Справа № 594/20/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, інтереси якої представляє адвокат Мельник А.В., звернулася до суду із позовом, у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 416, вчинений 01 лютого 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з неї в користь АТ «КРЕДОБАНК» заборгованості, і на підставі якого 10 квітня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. відкрито виконавче провадження про стягнення заборгованості в розмірі 35352,25 грн.Вважає, що вказаний вище виконавчий напис не відповідає вимогам чинного законодавства. Зазначила, що 14 грудня 2021 року замінено сторону стягувача АТ «Кредобанк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції».

Ухвалою суду від 05 січня 2024 року відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, та запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву. Копію цієї ухвали в електронному вигляді разом з прикріпленими до нього файлами було направлено відповідачу в його електронний кабінет, яку доставлено до електронного кабінету 05 січня 2024 року. Відзиву на позовну заяву відповідач не подавав.

Ухвалою суду від 29 лютого 2024 року задоволено заяву позивачки ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису у виконавчому провадженні НОМЕР_2, відкритомуна підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. 10 квітня 2020 року на підставі виконавчого напису№ 416, серія НОК 813888, вчиненого 01 лютого 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ «КРЕДОБАНК» заборгованості за кредитним договором зі страхування життя позичальника №159/10062ЕСLG313Т (Поточний Грейс) від 14 червня 2016 року.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

ОСОБА_1 оскаржує виконавчий напис № 416, серія НОК 813888, вчинений 01 лютого 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з неї в користь АТ «КРЕДОБАНК» заборгованості за кредитним договором зі страхування життя позичальника №159/10062ЕСLG313Т (Поточний Грейс) від 14 червня 2016 року та договору про відступлення права вимоги №270К, укладеного 02 липня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Платинум банк» та Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» за період з 02 липня 2018 року по 31 жовтня 2019 року. Сума заборгованості складається з: 13018,29 грн- заборгованість за кредитом; 2122,12 грн. - заборгованість за відсотками; 16523,00 грн, - заборгованість за комісіями. Загальна сума заборгованості становить 31663,41 грн, та сума плати, що здійснена стягувачем за вчинення виконавчого напису.

У виконавчому написі зроблено відмітку, що він набрав чинності з дня його вчинення.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. 10 квітня 2020 року відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 з виконання вказаного вище виконавчого напису.

Як встановлено з Інформації про виконавче провадження від 20 жовтня 2023 року у виконавчому провадженні НОМЕР_2 з виконання спірного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. винесено постанови: 10 квітня 2020 року - про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника шляхом звернення стягнення на рахунках боржника (сума звернення стягнення 35329,75 грн.); 10 квітня 2020 року - про арешт коштів боржника; 28 квітня 2020 року - про передачу ВД на виконання до підприємства, установи організації (ТОВ «Агрополіс»).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелихом А.І. 14 грудня 2021 року у виконавчому провадженні НОМЕР_2 замінено сторону виконавчого провадження АТ «Кредобанк» на правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (код 37356981).

За загальним правилом, визначеним ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі Перелік).

Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку).

Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій вчинення нотаріальних дій перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Пунктом 1 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису нотаріуса за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього Переліку), подаються: оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року.

Пленум Вищого адміністративного суду України у п. 10.2 Постанови від 20 травня 2013 року №7 «Про судове рішення в адміністративній справі» роз`яснив, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд визначає, що рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти.

Тобто, на сьогоднішній день редакція Переліку передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.

За таких обставин, оспорюваний виконавчий напис вчинено після набрання законної сили вказаним вище судовим рішенням про скасування положень, на підставі яких його було вчинено, а саме пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 та постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду за результатами розгляду справи №916/3006/17 у постанові від 02 липня 2019 року, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

У спорі, який виник заборгованість є спірною, оскільки позивачка її не визнає шляхом визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи усі вищевикладені обставини, норми матеріального права та висновки Верховного Суду, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними, порушене право позивачки підлягає захисту шляхом визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею при поданні позову до суду судовий збір та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову.

На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 95, 141, 142, 200, 206, 263, 265, 268, 273 354, 355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 416, серія НОК 813888, вчинений 01 лютого 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ «КРЕДОБАНК» заборгованості за кредитним договором зі страхування життя позичальника №159/10062ЕСLG313Т (Поточний Грейс) від 14 червня 2016 року.

Заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Борщівського районного суду Тернопільської області від 29 лютого 2024 року у виді зупинення стягнення на підставі виконавчого напису № 416, серія НОК 813888, вчиненого 01 лютого 2020 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личуком Тарасом Володимировичем про стягнення з ОСОБА_1 в користь АТ «КРЕДОБАНК» заборгованості за кредитним договором зі страхування життя позичальника №159/10062ЕСLG313Т (Поточний Грейс) від 14 червня 2016 року, що здійснюється в межах виконавчого провадження НОМЕР_2, відкритогона підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу Тернопільської області Мелиха А.І. від 10 квітня 2020 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання рішенням законної сили.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» в користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1073,60 грн. за подання позовної заяви до суду та 536,80 грн. судового збору, сплаченого нею при поданні до суду заяви про забезпечення позову.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , жителька с.Устя Чортківського району Тернопільської області, РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Приватні інвестиції»,( 04112, м.Київ, вул.Жамбила Жабаєва,7, ).

Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору:

Приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович ( АДРЕСА_1 ).

Приватний виконавець виконавчого округу Тернопільської області Мелих Анатолій Іванович (46008, м.Тернопіль, вул.Торговиця,32-А Тернопільської області).

Повне рішення складено 29 лютого 2024 року.

Суддя