КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року м. Київ

Унікальний номер справи № 824/45/23

Номер провадження № 22-з/824/1196/2024

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Левенця Б.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Дячук І.М.,

розглянувши заяву Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочення виконання рішення у справі за заявою Zentrum Solutions AG про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021 за позовом Zentrum Solutions AG (Швейцарська Конфедерація) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) про стягнення 32 076,20 євро, в тому числі 30 208,26 євро основного боргу за поставлену продукцію, 1 867,94 євро - 3 % річних за порушення виконання грошового зобов`язання, а також відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору в сумі 2421,59 євро і, окрім того, витрат на правову допомогу у сумі 1 500,00 євро, -

в с т а н о в и в :

Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року заяву Zentrum Solutions AG про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021 - задоволено.

Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021, яким вирішено:

«Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Zentrum Solutions AG (Aegeristrasse 5, 6300, Zug, Switzerland; Firmenumber: CHE-356.997.098; Registration number: 1045-656-63) 30 208,26 євро - основного боргу за поставлену продукцію, 1 867,94 євро - 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, 2 421,59 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, 1 500,00 євро - на відшкодування витрат на правову допомогу, а разом 35 997,79 євро (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім євро та сімдесят дев`ять євроцентів).

Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Zentrum Solutions AG (Aegeristrasse 5, 6300, Zug, Switzerland; Firmenumber: CHE-356.997.098; Registration number: 1045-656-63) - 1 342,00 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу (т. 1 а.с. 129-134).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 заяву представника Zentrum Solutions AG - адвоката Муляра Є.Г. про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Zentrum Solutions AG (Aegeristrasse 5, 6300, Zug, Switzerland; Firmenumber: CHE-356.997.098; Registration number: 1045-656-63) - 400 Євро витрат на правничу допомогу за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу (т. 1 а.с. 163-167).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 серпня 2023 року відмовлено у задоволенні апеляційних скарг ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» у особі її відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» на ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року. Залишено без змін ухвалу Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року (т. 2 а.с. 155-184).

Додатковою постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2023 року частково задоволено заяву про відшкодування витрат на професійну правову (правничу) допомогу, понесених Zentrum Solutions AG ( Швейцарська Конфедерація) у зв`язку із апеляційним переглядом справи № 824/45/23 (провадження № 61-9230 ав 23). Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» у особі її відокремленого підрозділу «Централізовані закупівлі» на користь Zentrum Solutions AG (Швейцарська Конфедерація) витрати на професійну правову (правничу) допомогу у сумі 388,00 Євро (т. 2 а.с. 211-225).

21 вересня 2023 року Київським апеляційним судом видано виконавчі листи на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року, ухвали Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року та додаткової постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2023 року про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року заяву представника Zentrum Solutions AG - адвоката Хомин О.М. про заміну боржника у виконавчому провадженні - задоволено.

Замінено боржника у виконавчому листі № 824/45/23 (провадження № 22-вк/824/64/2023), виданому Київським апеляційним судом 21 вересня 2023 року на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» на АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (, адреса місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3).

Замінено боржника у виконавчому листі № 824/45/23 (провадження № 22-з/824/755/2023), виданому Київським апеляційним судом 21 вересня 2023 року на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» на АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (, адреса місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3).

Замінено боржника у виконавчому листі № 824/45/23 (провадження № 61-9230ав23), виданому Київським апеляційним судом 21 вересня 2023 року на виконання додаткової постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2023 року, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» на АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (, адреса місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) (т. 3 а.с. 21-24).

12 липня 2024 року до суду надійшла заява про відстрочення виконання судового рішення від директора АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» Дорошенка О.М., в якій останній просив відстрочити виконання рішення МКАС при Торгово-промисловій палаті України від 02.09.2022 року у справі № 292/2021 на один рік; відстрочити на один рік виконання ухвали Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року, на підставі якої було видано виконавчий лист Київського апеляційного суду від 21.09.2023 року № 824/45/23; зупинити виконання виконавчого листа Київського апеляційного суду від 21.09.2023 року № 824/45/23 (т. 3 а.с. 64-71).

В обґрунтування заяви зазначав, що 10 липня 2024 року на підставі вказаного виконавчого листа державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Мурихіним С.В. було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3, про що винесено ухвалу. Вказане виконавче провадження приєднано до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_4. Наразі є висока ймовірність вжиття Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заходів примусового виконання рішень, що обумовлене можливістю накладання арешту на грошові кошти, що містяться на відритих рахунках/електронних гаманцях АТ «НАЕК «Енергоатом», скерування вимог та копію постанови банкам, небанківським надавачам платіжних послуг, емітентам електронних грошей, іншим фінансовим установам, що фактично зупинить господарську діяльність стратегічно державного енергогенеруючого підприємства в умовах воєнних дій та наявної, і без того, критичної ситуації в енергетичній системі України, що є вкрай неприпустимим для забезпечення країни електричною енергією, нестачу якою негативно відчувають як громадяни, так і інші критично важливі в оборонній промисловості підприємства.

Вжиття примусових заходів виконання рішення суду не дасть можливості здійснити заплановані ремонти енергоблоків АЕС, поставить під загрозу подальшу можливість АТ «НАЕК «Енергоатом» виробітку електроенергії та її забезпечення населення та інших вкрай важливих підприємств, зокрема, в оборонній промисловості, в умовах військових дій, підірве обороноздатність держави.

Вказував, що дохід АТ «НАЕК «Енергоатом» на 99% складається з виручки від реалізації електричної енергії, що виробляється її відокремленими підрозділами - атомними електростанціями. Однак, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 в Україні запроваджений воєнний стан, який був неодноразово продовжений Указами Президента України. 04 березня 2022 року місто Енергодар Запорізької області та Запорізька АЕС були захоплені та до теперішнього часу перебувають в тимчасовій окупації. З моменту воєнної агресії атомні станції АТ «НАЕК «Енергоатом» працюють в екстремальних умовах, майже весь час на мінімально допустимих потужностях. Так наприклад, Запорізька АЕС від 11 вересня 2022 року була повністю зупинена. В структурі електроенергії, виробленої відокремленими підрозділами АТ «НАЕК «Енергоатом», до моменту воєнної агресії найбільшу частку складала електроенергія, вироблена саме Запорізькою АЕС, оскільки з 15 діючих атомних енергоблоків енергосистеми України - 6 енергоблоків належать Запорізькій атомній електричної станції. Таким чином, на теперішній час відповідачем втрачено виробничі потужності, що забезпечували майже половину його доходу від реалізації електроенергії. Поряд з цим, АТ «НАЕК «Енергоатом» продовжує нести витрати з утримання об`єктів і персоналу (заробітна плата персоналу, матеріальне забезпечення невідкладних потреб безпечної експлуатації об`єктів тощо), не одержуючи від діяльності відокремлених підрозділів жодного доходу. Зазначені втрати виробничих потужностей вкрай негативно вплинули на фінансовий стан Боржника. Так, вже за І півріччя 2022 року відповідача отримані збитки в розмірі 4,8 млрд. грн. За таких обставин, у період втрати відповідачем значної частини своїх виробничих потужностей, об`єктивно унеможливлені своєчасні та у повному обсязі розрахунки АТ «НАЕК «Енергоатом» перед стягувачем.

Також, неможливість своєчасного розрахунку обумовлена неотриманням у встановлені строки заборгованості, яка виникла перед боржником з боку інших учасників енергетичного ринку за вже отриману ними електроенергію. Відповідно до інформації з офіційного Інформаційного звіту про роботу АТ «НАЕК «Енергоатом» за червень та І півріччя 2023 року, станом на 28.07.2023 (уточнити) прострочена заборгованість перед Відповідачем за реалізовану електроенергію складає 23 594,12 млн. грн. (більше 23,5 мільярдів гривень), у тому числі: прострочена заборгованість ДП «Енергоринок» за фактично реалізовану до 01.07.2019 ТП (електроенергію) становить 11 396,10 млн. грн., крім того, інфляційні втрати та судовий збір у розмірі 9 189,50 млн грн (рішення від 02.06.2023 у справі № 910/9796/19); прострочена заборгованість ДП «Гарантований покупець» за ТП (електроенергію) 2020-2021 рр. відповідно до договірних зобов`язань становить 1 778,87 млн. грн., у тому числі: 1 637,42 млн. грн. за електроенергію 2020 року, 141,45 млн. грн. за електроенергію 2021 року; прострочена заборгованість ПрАТ «ПЕК «Укренерго» за ТП (електроенергію) 2023 рр. (балансуючий ринок) відповідно до договірних зобов`язань становить 428,06 млн. грн.; заборгованість АТ «Енергетична компанія України» як сторони, відповідальної за баланс, за куплену ПрАТ «НЕК «Укренерго» електроенергію для врегулювання небалансів у 2022-2023 рр. становить 353,58 млн. грн..; прострочена заборгованість ПУП (в рамках виконання ПСО) відповідно до договірних зобов`язань за ТП (електроенергію) 2022 року та січень-червень 2023 року становить 9 613,70 млн. грн.; прострочена заборгованість ОСР (ТОВ «Луганське енергетичне об`єднання») за електроенергію березня-квітня 2022 року становить 23,82 млн. грн.

Крім того, через масові ракетні удари по об`єктах інфраструктури України, їх пошкодженням, в нашій країні існує проблема з енергопостачанням. У зв`язку з дефіцитом потужності енергоносіїв запроваджені аварійні, планові та непланові відключення електроенергії у багатьох містах і селах України. Метою діяльності відповідача є безпечне та надійне виробництво електроенергії задля енергетичної безпеки, енергонезалежності, безпеки життєдіяльності персоналу та населення, сталого розвитку економіки та безвуглецевого енергетичного майбутнього України.Це свідчить, що основним постачальником електричної енергії у цей критично важливий для України період є АЕС. А неможливість забезпечення господарської діяльності стратегічного державного енергогенеруючого підприємства АТ «НАЕК «Енергоатом» не дасть можливості здійснювати належне забезпечення і діяльності самих АЕС, їх функціонування.

Звертав увагу на те, що відповідно до Положення про покладання спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 червня 2019 №483, на ДП «НАЕК «Енергоатом» (наразі АТ «НАЕК «Енергоатом»), як найбільшого виробника електричної енергії, покладені спеціальні обов`язки для забезпечення доступності ціни на електричну енергію для населення (далі - ПСО). Відповідно до зазначеного положення, на АТ «НАЕК «Енергоатом» завжди було покладено основне навантаження в рамках як «товарної», так і «фінансової» моделі покладення спеціальних обов`язків. Однак компанія, враховуючи соціальну відповідальність щодо забезпечення потреб побутових споживачів, докладає всіх зусиль задля належного виконання покладених на неї обов`язків. Виходячи зі змісту та обсягу покладених спеціальних обов`язків на АТ «НАЕК «Енергоатом», можливо зробити висновок, що саме компанія несе тягар основного фінансового навантаження, кінцевим результатом якого є підтримка постачальникам універсальної послуги та, відповідно, «дотування» кінцевого побутового споживача - населення. За результатами 2022 року відношення витрат на послугу ПСО до чистого доходу компанії становило 65,3%, а у 2023 році - 65,4%. Таким чином, більша частина доходу АТ «НАЕК «Енергоатом» спрямовується на виконання зобов`язань за послугою ПСО. Так, за послугу ПСО компанією сплачено ДП «Гарантований покупець» у 2023 році 127 993 млн. грн., а з початку 2024 року - 47 049 млн. грн. Фактично це означає, що, зокрема, завдяки АТ «НАЕК «Енергоатом» можливе утримання встановленого тарифу на електричну енергію для населення на поточному, низькому рівні. Блокування рахунків та нагальне стягнення коштів з АТ «НАЕК «Енергоатом» на підставі судового рішення може додатково спричинити невиконання АТ «НАЕК «Енергоатом» спеціальних обов`язків для забезпечення доступності ціни на електричну енергію для населення.

Враховуючи викладене, заявник вважає, що відстрочення рішення буде відповідати балансу інтересів сторін, слугувати досягненню мети виконання судового рішення з максимальним дотриманням співмірності негативних наслідків для боржника з інтересом кредитора, а також державним і суспільним інтересам (т. 3 а.с. 64-71).

08 серпня 2024 року до суду надійшли заперечення на заяву про відстрочення виконання судового рішення від представника Zentrum Solutions AG - адвоката Хомин О., в яких остання просила відмовити у задоволенні вимог щодо відстрочення виконання рішення МКАС при ТПП України від 02.09.2022 року у справі № 292/2021 та ухвали Київського апеляційного суду від 22.05.2023 року у справі № 824/45/23 (т. 3 а.с. 113-117).

У судовому засіданні представник Zentrum Solutions AG - адвокат Хомин О.М. заперечувала проти задоволення заяви і просили її відхилити.

Інші особи, які беруть участь у справі до суду не прибули, про розгляд справи судом були сповіщені належним чином, про що у справі є докази. Заявник АТ «НАЕК «Енергоатом» про розгляд заяви судом 29 серпня 2024 року був повідомлений 17 липня 2024 року на адресу його Електронного кабінету в ЄСІТС із забезпеченням технічної фіксації таких повідомлень (т. 3 а.с. 85-96).

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Виходячи з положень ст. 13 ЦПК України кожна сторона розпоряджається своїми правами на власний розсуд, у т.ч. правом визначити свою участь в тому чи іншому судовому засіданні.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Аліментарія Сандерс С. А. проти Іспанії» від 07 липня 1989 року).

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30 листопада 2022 року у справі № 759/14068/19 (провадження № 61-8505св22).

Поряд з цим, Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що національні суди мають організовувати судові провадження таким чином, щоб забезпечити їх ефективність та відсутність затримок (див. рішення ЄСПЛ від 02.12.2010 у справі «Шульга проти України», № 16652/04). При цьому запобігати неналежній і такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі - завдання саме державних органів (див. рішення ЄСПЛ від 20.01.2011 у справі «Мусієнко проти України», № 26976/06).

Зважаючи на вимоги ч.ч. 9, 11 ст. 128, ч. 5 ст. 130, ч. 2 ст. 435 ЦПК України суд визнав повідомлення належним, а неявку такою, що не перешкоджає розглядові заяви.

З матеріалів вбачається, що Ухвалою Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року заяву Zentrum Solutions AG про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021 - задоволено.

Визнано і надано дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021.

Видано виконавчий лист на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021, яким вирішено:

«Стягнути з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Zentrum Solutions AG (Aegeristrasse 5, 6300, Zug, Switzerland; Firmenumber: CHE-356.997.098; Registration number: 1045-656-63) 30 208,26 євро - основного боргу за поставлену продукцію, 1 867,94 євро - 3% річних за порушення виконання грошового зобов`язання, 2 421,59 євро - на відшкодування витрат з арбітражного збору, 1 500,00 євро - на відшкодування витрат на правову допомогу, а разом 35 997,79 євро (тридцять п`ять тисяч дев`ятсот дев`яносто сім євро та сімдесят дев`ять євроцентів).

Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Zentrum Solutions AG (Aegeristrasse 5, 6300, Zug, Switzerland; Firmenumber: CHE-356.997.098; Registration number: 1045-656-63) - 1 342,00 грн. судового збору, сплаченого за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу (т. 1 а.с. 129-134).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 заяву представника Zentrum Solutions AG - адвоката Муляра Є.Г. про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.

Стягнуто з Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3; ідентифікаційний код 24584661) на користь Zentrum Solutions AG (Aegeristrasse 5, 6300, Zug, Switzerland; Firmenumber: CHE-356.997.098; Registration number: 1045-656-63) - 400 Євро витрат на правничу допомогу за подання заяви про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу (т. 1 а.с. 163-167).

21 вересня 2023 року Київським апеляційним судом видано виконавчі листи на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року, ухвали Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року.

10 липня 2024 року на підставі виданого виконавчого листа № 824/45/23, виданого 21 вересня 2023 року Київським апеляційним судом, було відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3 (т. 3 а.с. 73-80).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 03 квітня 2024 року заяву представника Zentrum Solutions AG - адвоката Хомин О.М. про заміну боржника у виконавчому провадженні - задоволено.

Замінено боржника у виконавчому листі № 824/45/23 (провадження № 22-вк/824/64/2023), виданому Київським апеляційним судом 21 вересня 2023 року на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» на АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (, адреса місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3).

Замінено боржника у виконавчому листі № 824/45/23 (провадження № 22-з/824/755/2023), виданому Київським апеляційним судом 21 вересня 2023 року на виконання ухвали Київського апеляційного суду від 19 червня 2023 року, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» на АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (, адреса місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3).

Замінено боржника у виконавчому листі № 824/45/23 (провадження № 61-9230ав23), виданому Київським апеляційним судом 21 вересня 2023 року на виконання додаткової постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 31 серпня 2023 року, з ДП «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» на АТ «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (, адреса місцезнаходження: Україна, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3) (т. 3 а.с. 21-24).

Судом встановлено, що матеріальний інтерес заявника (боржника) АТ «НАЕК «Енергоатом» полягає у відстроченні виконання рішення МКАС при Торгово-промисловій палаті України від 02.09.2022 року у справі № 292/2021 на один рік та ухвали Київського апеляційного суду від 22.05.2023 року у справі № 824/45/23 якоювизнано і надано дозвіл на виконання вищевказаного рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021, на підставі якого було видано виконавчий лист Київського апеляційного суду від 21.09.2023 року № 824/45/23, а матеріальний інтерес стягувача Zentrum Solutions AG полягає у виконанні судового рішення у даній справі повністю та протягом розумного строку.

Частиною першою статті 1 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» визначено, що цей Закон застосовується до міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України. Однак положення, передбачені статтями 8, 9, 35 і 36 цього Закону, застосовуються і в тих випадках, коли місце арбітражу знаходиться за кордоном.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітраж - будь-який арбітраж (третейський суд) незалежно від того, чи утворюється він спеціально для розгляду окремої справи, чи здійснюється постійно діючою арбітражною установою, зокрема Міжнародним комерційним арбітражним судом або Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України.

В пункті 4 рішення Конституційного Суду України у справі за конституційним поданням 51 народного депутата України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень абзаців сьомого, одинадцятого статті 2, статті 3, пункту 9 статті 4 та розділу VIII «Третейське самоврядування» Закону України «Про третейські суди» від 10 січня 2008 року № 1-рп/2008 зазначено, що третейський розгляд спорів сторін у сфері цивільних і господарських правовідносин - це вид недержавної юрисдикційної діяльності, яку третейські суди здійснюють на підставі законів України шляхом застосування, зокрема, методів арбітрування. Здійснення третейськими судами функції захисту, передбаченої в абзаці сьомому статті 2, статті 3 Закону, є здійсненням ними не правосуддя, а третейського розгляду спорів сторін у цивільних і господарських правовідносинах у межах права, визначеного частиною п`ятою статті 55 Конституції України.

Відповідно до Закону третейські суди приймають рішення тільки від свого імені (стаття 46), а самі ці рішення, ухвалені в межах чинного законодавства, є обов`язковими лише для сторін спорів. Забезпечення примусового виконання рішень третейських судів перебуває за межами третейського розгляду та є завданням компетентних судів і державної виконавчої служби (стаття 57 Закону, стаття 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Таким чином, третейські суди не здійснюють правосуддя, їх рішення не є актами правосуддя, а самі вони не входять до системи судів загальної юрисдикції.

Згідно з частиною третьою статті 23 ЦПК України справи про визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу розглядаються:

1) якщо місце арбітражу знаходиться на території України - апеляційними загальними судами за місцезнаходженням арбітражу;

2) якщо місце арбітражу знаходиться поза межами України - апеляційним загальним судом, юрисдикція якого поширюється на місто Київ.

Питання визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу регулюються розділом VIII Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», главою 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу», Конвенцією ООН про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 1958 рік), Європейською конвенцією про зовнішньоторговельний арбітраж (1961 рік), які ратифіковані Україною та є обов`язковими до виконання на її території.

Згідно зі статтею 3 Конвенції ООН про визнання та приведення до виконання іноземних арбітражних рішень кожна Договірна держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові та приводить їх до виконання у відповідності з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання та приведення до виконання цих рішень.

Відповідно до частини першої статті 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість виконання якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Частина перша статті 479 ЦПК України встановлює, що за результатами розгляду заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу суд постановляє ухвалу про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу або про відмову у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу за правилами, встановленими цим Кодексом для ухвалення рішення.

На підставі ухвали суду про задоволення заяви про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу видається виконавчий лист, який вноситься до Єдиного державного реєстру виконавчих документів не пізніше наступного дня з дня його видання в порядку, встановленому Положенням про Єдиний державний реєстр виконавчих документів (частина десята статті 479 ЦПК України).

Надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, здійснюється судом у порядку, встановленому цією главою, з особливостями, передбаченими статтею 482 ЦПК України.

Суд, розглядаючи заяву про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, не може змінювати рішення міжнародного комерційного арбітражу, оскільки в статті 5 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» встановлено, що з питань, що регулюються цим Законом, ніяке судове втручання не повинно мати місця, крім як у випадках, коли воно передбачене в цьому Законі.

Відповідно до Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» такими випадками є звернення до компетентного суду: за вирішенням заяви про відсутність у третейського суду компетенції на розгляд спору (частина 3 статті 16); із клопотанням про визнання та виконання арбітражного рішення на території України (стаття 35); із клопотанням про скасування арбітражного рішення, постановленого в Україні (стаття 34); із проханням про вжиття забезпечувальних заходів в підтримку арбітражного розгляду (стаття 9); із проханням про сприяння в отриманні доказів (стаття 27); виконання судом арбітражної угоди у випадку звернення однієї зі сторін у державний суд по суті спору (стаття 8).

Зі змісту норм, розміщених в Главі 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу», вбачається, що законодавець імперативно врегульовує повноваження суду під час розгляду заяв про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Так, суд за клопотанням однієї із сторін витребує докази у порядку, встановленому цим Кодексом (частина друга статті 477 ЦПК України); може за заявою особи, яка подає заяву про визнання та надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову (частина третя статті 477 ЦПК України); може за заявою будь-якої із сторін і за наявності поважних причин відкласти розгляд заяви (частина шоста статті 477 ЦПК України); може зупинити провадження у справі, якщо в провадженні компетентного суду є заява про скасування цього рішення (частина сьома статті 477, частина друга статті 482 ЦПК України); якщо рішення міжнародного комерційного арбітражу вже виконувалося раніше, визначає, в якій частині або з якого часу воно підлягає виконанню (частина третя статті 479 ЦПК України); якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу передбачена сплата відсотків та (або) пеня, які нараховуються відповідно до умов, вказаних в рішенні міжнародного арбітражу, вказує в своїй ухвалі про визнання та надання дозволу на виконання такого рішення про нарахування таких відсотків та (або) пені до моменту виконання рішення з урахуванням чинного законодавства, що регулює таке нарахування (частина четверта статті 479 ЦПК України); якщо в рішенні міжнародного комерційного арбітражу суму стягнення зазначено в іноземній валюті або валютах, вказує в своїй ухвалі суму стягнення у валюті, зазначеній в рішенні міжнародного комерційного арбітражу, а за заявою стягувача визначає суму стягнення в національній валюті України за курсом Національного банку України на день постановлення ухвали (частина шоста статті 479 ЦПК України); може спільно розглядати в одному провадженні заяви про надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо місце арбітражу знаходиться на території України, і заяви про його скасування (частина третя статті 482 ЦПК України).

Разом з тим, ані норми закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», ані положення Глави 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу» не передбачають повноваження суду, який розглядає заяву про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, вирішувати питання щодо відстрочення виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України, яка розміщена в Розділі VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)», за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Тотожна за змістом норма передбачена й в частині першій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», яка встановлює, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Разом з тим, Київський апеляційний суд, який розглядав справу № 824/45/23 за заявою Zentrum Solutions AG про визнання та надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021, не є судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, оскільки ним, враховуючи предметну та територіальну юрисдикцію, були реалізовані лише контрольні повноваження, сутність яких зводиться до перевірки дотримання встановленої процедури розгляду справи міжнародним комерційним арбітражем, без вирішення наявного між сторонами спору по суті.

Відповідно, до повноважень Київського апеляційного суду не віднесено вирішення питання щодо надання відстрочки виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 02 вересня 2022 року.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20 липня 2006 року у справі "Сокуренко і Стригун проти України" (Sokurenko and Strygun v. Ukraine, № 29458/04, № 29465/04, § 24) вказав, що фраза "установленого законом" поширюється не лише на правову основу самого існування "суду", але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, враховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті «судом, установленим законом», суд вважає, що використання судом повноважень, не передбачених чинним процесуальним законодавством, є недопустимим.

Виходячи з того, що відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України, частини першої статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» питання про відстрочення виконання вирішується судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, а національні суди лише наділені повноваженнями визнавати та надавати згоду на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, не вирішуючи спір по суті, заяви про відстрочення виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

Такі правові висновки містяться в постанові Верховного Суду від 08 квітня 2021 року у справі № 824/53/19 (провадження № 61-15433ав20).

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що відповідно до норм ЦПК України, суд, який розглядає справи щодо визнання та надання дозволу на виконання рішень міжнародного комерційного арбітражу, не є судом, який розглядав справу, як суд першої інстанції, й відповідно не наділений повноваженнями вирішувати питання про відстрочення виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу.

ЦПК України визначає порядок оскарження і набрання законної сили ухвалою компетентного суду про визнання та надання дозволу на виконання рішення МКАС при ТПП України, і не передбачає можливість відстрочення виконання набравшого законної сили вищевказаного судового рішення, оскільки інше свідчитиме про фактичне відстрочення виконання вищевказаного рішення МКАС при ТПП України від 02 вересня 2022 року у справі № 292/2021

Відповідно до частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Виходячи з вищенаведеного, до кола повноважень Київського апеляційного суду не відноситься вирішення питань про відстрочення виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражу, визнаного на підставі набравшої законної сили ухвали суду та зупинення виконання виконавчого листа, виданого на його виконання, про що просив заявник, а тому провадження у справі за поданою заявою підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 255, 259, 260, 261, 435, 479 ЦПК України, Законом України «Про міжнародний комерційний арбітраж», -

у х в а л и в :

Провадження у справі за заявою Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» про відстрочення виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України у складі одноособового арбітра Тетяни Сліпачук від 02 вересня 2022 року, ухвали Київського апеляційного суду від 22 травня 2023 року про визнання та надання дозволу на його виконання, та зупинення виконання виконавчого листа у справі № 292/2021 за позовом Zentrum Solutions AG (Швейцарська Конфедерація) до Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «ЕНЕРГОАТОМ» (Україна) про стягнення 32 076,20 євро, в тому числі 30 208,26 євро основного боргу за поставлену продукцію, 1 867,94 євро - 3 % річних за порушення виконання грошового зобов`язання, відшкодування витрат зі сплати арбітражного збору в сумі 2421,59 євро, витрат на правову допомогу у сумі 1 500,00 євро - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення - 29 серпня 2024 року.

Суддя _________________ Б.Б. Левенець