Справа № 127/2-4466/09
Провадження 4-с/127/12/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Борисюк І.Е.,

за участю: секретаря судового засідання Остапенко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Богдани Миколаївни, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області звернувся ОСОБА_1 із скаргою на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Богдани Миколаївни.

Скарга мотивована тим, що 21.01.2024 заявник отримав копію постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Б.М. про відкритті виконавчого провадження № 73863367 від 18.01.2024. Підставою для винесення даної постанови державним виконавцем безпідставно зазначено виконавчий лист, виданий судом ще 22.01.2010. При цьому, на думку заявника, державний виконавець допустила подвійне нарахування та умисно не скасувала постанову про відкриття виконавчого провадження № 71881635 від 28.05.2023. Також, на думку заявника, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, не відповідає вимогам чинного законодавства, адже не містить прізвища та ініціалів посадових осіб, що його підписали; виданий неналежному стягувачу. Заявник вважає, що судом першої інстанції в ході розгляду заяви про заміну стягувача було порушено норми процесуального права. Крім того, заявник вважає, що державним виконавцем у постанову про відкриття виконавчого провадження № 73863367 від 18.01.2024 «внесено завідомо недійсний документ», який міг бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років. Заявник вважає, що державний виконавець Сас Б.М. діяла умисно або з очевидною службовою недбалістю.

Вищевикладене й стало підставою для звернення заявника до суду із вимогами про визнання дій державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Богдани Миколаївни неправомірними; визнання незаконною та скасування постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Богдани Миколаївни про відкриття виконавчого провадження № 73863367 від 18.01.2024.

Ухвалою суду від 25.01.2024 вищевказану скаргу було прийнято до розгляду, призначено судове засідання, запропоновано державному виконавцю та стягувачу (ТОВ «ФК «Кредит-Капітал») надати суду письмові пояснення чи заперечення на скаргу і докази у строк встановлений судом.

Від державного виконавця та стягувача письмові пояснення чи заперечення на скаргу, докази та будь-які клопотання не надходили.

Ухвалою суду від 01.02.2024 з Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було витребувано матеріали виконавчих проваджень № 71881635 та № 73863367 для огляду та дослідження в судовому засіданні та інформацію щодо виконавчих проваджень.

На виконання вимог вищевказаного судового рішення 07.02.2024 та 09.02.2024 на адресу суду надійшли витребувані докази та інформація.

У судове засіданні заявник (боржник), державний виконавець та представник стягувача не з`явились, хоча належним чином були повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. Причини неявки суду не повідомлено. Водночас, від державного виконавця надійшла заява про розгляд скарги у її відсутність із зазначенням про заперечення щодо задоволення скарги.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що заявник (боржник), державний виконавець та представник стягувача не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Враховуючи вищевказане та положення ст. 223 і ч. 2 ст. 450 ЦПК України, суд постановив провести розгляд справи у відсутність заявника (боржника), державного виконавця та представника стягувача (ухвала суду постановлена не виходячи до нарадчої кімнати та занесена до протоколу судового засідання).

Відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження № 73863367 суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці у справі № 2-4466/09 від 06.11.2009 було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 17.12.2007 в загальній сумі 172 264, 00 гривень, а також судовий збір в сумі 1 700, 00 гривень на витрати на ІТЗ розгляду справи в сумі 252, 00 гривень.

З матеріалів цивільної справи № 2-4466/09 вбачається, що представнику ПАТ «Універсал Банк» за вищевказаним судовим рішенням було видано 22.01.2010 виконавчий лист.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22.03.2023 було замінено стягувача з ВАТ «Універсал Банк» на ТОВ «ФК «Кредит-Капітал». Однак, постановою Вінницького апеляційного суду від 18.01.2024 ухвалу суду від 22.03.2023 було скасовано і ухвалено нове судове рішення, яким замінено стягувача ВАТ «Універсал Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» у правовідносинах за вищевказаним виконавчим листом.

З матеріалів виконавчого провадження № 73863367, досліджених в ході розгляду справи, вбачається наступне.

17.01.2024 на адресу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» надійшла заява про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-4466/2009, виданого 22.01.2010 Ленінським районним судом м. Вінниці (вх. № 1515/22.25-35 від 17.01.2024).

18.01.2024 державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Б.М. було відкрито виконавче провадження № 73863367 про примусове виконання вищевказаного виконавчого листа, про що винесено відповідну постанову.

Того ж дня, 18.01.2024, державним виконавцем було винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про арешт коштів та майна боржника.

Посилання заявника на те, що виконавчий лист, виданий Ленінським районним судом м. Вінниці 22.01.2010 за судовим рішенням у справі № 2-4466/09 від 06.11.2009, не відповідає вимогам чинного законодавства, не заслуговують на увагу, адже є безпідставними. Дані аргументи заявника вже досліджувались судом і таким обставинам була надана правова оцінка.

Так, Вінницьким апеляційним судом в постанові від 18.01.2024 було встановлено наступне: «…безпідставними є доводи ОСОБА_1 про те, що виконавчий лист Ленінського районного суду м. Вінниці не відповідає вимогам чинного законодавства, через відсутність у ньому прізвища та ініціалів посадових осіб, що підписали документ, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року № 606-XIV у редакції, що була чинна на момент видачі судом виконавчого документу, такий документ мав бути підписаний уповноваженою посадовою особою і скріплений печаткою. Вказані реквізити містяться на виконавчому листі, виданому Ленінським районним судом м. Вінниці 22 січня 2010 року у цій справі (а. с. 46)…».

Посилання заявника на те, що виконавчий лист за судовим рішенням у справі № 2-4466/09 від 06.11.2009 видано Ленінським районним судом м. Вінниці 22.01.2010 неналежному стягувачу, не заслуговують на увагу, адже є безпідставними. Дані аргументи заявника також вже досліджувались судом і таким обставинам була надана правова оцінка.

Так, Вінницьким апеляційним судом в постанові від 18.01.2024 було встановлено наступне: «…Апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий документ було видано неналежному стягувачу, оскільки на той момент назву банку ВАТ «Універсал Банк» було змінено на ПАТ «Універсал Банк…».

Вищевказані обставини не підлягають доказуванню, виходячи з положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України.

Крім того, в ході розгляду даної скарги вищевказані обставини, встановлені постановою Вінницького апеляційного суду від 18.01.2024, учасниками справи не спростовані.

Посилання заявника на те, що державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Б.М. було допущено подвійне нарахування та умисно не скасовано постанову від 28.05.2023 про відкриття виконавчого провадження № 71881635, є безпідставними й необґрунтованими, виходячи з наступного.

По-перше, як вбачається з матеріалів виконавчого провадження № 71881635, досліджених в ході розгляду справи, дане виконавче провадження було відкрито старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Геворгян А.А. 25.05.2023 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 22.01.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» 174 216, 00 гривень. Матеріали даного виконавчого провадження постанови від 28.05.2023 про відкриття виконавчого провадження, відповідно, не містять.

По-друге, 15.12.2023 держаним виконавцем було повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», про що винесено відповідну постанову. Наслідки повернення виконавчого документа регламентовані ч. 3 - ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

По-третє, заявником необґрунтовано яким саме чином державний виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Б.М. допустила «подвійне нарахування» і чого саме нарахування. При цьому судом прийнято до уваги, що виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і Законом України «Про виконавче провадження».

По-четверте, державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Б.М. у відповідності до положень Закону України «Про виконавче провадження» не була наділена повноваженнями на скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 71881635.

Твердження заявника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права під час розгляду заяви ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» про заміну стягувача у виконавчому листі, результатом вирішення якої стало постановлення судом ухвали від 22.03.2023, не заслуговують на увагу, адже суд першої інстанції не наділений повноваженнями перевірки законності і обґрунтованості судових рішень.

У відповідності до ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом; ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Статтею 353 ЦПК України визначено перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

Таким чином, цивільне процесуальне законодавство України передбачає можливість оскарження, зокрема ухвали суду першої інстанції, в апеляційному порядку.

Судове рішення від 22.03.2023 було предметом перегляду в суді апеляційній інстанції, в результаті чого було винесено постанову 18.01.2024, яка набрала того ж дня законної сили.

Щодо тверджень заявника про те, що державним виконавцем прийнято до виконання виконавчий документ, виданий 22.01.2010, з пропуском строку його пред`явлення до виконання, то суд прийшов до наступного висновку.

З постанови державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Геворгян А.А. від 13.12.2022 (ВП № 17290509) і відміток на виконавчому документі, зокрема вбачається, що 13.12.2022 його було повернуто стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». (а.с. 46-47)

За відомостями з АСВП, доступ до якої є публічним, а також інформації, наданої державним виконавцем на виконання вимог ухвали суду від 01.02.2024, вбачається, що вищевказане виконавче провадження - № 17290509 було відкрите 10.02.2010.

У відповідності до ч. 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Таким чином, повернення виконавчого документа на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» не позбавляло стягувача повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених ст. 12 цього Закону в даному випадку протягом трьох років, тобто до 13.12.2025.

Отже, враховуючи положення ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Вінниці 22.01.2010 за судовим рішенням у справі № 2-4466/09 від 06.11.2009, переривався, відповідно стягувач мав право пред`явити виконавчий документ до виконання до 13.12.2025.

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що стягувач пред`явив виконавчий документ до виконання у визначений Закону України «Про виконавче провадження» строк. Відповідно твердження заявника про те, що стягувачем такий строк було пропущено, є безпідставними.

Посилання заявника в обґрунтування скарги на положення ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу» є безпідставним і необґрунтованим, адже даний нормативний документ втратив свою чинність ще 05.10.2016 .

Посилання заявника в обґрунтування скарги на положення ст. 85 Закону України «Про виконавче провадження» також є безпідставним і необґрунтованим, адже даний нормативний документ не містить статтю 85.

Враховуючи посилання заявника в обґрунтування скарги на те, що державним виконавцем Сас Б.М. було «умисно або у зв`язку з очевидною службовою недбалістю» проігноровано можливість оскарження її дій, судом не встановлено створення будь-яких перешкод боржнику з боку державного виконавця скористатись правом на оскарження її дій та або бездіяльності в межах виконавчого провадження № 73863367. Крім того, така позиція заявника нічим необґрунтована й не підтверджена.

Таким чином, розглянувши скаргу, дослідивши матеріали справи та виконавчих проваджень, суд дійшов до переконання, що державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Б.М. діяла в межах своїх повноважень, як те визначено Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до вимог чинного законодавства, з дотриманням засад диспозитивності, незалежності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно із ч. 3 ст. 451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд прийшов до переконання, що скарга ОСОБА_2 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Б.М. є необґрунтованою, а тому не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про виконавче провадження», ст.ст. 2, 4, 5, 10-13, 18, 76-83, 89, 95, 229, 258-261, 263, 353-355, 447-452 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сас Богдани Миколаївни відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду складена 12.02.2024.

Суддя: