Справа № 283/3072/23
провадження №2/283/208/2024
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

29 лютого 2024 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Селіною А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Малині цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до Малинської міської ради Житомирської області,

про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції сторін.

22.12.2023 ОСОБА_1 звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовною заявою про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Предметом позовних вимог є визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви до нотаріальних органів про прийняття спадщини після смерті діда ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Нові Вороб`ї Коростенського району Житомирської області.

В обґрунтування поданого до суду позову ОСОБА_1 зазначив, що 17.01.1996 його дід ОСОБА_2 склав заповіт на користь онука ОСОБА_3 , яким заповів йому все своє майно. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй за життя майно. Після смерті ОСОБА_4 спадщину прийняв її чоловік (дід позивача) ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , після смерті якого відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю за життя майно. При зверненні до нотаріуса, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті діда, ОСОБА_1 було відмовлено у прийнятті заяви у зв`язку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. У зв`язку з цим позивач змушений звернутися з даним позовом до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, разом з матеріалами справи подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача Малинської міської ради в судове засідання не з`явився, 22.01.2024 року до суду надійшла заява за підписом ОСОБА_5 , який діє в інтересах органу місцевого самоврядування на підставі довіреності №27 від 17.01.2024, згідно з якою представник просив проводити розгляд справи без його участі, не заперечив щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких грунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши наявні докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, вважає необхідним відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Нові Вороб`ї Малинського (нині Коростенського) району Житомирської області народилася мати позивача ОСОБА_6 , про що свідчить свідоцтво про народження № НОМЕР_1 , актовий запис№19 (а.с.22). Батьками ОСОБА_6 згідно з свідоцтвом про народження є: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_4 .

19.06.1971 між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , 1949 р.н., виконавчим комітетом Нововороб`ївської сільської ради Малинського району Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис №10. Прізвище « ОСОБА_8 » було змінено на « ОСОБА_9 », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб індексний номер 2 від 10.01.2024 (а.с.23-24).

Від даного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_4 народився позивач ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 (а.с.25).

29.11.1994 шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_10 було розірвано, про що зроблено актовий запис №1505. Прізвище після розірвання шлюбу мати позивача залишила « ОСОБА_11 ». Вказане підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу індексний номер 1 від 10.01.2024 (а.с.26-27).

Згідно з Свідоцтвом про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_3 , позивач ОСОБА_12 02.12.1999 змінив прізвище « ОСОБА_11 » на « ОСОБА_8 » (а.с.10).

10.08.2005 між матір`ю позивача та ОСОБА_13 , 1946 р.н., було укладено шлюб, про що вчинено актовий запис №1241. Прізвище « ОСОБА_11 » вона змінила на « ОСОБА_14 », що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб індексний номер 8 від 10.01.2024 (а.с.28-29).

За життя 01.02.1997 бабі позивача ОСОБА_4 було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЖТ №016800 на земельну частку (пай) із земель реформованого КСГП імені Ватутіна, розміром 5,05 в умовних кадастрових гектарах (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла баба позивача ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина на все належне спадкодавцю за життя майно.

Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Малинської державної нотаріальної контори Житомирської області 22.02.2007, зареєстрованого в реєстрі за №805, ОСОБА_2 (дід позивача) є спадкоємцем ОСОБА_4 та отримав дане свідоцтво на спадкове майно, а саме: право на земельну частку (пай) із земель реформованого КСГП імені Ватутіна, розміром 5,05 в умовних кадастрових гектарах (а.с.7).

Також 17.01.1996 ОСОБА_2 склав заповіт, який посвідчений секретарем Нововороб`ївської сільської ради Малинського району Житомирської області, згідно з яким зробив наступне розпорядження: усе своє майно та належний йому житловий будинок в с. Нові Вороб`ї він заповідав своєму онуку ОСОБА_12 (а.с.11).

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла мати позивача ОСОБА_15 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , про що вчинено актовий запис №20118 (а.с.30).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , про що вчинено актовий запис про смерть №89 (а.с.9).

Відповідно до довідки виконкому Малинської міської ради Житомирської області №507 від 21.11.2023, ОСОБА_2 , 1924 р.н., на день своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Крім нього за даною адресою були зареєстровані, але не проживали: онука ОСОБА_16 , 1973 р.н., онук ОСОБА_17 , 1968 р.н., правнучка ОСОБА_18 , 1991 р.н., правнучка ОСОБА_19 , 1993 р.н., правнучка ОСОБА_20 , 2009 р.н. (а.с.12).

Отже, після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне йому за життя майно, а строк на прийняття спадщини для спадкоємців закінчувався 23.07.2013.

З метою реалізації своїх спадкових прав після смерті діда та отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом позивач звернувся до нотаріуса, проте 05.12.2023 державним нотаріусом Іваненко О.М. була винесена постанова №02-14/858 про відмову ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що заявником пропущений встановлений законодавством шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини, а тому видати даний документ не представляється можливим (а.с.13).

Також, за заявою ОСОБА_1 Малинською державною нотаріальною конторою Житомирської області 05.12.2023 заведена спадкова справа №261/2023 до майна померлого ОСОБА_2 (а.с.36-38).

Отже, з вищезазначених підстав позивач звернувся до суду.

Мотиви та застосовані норми права.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено частиною другою вказаної статті.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Відповідно до статей 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За правилами ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Отже, закон розрізняє факти, які свідчать про прийняття спадщини особою, яка на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем, та особою, яка на час відкриття спадщини не проживала (постійно не проживала) зі спадкодавцем.

Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може лише спадкоємець, який на час відкриття спадщини постійно не проживав зі спадкодавцем.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року у справі №752/11156/18-ц (провадження № 61-14082св20).

Водночас, відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом зазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила ч.3 ст.1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо:1) спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини; 2) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви для прийняття спадщини; 3) ці обставини визнані судом поважними.

Отже, лише якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Такий строк у даному спорі для позивача був визначений з 23 січня 2013 року до 23 липня 2013 року.

Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку для прийняття спадщини, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. Водночас необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, проживання у спадковому майні після відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо.

Крім того, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Поважними причинами пропуску строку, з урахуванням конкретних фактичних обставин справи, можуть визнаватись, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України тощо.

За правилами доказування, визначеними статтями 12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У відповідності до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_1 взагалі не зазначив жодної причини пропуску строку для подання ним заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 .

Тому доказів на підтвердження того, що в період часу з 23 січня 2013 року до 23 липня 2013 року у позивача існували причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними для нього труднощами на вчинення у визначений законом шестимісячний строк дій щодо прийняття спадщини, позивачем не надано.

За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, надавши належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 83, 265, 268, 354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, відмовити за безпідставністю.

Рішення суду може бути оскаржено сторонами до Житомирського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса реєстрації та фактичного проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Малинська міська рада Житомирської області, , юридична адреса: Житомирська область, м. Малин, площа Соборна,6А.

Суддя