РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1271/24

2/609/528/2024

12 листопада 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Харлана М.В.

за участю:

секретаря судового засідання Семенюк О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ під час заочного розгляду цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 до

відповідача: ОСОБА_2

вимоги позивача: про стягнення аліментів на період навчання,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

1. 30 вересня 2024 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про стягнення аліментів на період навчання.

2. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що за час перебування у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 . Сімейні стосунки між сторонами не склались, у зв`язку з чим, шлюб між ними було розірвано.

На даний час син досяг повноліття, однак продовжує навчання на ІV курсі Відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» на денній контрактній формі навчання за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія». Термін навчання з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2025 року.

Вказує, що будучи студентом, їх син потребує утримання, оскільки навчається на денній формі навчання та позбавлений можливості влаштуватись на роботу та самостійно отримувати заробіток.

У зв`язку із навчанням сина позивач несе витрати, які самостійно забезпечити не в змозі, зокрема, витрати на проїзд, придбання навчально-методичних посібників, підручників, харчування та вирішення інших побутових питань, оплату за гуртожиток.

Водночас відповідач жодної допомоги у матеріальному утриманні спільного сина не надає, хоча має таку матеріальну можливість, а відтак враховуючи вказані обставини, а також те, що він є здоровим та працездатним, вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини в розмірі 3000 грн. На підставі наведеного, просила позовні вимоги задовольнити.

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою Шумського районного суду від 01 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 15 жовтня 2024 року, у зв`язку із неявкою сторін судовий розгляд справи відкладено на 12 листопада 2024 року.

4. У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилась, представила суду заяву, згідно якої просила розгляд справи здійснювати у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю.

5. Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Як вбачається із довідок Укрпошти всі поштові конверти із повістками про виклик у судові засідання відповідача, повернулися до суду у зв`язку із відсутністю адресата за вказаною адресою.

Тому суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів із винесенням заочного рішення.

6. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

7. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі із 28 лютого 2006 року

8. Під час перебування у шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 виданого 22 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Шумського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 53.

9. Рішенням Шумського районного суду Тернопільської області від 30 вересня 2014 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

10. Відповідно до довідки № 09/22-736, виданої Відокремленим структурним підрозділом «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» 04 вересня 2024 року, ОСОБА_3 , є студентом ІV курсу, денної форми здобуття освіти за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія» Відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» (ЗФПО), відділення інформаційних технологій, менеджменту, туризму та підготовки іноземних громадян, на контрактній основі, з терміном навчання з 01.09.2021 р. по 30.06.2025 р. Вказане підтверджується копією договору № 629 про надання платної освітньої послуги від 20 серпня 2024 року.

11. Відповідно до копій квитанцій долучених до матеріалів цивільної справи позивачем з 2021 р по 2024 р. здійснювалась оплати за надання освітніх послуг сина ОСОБА_3 .

12. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання №03-05/2045 складеного 24 вересня 2024 р. комісією в складі керуючого справами (секретаря) виконавчого комітету Собчук Г.Г., депутата міської ради ОСОБА_4 , сусідки ОСОБА_5 встановлено, що повнолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає разом із своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІV. Оцінка Суду.

13. Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

14. Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

15. Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

16. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

17. Згідно зі статтею 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

18. Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Зокрема, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

19. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги та спосіб сплати аліментів (ст.199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

20. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

21. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

22. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

23. Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

24. Аналіз ст.ст. 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

25. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

26. Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

27. У частинах 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є повнолітнім, однак не досягнув віку двадцяти трьох років, продовжує навчання на четвертому курсі денної форми навчання за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія» Відокремленого структурного підрозділу «Тернопільський фаховий коледж Тернопільського національного технічного університету імені Івана Пулюя» (ЗФПО), відділення інформаційних технологій, менеджменту, туризму та підготовки іноземних громадян, на контрактній основі, закінчує навчання у червні 2025 року і доказів отримання ним доходу суду не подано. Останній проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 , яка забезпечує його всім необхідним. Суд вважає, що відповідач ОСОБА_6 є особою працездатного віку, стан його здоров`я суд вважає задовільним, оскільки доказів про зворотнє не надано та в судовому засіданні таких не здобуто. Тобто, за своїм станом здоров`я та матеріальним становищем відповідач може виконувати обов`язки щодо утримання сина, який досяг повноліття, продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги.

Зважаючи на те, що син відповідача є повнолітнім, продовжує навчання та потребує у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, суд приходить до переконання що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно, оскільки такий розмір буде достатніми для належного утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та відповідатиме реаліям сьогодення.

28. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 30 вересня 2024 року.

29. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення ОСОБА_3 навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання ним освіти, граничний термін сплати аліментів, визначений ст. 199 СК України, змістом позовних вимог. Внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до дати закінчення навчання, а за умови продовження останнім навчання - до досягнення 23 років.

30. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

31. Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Тому з відповідача слід стягнути 1211,20 грн. судового збору в дохід держави.

З цих підстав,

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 3, 5, 12, 77-82, 141, 258, 259, 264-265, 268, 281-282 ЦПК України, 182, 199, 200 СК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1. Винести заочне рішення.

2. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на період навчання - задовольнити повністю.

3. Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який продовжує навчання в розмірі 3000 грн., щомісячно, починаючи з 30 вересня 2024 року до моменту закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох річного віку.

4. Стягнути з гр. ОСОБА_2 , на користь держави (ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, , банк отримувач Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Відповідачу направити копію заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуто Шумським районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починається відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду відповідачем подається протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до Тернопільського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 12 листопада 2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт громадянина України з безконтактним носієм № НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Суддя: М.В. Харлан