Справа №639/20/24
Провадження №2/639/492/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Кобзар І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пилипець А.Ю. звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , і просить суд розірвати шлюб, укладений 14.06.2003 року між позивачем та відповідачем, актовий запис №683.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.03.2003 року позивач та відповідач уклали шлюб. В шлюбі сторони мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що сторони не підтримують шлюбних відносин, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально, отже позивач вважає, що сім`я розпалась та збереженню не підлягає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.01.2024 року відкрито спрощене провадження у вищевказаній цивільній справі, призначено судове засідання.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Пилипець А.Ю. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач ОСОБА_2 подав заяву, в якій визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу та просив розглянути справу у його відсутність.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що 14.06.2003 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклав шлюб з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстровано у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №683 і підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 , виданим 14.06.2003 року. Прізвище дружини змінено на « ОСОБА_6 » (а.с. 13).

У сторін є спільні діти - повнолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис №1551 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис №2389 та підтверджується копією свідоцтва народження серії НОМЕР_3 . Батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.14-18).

Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

Статтею 112 СК України передбачено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Згідно з ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, неповнолітньої дитини та відповідача, який позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Отже суд вважає недоцільним надання сторонам строку для примирення.

За таких обставин шлюб підлягає розірванню.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (а.с.6) в розмірі 536,80 грн., а іншу частину судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 536,80 грн. - стягнути з відповідача на користь позивача на підставі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 140, 141, 206, 263-265, 268, 280-283 ЦПК України, ст. ст. 105, 110-115 СК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 14.06.2003 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів громадянського стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №683.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новобаварському районі м. Харкова повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок відповідно до квитанції №2502-2069-6895-2232 від 27.12.2023 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з оплатою судового збору в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне рішення складено 14.02.2024 року.

Суддя Н.В. Баркова