціаліста відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради, ОСОБА_14 у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву відповідно до якої просила розглядати справу без її участі. Рішення прийняти з урахуванням інтересів дитини. У судових засіданнях, 13.03.2023 року та 24.01.2024 року представник третьої особи - ОСОБА_15 щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_16 та стягнення з неї аліментів не заперечувала.
У судовому засіданні 24.01.2024 року неповнолітня ОСОБА_4 пояснила, що їй вісім років, живе вона з мамою ОСОБА_1 та сестрою. ОСОБА_2 гарна, добра і вона її любить. Вона їй купує смаколики, прикраси. Справжню маму вона не пам`ятає, вона їй не телефонує, останній раз бачила її у вайбері, коли ще живою була бабуся. Тата пам`ятає, він зараз на війні і вона за ним сумує. Їй подобається жити з ОСОБА_2 і вона хотіла б з нею залишитися і надалі жити.
Третя особа, ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду даної справи у його відсутності.
Свідок ОСОБА_20 у судовому засіданні 17.05.2023 року зазначила, що вона є двоюрідною сестрою позивачки ОСОБА_1 , знає що її чоловік ОСОБА_21 проходить службу в ЗСУ. Мати дитини залишила її на 80 річну бабусю, сама поїхала на заробітки до Польщі, життям дитини не цікавилася. Коли позивачка з ОСОБА_22 десь 2019-2020 року забрали дитину до себе, то вона була замкнута, потім почала потроху розкриватися. Позивачку дівчинка любить, періодично називає її мамою, має хороші відносини з дітьми позивачки. Батька дівчинка згадує, щоб сумувала за рідною матір`ю - не чула.
Свідок ОСОБА_23 у судовому засіданні 17.05.2023 року пояснила, що вона є подругою позивачки ОСОБА_1 . З нею у родині проживає дівчинка, донька чоловіка ОСОБА_2 , яка проживала зі старенькою бабусею у селі, а потім вони її забрали до себе, оскільки мати дитину покинула та поїхала на заробітки до Польщі. ОСОБА_2 дівчинкою піклується, купує все необхідне для навчання та життя, піклується здоров`ям, в них гарні взаємовідносини. Дівчинка була закрита, а зараз стала дуже весела і розумна. Рідна мати дитиною не цікавилась, склалось враження, що вона навіть не знає коли в неї день народження.
Свідок ОСОБА_24 у судовому засіданні 17.05.2023 року пояснив, що ОСОБА_21 його рідний дядько, відповідачку бачив декілька разів. Дитина проживала у селі зі старенькою бабусею, вона росла як рослина, належного виховання вона не знала. Потім батько дитини з позивачкою забрали її до себе, дитина була неохайна, але коли почала проживати разом з ними дуже змінилася, повеселішала, в неї є все для навчання, є кишенькові гроші. Дитина не хоче спілкуватися з рідною матір`ю, для неї родина це позивачка і її сім`я. Позивачка та ОСОБА_21 не зареєстрували шлюб бо не встигли.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, встановив наступне.
З копії свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 виданого виконавчим комітетом Остриківської сільської ради Токмацького району Запорізької області від 09 червня 2015 року вбачається, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Відповідно до службової характеристики виданої командиром 2 мотопіхотної роти, лейтенанта військової частини НОМЕР_3 ОСОБА_26 на ім`я ОСОБА_3 , останній займає посаду навідника мотопіхотного відділення мотопіхотного взводу мотопіхотної роти військової частини НОМЕР_3 , характеризується позитивно, серед бійців підрозділу користується авторитетом, в стосунках зі старшими ввічливий, витриманий, за характером спокійний, врівноважений.
Згідно копії судового наказу № 318/497/20 виданого 30.07.2020 року Токмацьким районним судом Запорізької області з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частин всіх видів заробітку (доходу) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11.03.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Відповідно до постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.09.2020 року головним державним виконавцем Токмацького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Рудєвою Олесею Іванівною про примусове виконання, звернено стягнення на доходи боржника - ОСОБА_3 .
Згідно копії Наказу №773 від 20.07.2022 року Служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради «Про тимчасове влаштування ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 », постановленим на підставі Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого Постановою КМУ від 24.09.2008р. № 866 - малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 тимчасово влаштовано в родину ОСОБА_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання задовільні, у дитини є спальне місце, наявне місце для навчання, дитина забезпечена одягом, іграшками. В квартирі проживають діти ОСОБА_1 - ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4., ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_3., стосунки в родині добрі, що підтверджується їхніми письмовими поясненням.
Відповідно до договору оренди житлового приміщення від 04.08.2020 року квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , власником якої є ОСОБА_27 - ОСОБА_1 винаймає і є її орендарем.
Матеріали справи містять експертний висновок психолога ОСОБА_28 від 14.07.2022 року відповідно до якого, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має достатньо високу вираженність тривоги, присутня реакція на стрес, домінують реакції збудження. Діагностична бесіда з дитиною показала побоювання останньої, що її заберуть з родини в якій вона наразі проживає, оскільки спроби передати дитину матері були невдалі. В присутності матері дитина відчуває напругу. В родині якій на даний час проживає дитина склалися довірливі, доброзичливі та дружні стосунки.
На підтвердження того, що позивач ОСОБА_1 працевлаштована та має стабільний дохід, остання надала суду копію трудової книжки серії НОМЕР_4 , характеристику з місця роботи та довідку про дохід, з яких вбачається, що ОСОБА_1 з 05.10.2021 року прийнята на посаду продавця продовольчих товарів у ФОП « ОСОБА_29 », характеризується за місцем роботи позитивно, дохід за період з січня місяця 2022 року по червень місяць 2022 року склав 31 003 грн. 20 коп.
З характеристики на ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 складеної вихователем старшої групи Дошкільному навчальному закладі комбінованого типу №229 «Дніпряночка» від 07.07.2022 року вбачається, що життям дитини цікавиться ОСОБА_1 , яка виконує всі поради вихователів. В період з 17.08.2021 року по 23.02.2022 року біологічна мати дитини ОСОБА_2 життям дитини не цікавилась, ніколи дівчинку не провідувала, а дитина в свою чергу маму не згадувала.
З медичних довідок наданих позивачем вбачається, що ОСОБА_1 в інтересах дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із сімейним лікарем КНП « ЦПМСД №9», розташованого за адресою: м. Запоріжжя, вул. Дудікина, 6-а, укладено декларацію. Дитини страждає на хворобу серця, у зв`язку із чим перебуває на обліку у лікаря-кардіолога в КНП « ЦПМСД №9» та періодично проходить лікування.
З Витягу Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 91-5378/18/23 - Вих. від 08.02.2023 року щодо перетинання державного кордону України громадянкою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , за період з 2019 року по 08.02.2023 року вбачається, що ОСОБА_30 , ІНФОРМАЦІЯ_7 неодноразово перетинала державний кордон України в напрямку Польщі, останній раз виїхала 16.07.2022 року та з цього часу інформація в`їзду громадянки ОСОБА_2 на територію України відсутня.
В зв`язку із встановленими обставинами, органом опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району, зроблено висновок, яким визначено доцільним позбавити ОСОБА_2 відносно дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батьківських прав.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено зобов`язання батьків піклуватися про стан здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до вимог ст. 164 Сімейного Кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків з виховання дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 р. №3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Отже, під час розгляду справи судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належним вихованням якої не займається, не забезпечує їй нормальні умови для проживання та навчання. На даний час ОСОБА_2 виїхала за кордон, місце її перебування не відоме.
Таким чином, викладені обставини дають обґрунтовані підстави для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно її доньки.
В зв`язку із чим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав: втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї працездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.
Щодо вимог про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини, суд зазначає наступне.
Статтею 179 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.
Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Статтею 242 ЦК України визначено, що батьки (усиновлювачі) є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Опікун є законним представником малолітньої особи та фізичної особи, визнаної недієздатною. Законним представником у випадках, встановлених законом, може бути інша особа.
Оскільки позивачем ОСОБА_1 не надано суду доказів її правового статусу, як законного представника неповнолітньої ОСОБА_4 , а норми чинного законодавства передбачають вичерпаний перелік осіб, які мають право бути законними представниками дитини, суд відмовляє у задоволенні вимог про стягнення на користь позивача ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини.
Крім, цього суд роз`яснює, що відмова у задоволенні вимог, щодо стягнення аліментів, не позбавляє позивача ОСОБА_1 повторного звернення до суду з такою самою вимогою у разі, усунення обставин, які стали підставою для відмови в цій частині позовних вимог.
Таким чином, з огляду на вищевикладене, а також досліджені, встановлені обставини у справі, які є належним чином обґрунтовані та підтверджені доказами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Розподіл судових витрат здійснити відповідно ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. 18 Конвенції про права дитини, ст. 179-180 СК України, ст. 252 ЦК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 280,281 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , Орган опіки і піклування в особі районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на неповнолітню дитину, задовольнити частково.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 батьківських прав відносно малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ІПН: НОМЕР_5 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , ІПН: НОМЕР_6 судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.
В інші частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя О. О. Порошина