Справа № 529/850/24
Провадження № 2/529/401/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Петренко Л.Є.,

за участю секретаря - Звягольської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання,

встановив:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до Диканського районного суду Полтавської області з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_2 аліментів на її утримання як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що вона є студенткою 1 курсу денного відділення Полтавського фахового кооперативного коледжу, тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач ОСОБА_2 як її батько, не виконує свого обов`язку по її утриманню, на період її навчання. При цьому відповідач ОСОБА_2 являється працездатним, має стабільний заробіток, не є інвалідом, тому з цих підстав просить задовольнити її позовні вимоги та стягувати на своє утримання, на період навчання, аліменти в розмірі 1/4 частину усіх видів його заробітку.

25.09.2024 ухвалою судді відкрито провадження по справі та визначено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, свої позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, клопотань, або заперечень відносно заявлених позовних вимог до суду не подав.

Як вбачається з поштового повідомлення, яке знаходиться у матеріалах справи, відповідач копію позову з додатками до нього та копію ухвали про відкриття провадження отримав 04.10.2024 (а.с.10).

Однак в подальшому, конверт з судовою повісткою про виклик в судове засідання призначене на 12.11.2024, адресований відповідачеві ОСОБА_2 повернутий до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України).

Отже відповідач ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовим відправленням, одне з яких повернулось до суду з відміткою про отримання, а інше з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що є належним повідомленням учасника справи.

Вказане взаємоузгодужється з правовими висновками зробленими у постанові КЦС ВС від 13.05.2024 № 755/4829/23.

З огляду на вказане суд провів розгляд справи у відсутність позивача та відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що прямо передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком позивачки ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено належно завіреною копією свідоцтва про народження останньої (а.с 3).

З дослідженої судом копії довідки Полтавського фахового кооперативного коледжу від 10.09.2024 вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є студенткою вказаного коледжу та навчається на денній формі навчання. Згідно із вказаною довідкою термін навчання ОСОБА_1 закінчується в 30.06.2027 (а.с.2).

З огляду на такі обставини, позивачка потребує коштів на своє утримання, як повнолітня донька відповідача, яка продовжує навчання.

При цьому судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , являється працездатним, інші стягнення на утримання непрацездатних осіб відсутні. На спростування вказаного, відповідачем ОСОБА_2 не надано відповідних доказів.

За нормами ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїм дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3 роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, враховуючи вище викладене, матеріальне становище сторін, а також приймаючи до уваги той факт, що батьки зобов`язані утримувати свою повнолітню дитину до досягнення нею віку 23 років за умови, що вона буде навчатися, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивачки ОСОБА_1 , аліментів на її утримання, як повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до припинення дочкою позивачкою у справі, навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років.

Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів, то судовий збір у сумі 1 211 грн. 20 коп. підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 в доход держави.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 263-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , РНОКПП у матеріалах справи відсутній, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на її утримання, як повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на весь період навчання у Полтавському фаховому кооперативному коледжі, але не більше ніж до досягнення нею 23-річного віку, починаючи з 25.09.2024 року.

Рішення суду про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , в доход держави судовий збір у розмірі 1 211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 кп.

Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду.

Головуюча Л.Є. Петренко