Справа № 354/707/24
Провадження № 22-ц/4808/1166/24
Головуючий у 1 інстанції Єрмак Н. В.
Суддя-доповідач Фединяк
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі колегії суддів:

головуючого Фединяка В.Д. ( суддя-доповідач)

суддів: Василишин Л. В., Максюти І. О.

секретаря Петріва Д.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Яремчанського міського суду від 19 червня 2024 року, постановлене в складі судді Єрмака Н.В. в м. Яремче у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.11.2020 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 на підставі заяви-анкети №3349835 на умовах пропозиції (оферти) на укладання електронного договору позики, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом відповідача, укладено договір надання позики, в тому числі, на умовах фінансового кредиту № /3. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 9000 грн з відсотковою ставкою 1,75% за один день користування кредитом. Позивач виконав умови договору та надав відповідачу позику у визначеному договором розмірі. 11.02.2022 року між ТОВ «Інфінанс» та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ «Інфінанс» відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за вказаним кредитним договором. Пізніше 10 січня 2023 року , ТОВ "Вердикт Капітал" за договором відступлення права вимоги № 10-01/2023 відступило ТОВ "Коллект Центр" право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором, внаслідок чого ТОВ "Коллект Центр" наділено право вимоги до відповідача. Внаслідок невиконання відповідачем умов договору виникла заборгованість станом на 15.03.2024 року, що становить 108 988 грн та складається з : 9000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 99988 грн- заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТОВ «Інфінанс». Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики № /3 в загальному розмірі 108988 грн, з яких : 9000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 99988 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТзОВ «Інфінанс», сплачений судовий збір у розмірі та судові витрати на правову допомогу.

Рішенням Яремчанського міського суду від 19 червня 2024 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за договором позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /3 в загальному розмірі 108988 грн, з яких : 9000 грн - забргованість за тілом кредиту, 99988 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги від ТзОВ «Інфінанс», сплачений судовий збір у розмірі 3028 грн, понесені судові витрати на правову допомогу у розмірі 10 000 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового про відмову у задоволенні позову, посилаючись на те, що суд неповно з`ясував обставини справи, допустив порушення норм матеріального та процесуального права, тому постановив незаконне рішення. Вказує, що матеріали справи не містять доказів ідентифікації ОСОБА_1 при укладенні кредитного договору належним чином, обов`язок подання який покладено на позивача. Не враховано, що укладання електронного договору за допомогою одноразового ідентифікатора не є можливим без входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету. Нарахування відсотків після 23.12.2020 не відповідає умовам договору, оскільки кредитний договір укладений 22.11.2020 р. строком на 30 днів, тобто до 23.12.2020. Отже нарахування кредитором відсотків після закінчення строку кредитування суперечить умовам кредитування і нормам ст. 1048 ЦК України. Також суд першої інстанції не звернув увагу на відсутність підтверджень надання кредитних коштів ОСОБА_1 . На підтвердження того, що ТОВ «Інфінанс» надало позику і перерахувало кошти відповідно до кредитного договору, позивачем надано до позовної заяви квитанцію про сплату N73235916 від 22.11.2020, в якій зазначено перші та останні цифри карткового рахунку одержувача. Проте, така квитанція не є належним та допустимим доказом, який може підтверджувати обставини перерахування грошових коштів і не свідчить про належність картки, на яку були перераховані кошти. При цьому, беручи до уваги договір факторингу, суд першої інстанції дійшов помилкових висновків, що підписання Акта приймання-передачі реєстру боржників та акта приймання-передачі реєстру боржників в електронному вигляді, які долучені до матеріалів справи, свідчить про підтвердження факту перерахування коштів на виконання умов договору про відступлення права вимоги. При цьому, ні умовами договору про відступлення права вимоги Л610-01/2023, ні законодавством факт оплати за договором відступлення не пов`язується з фактом підписанням Актів прийманні-передачі реєстру боржників. Вказує про помилкове не застосуваностроку позовної давності, оскільки договір укладено від 22.11.2020 року відповідачка зобов`язалася погасити отримані кошти в якості кредиту протягом 30 днів, тобто дата погашення кредиту - 22.12.2020, що підтверджує також і сам позивач, адже такі відомості містяться у витягу з Додатку N3 до Договору факторингу Ne11-02/22 від 11.02.2022, який долучено до позовної заяви. Відомості про пролонгацію строку погашення кредиту позов та додатки до нього не містять, а тому пролонгація строку кредиту є недоведеною.

05 серпня 2024 року представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" Ткаченко М.М. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому доводи апеляційної скарги заперечила. Вказує, що неповідомлення боржника про заміну кредитора у зобов`язанні, не має наслідків визнання недійним даного правочину про заміну кредитора. Наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» та, в свою чергу, від ТОВ «Вердикт Капітал» до Позивача прав вимоги за кредитним договором, укладеним з ОСОБА_1 . При цьому нарахування відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору нараховувалось в межах дії строку договору. Належним підтвердженням отримання кредитних коштів є квитанції №75102054 від 14.12.2020 року про перерахунок коштів на Картку, що відповідно до п.5.9 Правил надання грошових коштів у позику є підтвердженням видачу фінансового кредиту.

Сторони у встановленому законом порядку повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак не з`явились у судове засідання, що відповідно ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у його відсутності.

ОСОБА_1 подала заяву про розгляд справи без її участі, апеляційну скаргу підтримує в повному розмірі.

Розгляд справи за відсутності сторін та учасників справи, щодо яких наявні відомості про вручення повістки про явку в суд не є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст. 367 ЦПК України наведені у скарзі доводи, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

Згідно вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність і допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Ухвалюючи рішення про задоволення позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не виконує належним чином свої зобов`язання за договором, чим порушує права позивача. Згідно з розрахунком заборгованості відповідача, що здійснений на дату відступлення права вимоги від ТОВ "ІНФІНАНС" за договором складала: за тілом кредиту 9000 грн, відсотки нараховані за користування кредитними коштами - 99988 грн, тому підлягає стягнення на користь позивача. В матеріалах справи відсутні будь-які докази, які спростовують факт переходу прав вимоги та/або будь-які заперечення сторін договору щодо виконання його умов. Таким чином, ТОВ «КОЛЛЕКТ ЦЕНТР» наділено правом грошової вимоги до відповідача.

Ухвалене судом першої інстанції рішення не повністю відповідає вимогам закону і матеріалам справи.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 22.11.2020 року між ТОВ «ІНФІНАНС» та ОСОБА_1 було на підставі заяви-анкети №3349835 на умовах пропозиції (оферти) на укладання електронного договору позики, що акцептована відповідачем шляхом підписання електронним підписом відповідача, було укладено договір надання позики, в тому числі, на умовах фінансового кредиту № /3. Відповідно до умов договору відповідач отримав кредитні кошти в сумі 9000 грн з відсотковою ставкою 1,75% за один день користування кредитом. Строк користування кредитом - 30 днів, строк дії договору 3 роки.

Відповідач здійснив дії спрямовані на укладання договору позики шляхом заповнення заявки на сайті , з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору та зазначенням реквізитів банківської картки, на рахунок якої були перераховані грошові кошти в сумі 9000 грн. Перерахування коштів відповідачу підтверджується квитанцією за сплату №73235916 від 22.11.2020р. Підписанням акцепт оферти відповідач підтвердив, що він повністю ознайомився з усіма умовами та правилами кредитування та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Правилами надання коштів у позику передбачено, що договір позики укладається в електронній формі та є електронним договором, підписання якого відбувається позичальником у відповідності до вимог ст.12 ЗУ " Про електронну комерцію" за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором з урахуванням положень ЗУ " Про електрону комерцію" та ст. 205 ЦК України.

11.02.2022 року між ТОВ "ІНФІНАНС" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу, відповідно до якого ТОВ "ІНФІНАНС" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за вказаним кредитним договором. В свою чергу, ТОВ "Вердикт Капітал" за договором відступлення права вимоги відступило ТОВ "КОЛЛЕКТ ЦЕНТР" право вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором

Перехід прав вимоги підтверджується підписаним між сторонами актом прийому-передачі реєстру боржників. Таким чином, наявними в матеріалах справи доказами підтверджується перехід від ТОВ «Інфінанс» до ТОВ «Вердикт Капітал» та, в свою чергу, від ТОВ «Вердикт Капітал» до позивача прав вимоги за договором надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту № /3, укладеним з відповідачем.

Згідно з розрахунком заборгованості відповідача, що здійснений на дату відступлення права вимоги від ТОВ "ІНФІНАНС" за договором станом на 01 січня 2023 року складала: за тілом кредиту 9000грн , відсотки нараховані за користування кредитними коштами -239 317,50 грн.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог Закону. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Визначення поняття зобов`язання міститься у ч.1 ст.509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов`язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, (стаття 628 ЦК України).

Згідно зі статтями 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до статей 638, 640, 642 ЦК договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторін та його змісту. Така фіксація здійснюється за допомогою складання документа, який відтворює волю сторін. На відміну від традиційної письмової форми правочину воля сторін електронного правочину, втілюється в електронному документі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами першою, другою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувань електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» оригіналом електронного документа вважається електронний примірник документа з обов`язковими реквізитами, у тому числі з електронним підписом автора або підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис».

Встановлено, що ОСОБА_1 погодилась на укладання договору № 3349835 від 22.11.2020 шляхом підписанням з використанням електронного підпису5n2qos, та видано рахунок для перехування коштів № НОМЕР_1 (а.с.22). Одноразовий ідентифікатор ОСОБА_1 підтверджується довідкою про ідентифікацією (а.с.21, зворот).

Отже, 22.11.2020 року між ТОВ «Інфінанс» та ОСОБА_1 на підставі заяви-анкети №3349835 на умовах пропозиції (оферти) на укладання електронного договору позики.

Жодних доказів на спростування наведеної обставини відповідачем не надано.

Згідно з ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Аналіз указаних норм права свідчить про те, що при укладенні договору сторони можуть визначити строк його дії, тобто час, протягом якого вони мають здійснити свої права та виконати свої обов`язки відповідно до цього договору.

Щодо кредитного договору, то сторони вправі встановити строк кредитування, протягом якого боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок за договором із повернення кредиту та сплати процентів. У свою чергу, впродовж цього строку кредитодавець вправі реалізувати своє право на проценти за користування кредитними коштами.

При цьому право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом і комісії припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Саме таку правову позицію висловила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 року (справа №444/9519/12) та від 31.10.2018 року (№202/4494/16-ц), яка в силу частини четвертої статті 263 ЦПК України має бути врахована судами при виборі і застосуванні норм права.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05.04.2023 року (справа №910/4518/16) не знайшла підстав для відступу від цього правового висновку. Одночасно Велика Палата Верховного Суду зазначила, що припис абзацу другого частини першої статті 1048ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України.

У цій же постанові Велика Палата Верховного Суду, уточняючи свій правовий висновок, який викладений у постанові від 18.01.2022 року (справа 910/17048/17), щодо нарахування процентів до дня фактичного повернення кредиту відповідно до умов кредитного договору, незалежно від закінчення строку дії кредитних договорів, вказала на те, що можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»).

Отже з врахуванням викладеного, слід дійти висновку, що за договором фінансового кредиту № /3 від 22.11.2020 року підлягає стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 13 725 грн, з яких : 9000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 725 (9000 грн*1.75 %*30 днів) - заборгованість за відсотками за період з 22 листопада 2020 року по 22 грудня 2020 року (в межах строку кредитування).

При цьому, жодних доказів на спростування строку надання позики тривалістю більше 30 днів відповідачем не надано.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (ст. 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції необхідно змінити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 13 725 грн, з яких : 9000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 725 грн - заборгованість за відсотками за період з 22 листопада 2020 року по 22 грудня 2020 року (в межах строку кредитування).

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи наведене, судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи, частково покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції частково покладаються на позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із частковим задоволення позову у розмірі 13 725 грн, з заявленої суми 108988 грн, що становить 13 %, підлягає стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 394 (триста дев`яносто чотири) грн судового збору ( 3028грн (сплачений судовий збір при поданні позову) *13%) за подання позовної заяви та 1300 грн понесених судових витрати на правову допомогу в суді першої інстанції..

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу задоволено на 87 %, тому підлягає стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 3952 ( три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) грн (4 542*87%) судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України) становить 3028 грн.

Ціна позову в даній справі становить 108988 грн, яка станом на 01 січня 2024 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (3028грн*100=302 800 грн).

Отже зазначена справа є малозначною в силу вимог закону, тому в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст. 374, 376, 382-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. Рішення Яремчанського міського суду від 19 червня 2024 року в частині стягнення заборгованості за відсотками за договором фінансового кредиту № /3 від 22.11.2020 року та витрат за надання правничої допомоги змінити та стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» заборгованість за кредитним договором в загальному розмірі 13 725 грн, з яких : 9000 грн - заборгованість за тілом кредиту, 4 725 грн - заборгованість за відсотками за період з 22 листопада 2020 року по 22 грудня 2020 року (в межах строку кредитування).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» 394 (триста дев`яносто чотири) грн судового збору за подання позовної заяви та 1300 грн понесених судових витрати на правову допомогу в суді першої інстанції.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» на користь ОСОБА_1 3952 ( три тисячі дев`ятсот п`ятдесят дві) грн судового збору за подання апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її підписання і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 12 листопада 2024 року.

Судді: В.Д.Фединяк

Л. В. Василишин

І. О. Максюта