Справа № 361/3429/21
Провадження № 2/361/190/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.10.24

18 жовтня 2024 р. м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Писанець Н.В.,

при секретарі Перканюк І.П., Бас Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бровари у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , у інтересах якого діє адвокат Біліченко Віктор Васильович, до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки у гаражі, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Броварського міськрайонного суду з 21.04.2021р. знаходилась цивільна справа за позовом ОСОБА_1 , у інтересах якого діє адвокат Біліченко В.В., до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки у гаражі.

В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , після смерті якого залишилось спадкове майно квартира, гараж та грошові кошти. Позивач та його брати ОСОБА_4 та ОСОБА_2 звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Позивач успадкував 2/3 частини квартири та залишок недоотриманої пенсії померлого. За життя, спадкодавець мав право на гараж № НОМЕР_1 в ГК № НОМЕР_2 за адресою: АДРЕСА_1 на підставі ордеру на право власності виданого 15.01.2016 р. Відповідач ОСОБА_2 , згідно з протоколом засідання правління кооперативу від 15.11.2016 року, був прийнятий в члени кооперативу, відповідно до його заяви від 05.11.2016 року. Після чого, 08.02.2017 року, відповідача було виключено з членів кооперативу за його заявою, тією ж заявою він просив переоформити гараж на свого сина ОСОБА_5 , який цього ж дня подав відповідну заяву. Останній, 05.04.2018 року подав заяву про його виключення з членів кооперативу та просив переоформити гараж на ОСОБА_6 , який цього ж дня подав заяву про вступ у члени кооперативу. Відповідно до протоколу засідання правління кооперативу від 18.04.2018 року, ОСОБА_5 було виключено із членів кооперативу, а ОСОБА_6 прийнято в члени кооперативу. Позивачем 24.04.2018 року було подано заяву про вступ у члени кооперативу, однак, згідно з протоколом засідання правління ГК№1 від 25.04.2018р. позивачу було відмовлено у цьому, оскільки ОСОБА_6 набув право на членство в кооперативі у законний спосіб та підстав для позбавлення цього права не було.

Постановою нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавської В.В. від 02.07.2019 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 2/3 частини гаража у ГК №1.

За змістом позовної заяви, між спадкоємцями була укладена усна домовленість, що гараж залишиться у спільному користуванні всіх членів родини з вільним доступом, оскільки гаражі зберігалось спільне та індивідуальне майно, інструменти, речі, матеріали, а також погреб, що був в особистому користуванні позивача протягом 15 років за згодою ще тоді живих батьків та всіх членів родини. А також в разі відмови від членства в ГК-1 кожен із спадкоємців мав отримати грошову компенсацію в розмірі та за згодою всіх спадкоємців. Відповідач до вступу у спадщину заявляв, що не претендує на гараж № НОМЕР_1 в ГК-1 і згоден отримати грошову компенсацію за його частку в розмірі 1000 доларів США. При цьому, після вступу у спадщину, ОСОБА_2 від своїх слів відмовився, і не повідомивши інших спадкоємців, 05.11.2016 року, подав заяву про вступ до ГК №1, не повідомивши правління кооперативу, що є інший спадкоємець з часткою 2/3.

Позивачем визначена вартість спірного гаража 117000 грн., тому 2/3 його частина становить 78000 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені судові витрати. Висновком експерта №122/22-42 від 30.01.2024 року за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи, ринкова вартість гаражного приміщення № НОМЕР_1 в ГК№1, що знаходиться по АДРЕСА_1 становить 170 828 грн., у зв`язку із чим, позивачем були збільшені позовні вимоги до суми стягнення з відповідача 113 885,33 грн. та судових витрат, де 1138,86 грн. - судовий збір, 3000 грн. витрати на професійну правничу допомогу.

Присутній у судовому засіданні позивач ОСОБА_2 підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. На уточнюючі питання учасників процесу зазначив, що приблизно у 2017 році йому стало відомо, що відповідач став членом гаражного кооперативу, однак, про порушення своїх прав остаточно дізнався після винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2019 року.

Представник позивача ОСОБА_7 , присутній у судовому засіданні, підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні. Вважав незаконним, на його думку, позбавлення позивача спадкового майна з боку відповідача, також зазначав, що строк позовної давності за позовом не пропущений, оскільки ОСОБА_2 дізнався про порушення своїх прав після винесення нотаріусом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.07.2019 року, а також, з метою поновлення своїх спадкових прав, позивач звернувся 08.08.2019р. до суду із позовом про визнання незаконними рішень кооперативу та зобов`язання вчинити дії. Незважаючи, що рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 01.04.2020р. було відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , вважає, що факт звернення вчасно до суду перериває перебіг позовної давності.

Відповідач ОСОБА_2 , сповіщений належним чином про час та дату судового засідання, до зали суду не з`явився, не погодився з позовними вимогами позивача, просив відмовити у їх задоволенні. Зазначав у письмових поясненнях про обізнаність позивача про оформлення ним спадщини ще у 2017 році, а також про неотримання ним будь-яких грошових коштів від відчуження спірного гаражу. Підставою для подачі позову вважає складні сімейні стосунки між ними.

Представник відповідача ОСОБА_8 , присутній у судовому засіданні, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, а незгода позивача із діями відповідача щодо вступу до членів кооперативу, а потім виключення його та заміну на сина є виключно повноваженнями засідання правління ГК№1, тому відповідати за це відповідач не взмозі. Крім того, не погоджується із вартістю гаражу, згідно висновку експерта №122/22-42 від 30.01.2024 року, оскільки вважає гараж некапітальною спорудою та нерухомим майном.

Допитаний у якості свідка у судовому засіданні ОСОБА_4 підтвердив факт домовленості між братами щодо користування гаражем, грошової компенсації за частку з боку відповідача. Вважає, що відповідач вступив у члени гаражного кооперативу та потім відчужив гараж своєму сину, всупереч їх домовленостям, підтримав доводи позивача та зміст позовної заяви.

Суд вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.

Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідач ОСОБА_2 та свідок ОСОБА_4 є спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач успадкував 2/3 частки спадкового майна у зв`язку із відмовою на його користь сина померлого ОСОБА_4 . При цьому, відповідач ОСОБА_2 успадкував 1/3 частку спадкового майна.

Постановою нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавської В.В. від 02.07.2019 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на 2/3 частки земельної ділянки та 2/3 частки гаража у гаражному кооперативі № НОМЕР_2 , за АДРЕСА_1 та роз`яснено, що для вирішення питання про членство у кооперативі йому необхідно звернутись до правління кооперативу або ж отримати компенсацію від іншого спадкоємця, що вже став членом кооперативу.

Відповідач ОСОБА_2 , згідно з протоколом засідання правління кооперативу від 15.11.2016 року, був прийнятий в члени кооперативу, відповідно до його заяви від 05.11.2016 року. Після чого, 08.02.2017 року, відповідача було виключено з членів кооперативу за його заявою, тією ж заявою він просив переоформити гараж на свого сина ОСОБА_5 , який цього ж дня подав відповідну заяву. Останній, 05.04.2018 року подав заяву про його виключення з членів кооперативу та просив переоформити гараж на ОСОБА_6 , який цього ж дня подав заяву про вступ у члени кооперативу. Відповідно до протоколу засідання правління кооперативу від 18.04.2018 року, ОСОБА_5 було виключено із членів кооперативу, а ОСОБА_6 прийнято в члени кооперативу. Позивачем 24.04.2018 року було подано заяву про вступ у члени кооперативу, однак, згідно з протоколом засідання правління ГК№1 від 25.04.2018р. позивачу було відмовлено у цьому, оскільки ОСОБА_6 набув право на членство в кооперативі у законний спосіб та підстав для позбавлення цього права не було.

Тобто, відповідачем не спростовується факт вчинення ним відповідних дій для здійснення спадкування гаражу як то подання заяви про вступ у члени кооперативу та його подальше виключення з членів на користь свого сина ОСОБА_5 - та досягнення визначених результатів володіння, користування та розпорядження не тільки своєю 1/3 часткою спадкового майна, а усім майном. При цьому, добровільно, відповідачем не було сплачено компенсацію за це майно іншому спадкоємцю позивачу ОСОБА_1 , який своїми діями подачею заяви про спадкування, заяви про вступ у члени гаражного кооперативу, позовної заяви у цивільній справі №361/5728/19 про той самий предмет спору вважав свої права спадкоємця порушеними та вимагав їх поновлення.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За приписами п. 4.15 п. 4 Глави 10 Розділу II «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» - відсутність оригіналу правовстановлюючого документа є перешкодою позивачу в нотаріальному оформленні своїх спадкових прав. Згідно наказу Міністерства юстиції України за № 914/5 від 26.05.2009 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо державної реєстрації прав власності на об`єкти нерухомого майна на підставі рішень судів» - рішення судів про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна, про встановлення факту права власності на об`єкти нерухомого майна, про передачу безхазяйного нерухомого майна до комунальної власності є правовстановлюючими документами, на підставі яких проводиться державна реєстрація прав власності на об`єкти нерухомого майна.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Об`єктом спадкування можуть бути лише права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент його смерті.

Право на спадщину переходить лише до спадкоємців, які прийняли спадщину в установленому порядку.

Для прийняття спадщини встановлюється шестимісячний строк, перебіг якого починається з дня смерті спадкодавця. У цей строк спадкоємець, який не проживав із спадкодавцем, вправі подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Якщо протягом указаного строку спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він є таким, що не прийняв її.

Статтею 357 ЦК України передбачено, що частки у праві спільної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Враховуючи наведене, суд доходить висновку, що підстави для застосування наслідків пропуску строку позовної давності у даній справі, за заявою представника відповідача - відсутні, оскільки про порушення своїх прав щодо предмету позову, позивач ОСОБА_1 дізнався з вищевказаної постанови нотаріуса Броварської міської державної нотаріальної контори Київської області Журавської В.В. від 02.07.2019 року, а звернувся до суду із дійсною позовною заявою 21.04.2021р., при цьому суд враховує Закон України від 30.03.2020р. №540-ІХ щодо продовження строків позовної давності на час дії карантину, а також факт звернення позивача до суду у цивільній справі №361/5728/19 про той самий предмет.

Щодо визначення вартості спадкового спірного майна, суд вважає таким, що заслуговує на увагу висновок експерта №122/22-42 від 30.01.2024 року за результатами проведення судової оціночно-будівельної експертизи, де ринкова вартість гаражного приміщення № НОМЕР_1 в ГК№1, що знаходиться по АДРЕСА_1 визначена у 170 828 грн., тому вартість 2/3 його частини становить 113855,33 грн.

Доводи відповідача, викладені у письмових додаткових поясненнях щодо необґрунтованих висновків експерта, оскільки не було встановлено чи є спадковий гараж капітальною спорудою, об`єктом нерухомого майна або ж є тимчасовою спорудою з розбірних конструкцій є особистою думкою відповідача. Суд зазначає, що не погоджуючись із висновком експерта, сторона відповідача не надала належних та допустимих доказів іншої вартості майна, також до суду не надходило клопотань про призначення додаткової оціночно-будівельної експертизи.

Суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що вимога ОСОБА_1 про стягнення грошової компенсації вартості частини спадкового майна з відповідача ґрунтується на законі, та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 182, 328, 356, 392, 1216-1218, 1222, 1223, 1261, 1266-1268, 1271, 1296, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 16, 76-89, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , у інтересах якого діє адвокат Біліченко Віктор Васильович, до ОСОБА_2 про стягнення компенсації вартості частки у гаражі - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 113 885,33 (сто тринадцять тисяч вісімсот вісімдесят п`ять ) грн. 33 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, які не були присутні у судовому засіданні під час ухвалення судового рішення, мають право подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Писанець Н.В.