БАРАНІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 273/1410/23
Провадження № 2/273/161/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м.Баранівка

Баранівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючої судді Самойленко Л.М.,

при секретарі судового засідання Муравській М.М.,

за участі позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Баранівської міської ради про визначення додаткового строку для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Баранівського районного суду Житомирської області із позовною заявою, відповідно до змісту якої, просить визначити їй додатковий строк тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання до нотаріуса заяви про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 та відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме на житловий будинок АДРЕСА_1 . У вчиненні нотаріальної дії їй було відмовлено через пропуск строку для прийняття спадщини. Вважає, що строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин, оскільки не знала законодавства про порядок прийняття спадщини, та у неї знаходились документи на право власності на житло.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити, пояснила, що не знала законодавства і довгий час перебувала за кордоном, тому в установлений законодавством строк не звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини.

Відповідач Баранівська міська рада свого представника в судове засідання не направила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. 15.02.2023 року до суду надійшла заява, в якій просять розглянути справу у відсутності представника відповідача, не заперечують проти задоволення позовних вимог у разі їх доведення належними та допустимими доказами у судовому засіданні.

Заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 02.12.2009 року матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , записана ОСОБА_4 (а.с.14).

З Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу від 14.06.2023 року встановлено, що 27.11.1973 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на " ОСОБА_7 "(а.с.17).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 одружилась з ОСОБА_8 , після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище " ОСОБА_9 " (а.с.18).

Згідно відоцтва про право на спадщину за законом від 30.01.2001 року спадкоємцями майна ОСОБА_10 , а саме житлового будинку АДРЕСА_1 , являються в рівних долях дружина ОСОБА_2 та син ОСОБА_11 (а.с.7-8, 9).

ОСОБА_11 продав ОСОБА_2 одну другу частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що вбачається з договору купівлі-продажу від 23.10.2007 року (а.с.10-11).

Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.15).

З 16.12.1987 року по 17.02.2020 року у житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстрованою значилася ОСОБА_2 (а.с.16).

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Звягельського районного нотаріального округу Присяжнюка В. від 09.06.2023 року №95/01-16 ОСОБА_1 пропустила шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 ( а.с.19).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частина перша статті 1269 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 статті 1270 Цивільного кодексу України передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно положень ч.3 ст.1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Правила частини третьої статті 1272 Цивільного кодексу України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 23 серпня 2017 року №6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 17 жовтня 2019 року у справі №766/14595/16 (провадження №61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі №487/2375/18 (провадження №61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі №450/1383/18 (провадження №61-21447св19).

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, має стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правових підстав для визначення додаткового строку для прийняття спадщини немає.

Подібний висновок викладений Верховним Судом у постанові від 11 листопада 2020 року у справі №750/262/20 (провадження №61-14038св20).

Згідно з частинами першою, п`ятою, шостою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 позивачка зазначила, довгий час перебувала за кордоном та не знала законодавства, тому вчасно не звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини.

Разом з тим, вищевказане не свідчить про те, що у позивача по справі ОСОБА_1 існували об`єктивні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 у встановлений вимогами законодавства строк.

Сама по собі юридична необізнаність позивача без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Беручи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки позивачем не надано жодних доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_2 , у зв`язку з чим позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Баранівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну його частини, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 23.08.2024.

Суддя Людмила САМОЙЛЕНКО