Справа № 214/1806/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Ткаченка А.В.,

за участю секретаря судового засідання Попкової Ю.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про прийняття зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини у цивільній справі за первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до відповідача ОСОБА_3 та просить суд зменшити розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/4 до 1/16 частки заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини, посилаючись на зміну сімейного стану.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

До суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на утримання дитини у якій відповідач за первісним позовом просить суд стягнути з ОСОБА_4 додаткові витрати на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у сумі 13 680,00 грн.та на лікування сина в стоматологічній поліклініці у сумі 44 075,00 грн.

У судовому засідання представник відповідача ОСОБА_2 наполягав прийнятті зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом та об`єднання позовних вимог.

Представник позивача ОСОБА_1 заперечувала проти прийняття зустрічного позову до спільного розгляду з первісним позовом.

Вислухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків.

Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини другої статті 49 ЦПК України одним із спеціальних прав відповідача є право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Зустрічний позов це позов, який подається відповідачем до позивача у тому самому судовому процесі задля захисту проти первісних позовних вимог та дозволяє розглянути в одному процесі вимоги обох сторін, що дає можливість заощадити час і сприяє більш швидкому захисту їх прав та інтересів, а також запобігає можливості винесення суперечливих і взаємовиключних судових рішень у цивільній справі.

Метою пред`явлення зустрічного позову є спільний розгляд позовів в інтересах процесуальної економії, а в ряді випадків уникнення постановлення суперечливих судових рішень.

Зустрічний позов може подаватися не лише для захисту проти первісного позову, а й бути самостійним засобом захисту проти відповідача, іноді зустрічний позов може бути спрямовано тільки до заліку первісної вимоги.

Спеціальні вимоги щодо змісту зустрічного позову та умови його прийняття до спільного розгляду з первісним позовом визначено частиною другою статті 193 ЦПК України. Так, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом (частина третя статті 193 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 194 ЦПК України, зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частини першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Зазначене встановлює окремі умови прийняття до розгляду зустрічного позову, тобто вона вказує на один із способів захисту відповідача проти пред`явленого до нього позову.

Способами захисту проти позову можуть бути: невизнання позову, заперечення проти нього і зустрічний позов, який є активним захистом проти позову та в залежності від ситуації може бути найбільш дієвим засобом захисту відповідача проти позову, тому що спрямований на повне чи часткове виключення підстав первісного позову.

Виходячи з принципів рівноправності, диспозитивності та змагальності сторін, цивільне процесуальне законодавство гарантує відповідачеві право на захист від пред`явленого позову шляхом подання зустрічного позову.

Разом з тим, в обґрунтування доцільності прийняття зустрічного позову ОСОБА_3 до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_4 представником відповідача в судовому засіданні зазначено лише про виникнення їх з одних правовідносин утримання неповнолітньої дитини, що не являється достатньою підставою для прийняття зустрічного позову з огляду на викладені обставини.

Крім того, ухвалою суду від 25 жовтня 2023 року відповідачу ОСОБА_3 встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для пред`явлення зустрічного позову.

Указану ухвалу суду відповідачем отримано 26.10.2023 (а.с. 41), зустрічний позов подано 26.02.2024, тобто через 4 місяці з дати отримання ухвали суду від 25.10.2023. Клопотання про поновлення пропущеного строку з наведенням підстав поважності такого пропуску, стороною відповідача не подано.

Керуючись статями 193, 194 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у прийняті зустрічного позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення додаткових витрат на утримання неповнолітньої дитини до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про зменшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України.

Повний текст ухвали складено 01 березня 2024 року.

Суддя А.В. Ткаченко