ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 591/2768/22 Номер провадження 22-з/814/33/24 Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
12 лютого 2024 року м. Полтава
Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
Головуючого - судді - доповідача Дорош А.І.
Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.
при секретарі Коротун І. В.
переглянув у судовому засіданні в м. Полтава справу за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка Руслана Миколайовича
про ухвалення додаткового рішення до постанови Полтавського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири, -
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 57 695 грн. та моральної шкоди в сумі 10 000 грн., завданої залиттям квартири - відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 - адвокат Бровко Р.М., сформувавши в системі «Електронний суд» апеляційну скаргу.

Ухвалами Сумського апеляційного суду від 05 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка Руслана Миколайовича на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2023 року. Справу призначено до розгляду в суді апеляційної інстанції в порядку письмово провадження за наявними у справі матеріалами на 21 вересня 2023 року без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Сумського апеляційного суду від 15 вересня 2023 року заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка Р.М. про відвід колегії суддів Сумського апеляційного суду - задоволено.

За розпорядженням голови Сумського апеляційного суду цивільну справу №591/2768/22 передано на розгляд Полтавського апеляційного суду, як найбільш територіально наближеного до Сумського апеляційного суду на підставі п. 2 ч.1, ч.4 ст. 31, ч.3 ст. 41 ЦПК України.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Полтавського апеляційного суду від 26 вересня 2023 року справу передано до провадження колегії суддів у складі: головуючого судді Дорош А.І, суддів Лобова О.А., Триголова В.М.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 29.09.2023 року справа призначена до апеляційного розгляду на 04 грудня 2023 року, без повідомлення (виклику) учасників справи.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 04 грудня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка Руслана Миколайовича - задоволено частково. Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2023 року - скасовано та ухвалено нове рішення. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди завданої залиттям квартири - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 57 695 грн. матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, та моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., а всього 62 695 грн. В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2 296,85 грн.

08 грудня 2023 року представником ОСОБА_1 - адвокатом Бровко Р.М. в системі «Електронний суд» сформовано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Заява мотивована тим, що разом з позовною заявою, на виконання вимог ч.1 ст. 134 ЦПК України, стороною позивача подано заяву про орієнтовний розрахунок судових витрат. Позивачем під час апеляційного провадження на виконання вимог абз.2 ч.8 ст.141 ЦПК України зроблено заяву про те, що докази понесення судових витрат під час розгляду даної справи, будуть подані протягом п`яти днів з моменту ухвалення постанови за результатами апеляційного розгляду. Така заява міститься в апеляційній скарзі. На даний час сторона позивача надає суду остаточний розрахунок судових витрат та докази їх понесення для ухвалення рішення про судові витрати в порядку, передбаченому ст. 246 та п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України. Зазначає, що загальна сума витрат на правову допомогу у даній справі на підставі умов договору складає 28 500 грн. При цьому звертає увагу, що відповідно до п.1 ч.2 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Таким чином, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною, чи тільки має бути сплачено. Сторона позивача стверджує, що витрати на професійну правничу допомогу, понесені позивачем, є документально підтвердженими, вони співмірні зі складністю цієї справи, з наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Зазначає, що окрім витрат на правову допомогу, позивач поніс і інші судові витрати, зокрема, сплачено судовий збір у розмірі 2 481 грн. (992,40+1488,60). Постановою суду стягнуто з відповідача 2 296,85грн. в рахунок відшкодування судового збору, тобто, на 184,15 грн. менше, ніж було сплачено позивачем. Тому є всі підстави достягнути з відповідача судовий збір у розмірі 184,15 грн. Позивачем також понесені витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3 775 грн., на підтвердження чого надається банківська квитанція. Також позивачем понесено витрати на друк фотокарток в 3-х примірниках (кількість 96 шт.) з метою дослідження стану квартири після залиття судом та судовим експертом. Такі витрати склали 432 грн., на підтвердження чого надається банківська квитанція. Сума судових витрат, за виключенням витрат на правову допомогу, складає 4 391,15 грн. (184,15+3775+432). З врахуванням викладеного, просив ухвалити додаткову постанову суду про розподіл судових витрат шляхом стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, понесених під час розгляду даної справи, у розмірі 32 891,15 грн.

Апеляційний суд у складі колегії суддів, вирішуючи заяву про ухвалення додаткового рішення (постанови) зазначає наступне.

Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Згідно матеріалів справи, одночасно з позовом представником ОСОБА_1 - адвокатом Бровком Р.М. подано заяву про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат (т.1 а.с. 22).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Бровко Р.М. повідомив суд, з урахуванням норм ч.8 ст. 141 ЦПК України, що протягом 5 днів після розгляду справи буде подана заява про ухвалення додаткового судового рішення разом з доказами на підтвердження розміру судових витрат, понесених позивачем під час розгляду даної справи.

Згідно матеріалів справи, Полтавським апеляційним судом розглянуто дану справу в апеляційному порядку з прийняттям відповідної постанови 04 грудня 2023 року. Заяву про ухвалення додаткового рішення подано до Полтавського апеляційного суду 08 грудня 2023 року.

Тобто, представником ОСОБА_1 - адвокатом Бровком Р.М. подано заяву про ухвалення додаткового рішення з урахуванням вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат з урахуванням наданих доказів, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Згідно з ч.1, п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частинами першою-п`ятою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Порядок розподілу судових витрат вирішується за правилами, встановленими в статтях 141, 142 ЦПК України.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Цивільно-процесуальне законодавство встановлює критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Розумність характерна та властива як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватноправових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і тлумачення процесуальних норм.

Таким чином, при вирішенні питання визначення суми відшкодування витрат на правничу допомогу у кожному конкретному випадку суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), критерію розумності їхнього розміру, виходячи з фінансового стану обох сторін, поведінки сторін під час судового процесу тощо.

Верховний Суд у постановах від 07 листопада 2019 року у справі № 905/1795/18, від 08 квітня 2020 року у справі № 922/2685/19, додатковій постанові від 14 квітня 2022 року у справі № 755/18750/20 сформував висновок про те, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалено рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

На підтвердження понесених судових витрат на професійну правову допомогу у суді апеляційної інстанції представником ОСОБА_1 - адвокатом Бровком Р.М. надано належним чином завірені копії: договору про надання правової допомоги від 16 червня 2022 року, додаткової угоди №1 від 19.04.2023р. до договору про надання правової допомоги, додаткової угоди №2 від 07.06.2023р. до договору про надання правової допомоги, додаткової угоди №3 від 01.08.2023р. до договору про надання правової допомоги, акту наданих послуг відповідно до договору про надання правової допомоги (т. 1 а.с. 52-58).

Так, з врахуванням умов укладеного договору про надання правової допомоги та додаткових угод до нього, сторони погодили вартість наданих послуг, а саме :консультація позивача - 500 грн. (фіксована ціна), аналіз судової практики в даній категорії спорів - 2 500 грн. (фіксована ціна), аналіз судової практики в даній категорії спорів - 2 500 грн. (фіксована ціна), складання позовної заяви - 4 500 грн. (фіксована ціна), участь в 5-ти судових засіданнях -1500 грн. (фіксована ціна) х 5с/з = 7 500 грн., складання відповіді на відзив - 1000 грн. (фіксована ціна), складання письмових пояснень від 04.05.2023р. та від 24.05.2023р. - 500 грн. х 2= 1000 грн. (фіксована ціна), складання клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи - 1000 грн. (фіксована ціна), складання клопотання про виклик експерта - 500 грн. (фіксована ціна), складання клопотання про виклик свідків - 500 грн. (фіксована ціна), складання клопотання про витребування доказів від ОСББ - 500 грн. (фіксована ціна), складання апеляційної скарги на рішення суду 1-ї інстанції - 6 000 грн. (фіксована ціна), складання додаткових письмових пояснень для суду апеляційної інстанції -500 грн. (фіксована ціна). Таким чином, загальна сума витрат на правову допомогу в даній справі складає 28 500 грн.

Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду адвокатом документів, їх значення для спору, колегія суддів приходить до висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 28 500 грн. не є співмірним із складністю справи; виконаними адвокатом роботами (наданими послугами; часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Оцінюючи співмірність визначеного розміру відшкодування витрат на правничу допомогу, апеляційний суд, перш за все, виходить з того, що спір у цій справі не належить до категорій справ значної складності, обсяг матеріалів справи не є значним, справа була розглянута судом першої інстанції в спрощеному позовному провадженні з повідомленням учасників справи, судом апеляційної інстанції - в спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи.

На підставі викладеного та враховуючи принципи розумності, справедливості та пропорційності, колегія суддів вважає, що до стягнення з відповідача на користь позивача належить 10 000 грн. понесених витрат (визначена з урахуванням критерію реальності адвокатських витрат, встановлення їхньої дійсності та необхідності, а також критерію розумності їхнього розміру, співмірності між обсягом роботи, проведеної адвокатом і заявленими витратами, здійсненими на оплату адвокатських послуг, складності справи).

Крім того, згідно матеріалів справи, на підставі ухвали Зарічного районного суду м. Суми у справі було призначено будівельно-технічну експертизу, проведення якої доручено експерту Авдєєву Л.Г. Відповідно рахунку фактури №47 від 16.12.2022 року вартість проведення експертизи становить 3 775,00 грн., яка сплачена ОСОБА_1 у повному обсязі (т.2 а.с. 59).

Вказаний висновок будівельно-технічної експертизи №1636 від 29.12.2022 року прийнятий Полтавським апеляційним судом при перегляді справи в апеляційному порядку та ухваленні нового рішення у справі.

З врахуванням задоволення позовних вимог про стягнення матеріальної шкоди, завданої залиттям квартири, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 3 775 грн.

Щодо відшкодуванням витрат на друк фотокарток в 3-х примірниках (кількість 96 шт.) з метою дослідження стану квартири після залиття судом та судовим експертом у розмірі 432 грн., то в цій частині колегія суддів вважає, що такі витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем, оскільки понесені позивачем у добровільному порядку, вони не належать до предмету спору та їх не віднесено до судових витрат у розумінні статті 133 ЦПК України.

Водночас, колегія суддів зазначає, що за результатами перегляду рішення Зарічного районного суду м. Суми від 25 травня 2023 року в апеляційному порядку, Полтавським апеляційним судом було прийнято нове рішення про часткове задоволення позовних вимог, в якому міститься висновок суду про стягнення судового збору з відповідача на користь позивача. Підстави про зміни такого рішення відсутні.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ч. ч. 4, 6 ст. 127, ч. 8 ст. 141, п. 3 ч. 1 ст. 270, ч. 2 ст. 381 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка Руслана Миколайовича про ухвалення додаткового рішення до постанови Полтавського апеляційного суду від 18 жовтня 2023 року - задовольнити частково і ухвалити додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені під час розгляду даної справи, у розмірі 10 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на проведення судової будівельно-технічної експертизи, у розмірі 3 775 грн.

В іншій частині заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Бровка Руслана Миколайовича про ухвалення додаткового рішення - залишити без задоволення.

Додаткове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня його прийняття, касаційна скарга на нього подається протягом тридцяти днів з дня його прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст додаткового рішення складено 12 лютого 2024 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О.А. Лобов В. М. Триголов