УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Царіциній Я.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

25 грудня 2023 року Солом`янським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів - ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 грудня 2023 року.

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами зазначеного судового наказу від 25 грудня 2023 року.

Вимоги заяви мотивує тим, що на момент видання судового наказу у стягувача не існувало права вимоги. Між сторонами існує спір про аліменти на дитину. ОСОБА_1 приймає активну участь у матеріальному забезпеченні сина. Зокрема, у період з березня 2023 року по січень 2024 року ОСОБА_1 сплачував ОСОБА_2 грошові суми на утримання дитини з власного поточного рахунку шляхом перерахування сум на платіжну картку стягувача. Матеріали справи не містять фактичних даних ні про місце проживання дитини разом з одним із батьків, ні про перебування дитини на утриманні когось з них. Крім того, розгляд справи в наказному провадженні передбачає відсутність спору, а тому підстави для розподілу судових витрат відсутні. Таким чином, у справах наказного провадження судові витрати не відшкодовуються.

Заявник просить суд:

- скасувати судовий наказ, виданий 25 грудня 2023 року Солом`янським районним судом м. Києва за нововиявленими обставинами;

- відмовити ОСОБА_2 у задоволенні заяви про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на дитину;

- у порядку повороту виконання рішення стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 4000 гривень витрат на правничу допомогу.

Представник заявника у судовому засіданні підтримав викладене у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та просив її задовольнити. Зазначив, що ОСОБА_1 за період з 19 березня 2023 року по 23 лютого 2024 року перерахував ОСОБА_2 кошти в сумі 24801 гривні 81 копійки. Заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 відсутня. Проте, ОСОБА_1 обтяжений боргами, що визнається стягувачем. Доводи сторони стягувача з приводу того, що переказ ОСОБА_1 власних коштів носили характер звичайних транзакцій між подружжям, являли собою спільне майно подружжя та були використані стягувачем не спільні потреби сім`ї, не відповідають дійсності з огляду на наступне. Сторони не проживають разом з березня 2023 року, а тому з цього часу кошти не були спільним майном подружжя та сплачувались боржником виключно на утримання його сина. Крім того, на даний момент у ОСОБА_1 наявні аліментні зобов`язання щодо його матері ОСОБА_4 згідно договору про утримання батьків та сплату утримання (аліментів). Відповідно до цього договору ОСОБА_1 надає грошове утримання своїй матері у твердій грошовій сумі в розмірі 2 прожиткових мінімумів на одну непрацездатну особу з розрахунку на місяць. Нарахування аліментів починається з 01 січня 2024 року та довічно. Таким чином, ОСОБА_1 щомісячно матері сплачує 4722 гривні аліментів. Також, ОСОБА_1 бере участь у додаткових витратах своєї непрацездатної матері, викликаних тяжкою хворобою.

Представник стягувача у судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами. Зазначив, що заявником не вказано жодних нововиявлених обставин. ОСОБА_2 зі своїм сином ОСОБА_3 зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 . Доказів на спростування вказаних обставин стороною заявника суду не надано. Боржник з сім`єю не проживає з березня 2023 року. Спору про аліменти на дитину або про розмір аліментів на час подання ОСОБА_2 заяви про видачу судового наказу не існувало. На підставі п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України стягувач мала безспірне право на стягнення з боржника аліментів. Боржник визнавав свій обов`язок сплачувати аліменти, що підтверджується наданими останнім платіжними інструкціями від 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року та від 30 жовтня 2023 року про оплату ним аліментів на утримання дитини за вказаний період. Договору про сплату аліментів між сторонами не існувало, боржник платив аліменти на свій розсуд. Таким чином, за період березень-жовтень 2023 року боржником було сплачено аліменти у загальному розмірі 6000 гривень, що становило 857 гривень 15 копійок на місяць. Претензій щодо сплати аліментів на цей період стягувач не висувала. Решта переказів, здійснених боржником на рахунок стягувача за період з 09 березня 2023 року по 31 липня 2023 року на загальну суму 8997 гривень 17 копійок було ним здійснено під час шлюбу із стягувачем та задовго до подання ним у жовтні 2023 року позову про розірвання шлюбу. Транзакції мали призначення платежу: переказ власних коштів, носили характер звичайних транзакцій між подружжям, являли собою спільне майно подружжя та були використані стягувачем на спільні потреби сім`ї. З 30 жовтня 2023 року боржник припинив сплачувати аліменти, у зв`язку з чим стягувач 14 грудня 2023 року подала заяву про видачу судового наказу. Боржник відновив сплату аліментів лише 08 січня 2024 року, вже після отримання судового наказу, що підтверджується наданою боржником платіжною інструкцією від 08 січня 2024 року.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 25 грудня 2023 року Солом`янським районним судом м. Києва видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів - ОСОБА_1 , але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 14 грудня 2023 року (а.с. 24).

Відповідно до ч. 8 ст. 170 ЦПК України у разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 423 ЦПК України визначені підстави для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, а саме:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Нововиявленими обставинами, на які посилається заявник, є те, що ОСОБА_1 за період з 19 березня 2023 року по 23 лютого 2024 року перерахував ОСОБА_2 кошти в сумі 24801 гривні 81 копійки. Заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_1 відсутня. Проте, ОСОБА_1 обтяжений боргами, що визнається стягувачем. Доводи сторони стягувача з приводу того, що переказ ОСОБА_1 власних коштів носили характер звичайних транзакцій між подружжям, являли собою спільне майно подружжя та були використані стягувачем не спільні потреби сім`ї, не відповідають дійсності з огляду на наступне. Сторони не проживають разом з березня 2023 року, а тому з цього часу кошти не були спільним майном подружжя та сплачувались боржником виключно на утримання його сина.

На підтвердження сплати аліментів сторона заявника надала суду платіжні інструкції.

Разом з тим, лише у чотирьох платіжних інструкціях (від 01 вересня 2023 року, 02 жовтня 2023 року, 31 жовтня 2023 року, 08 січня 2024 року) у призначенні платежу вказано: переказ власних коштів, аліменти. Проте, у цих платіжних інструкціях не вказано, хто є отримувачем.

Представник стягувача у судовому засіданні зазначив, що з 30 жовтня 2023 року боржник припинив сплачувати аліменти, у зв`язку з чим стягувач 14 грудня 2023 року подала заяву про видачу судового наказу. Боржник відновив сплату аліментів лише 08 січня 2024 року, вже після отримання судового наказу, що підтверджується наданою боржником платіжною інструкцією від 08 січня 2024 року.

Вбачається, що факт добровільної сплати аліментів боржником (у розмірі, визначеному ним) не є нововиявленою обставиною та підставою для скасування судового наказу.

ОСОБА_2 , скориставшись своїм правом, передбаченим ст. 161 ЦПК України, звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів.

Сторона заявника також посилається на те, що на даний момент у ОСОБА_1 наявні аліментні зобов`язання щодо його матері ОСОБА_4 згідно договору про утримання батьків та сплату утримання (аліментів) від 05 лютого 2024 року. Відповідно до цього договору ОСОБА_1 надає грошове утримання своїй матері у твердій грошовій сумі в розмірі 2 прожиткових мінімумів на одну непрацездатну особу з розрахунку на місяць. Нарахування аліментів починається з 01 січня 2024 року та довічно. Таким чином, ОСОБА_1 щомісячно матері сплачує 4722 гривні аліментів. Також, ОСОБА_1 бере участь у додаткових витратах своєї непрацездатної матері, викликаних тяжкою хворобою.

Договір про утримання батьків та сплату утримання (аліментів) укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 05 лютого 2024 року.

ОСОБА_2 із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів звернулась до суду 14 грудня 2023 року.

Оцінивши надані докази та враховуючи вимоги закону, суд приходить до висновку, що вказана обставина не існувала на час розгляду справи, оскільки судовий наказ видано 25 грудня 2023 року, тобто до укладення договору про утримання батьків та сплату утримання (аліментів).

Крім того, факт перебування у боржника на утриманні інших осіб, не звільняє останнього від обов`язку утримання дитини до досягнення ним повноліття.

У п. 3 Постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами визначено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга статті 361 ЦПК України).

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи.

Крім того, частиною 2 ст. 197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

У ч. 4 ст. 273 ЦПК України зазначено, що якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

З огляду на наведене, у задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись статтями 423-429 ЦПК України суд, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала суду складена 29 лютого 2024 року.

Суддя: