Справа № 215/1336/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді Коноваленка М.І.,

за участю секретаря судового засідання Коломійчук К.Ю.,

відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

20.03.2023 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки ОСОБА_1 , на їх користь суму заборгованості в розмірі 14654,27 гривень, посилаючись на те, що 11.11.2019 року між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 8535172 в електронній формі. Згідно з умовами договору відповідачці було надано грошові кошти у сумі 6000 грн. Сторони визначили, що строк позики складає 30 днів із відповідною базовою процентною ставкою 1,6 % в день. Відповідно до п.2 Договору розмір процентів на прострочену позику складає 2,70% в день.

03.04.2017 року між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №03042017.

12.03.2020 р. між сторонами за Договором факторингу було підписано Реєстр прав вимоги №97, відповідно до якого право вимоги за Договором позики №8535172 від 11.11.2019 р., перейшло до ТОВ «ФК «Профіт Капітал».

Взяті на себе зобов`язання відповідачка належним чином не виконала, у зв`язку з чим відповідно позивач набув право грошової вимоги до відповідача за договором позики №8535172 від 11.11.2019 р, станом на 23.02.2020 року включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних інфляції становить 14 654,27 грн.

В судове засідання представник позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не з`явився, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити у повному обсязі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30.03.2023 р. позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

04 квітня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в обґрунтування якого зазначила, що з вимогами позивача ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» вона не згодна вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав: як вбачається з позову, 11.11.2019 р. між ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №8535172. 12.03.2020 р. відповідно до договору права вимоги №03042017 від 03.04.2017 р. ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило право вимоги за кредитними договорами зазначеними в Додатку №1. У позовній заяві до додатку 2 до Договору факторингу №03042017 від 03.04.2017 р., а саме актові прийому-передачі Реєстру боржників, відсутні відомості, де б значилося, що первинний кредитний договір №8535172 теж входить до переліку договорів боржників та сам лише договір відступлення прав вимоги не засвідчує факту відступлення позивачем прав вимоги по кредитному договору. Повідомлення про відступлення права вимоги за кредитним договором вона особисто не отримувала з незалежних він неї причин, сума заборгованості невмотивована та не підтверджується наданими розрахунками. Вважає, що кредитний договір укладений нібито нею електронним підписом, нею підписаний не був, відсутня дата та час підпису одноразовим ідентифікатором, не надано ані відомостей про сертифікацію ключа ЕЦП позивача, ані відомостей про особистий ключ підписувача, який має відповідати відкритому ключу зазначеному у сертифікаті, договір взагалі не підписаний сторонами. Сторони не домовилися про всі істотні умови та правила визначені законодавством, що суперечить принципу сумлінності, що є наслідком істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на погіршення становища споживача, що є підставою для визнання такого договору недійсним. При цьому, не заперечує факт підписання даної заяви та отримання спірної суми коштів як кредит.

02.05.2023 р. представником позивача надано пояснення щодо обставин зазначених відповідачкою у відзиві на позов, вважає, що ТОВ «ФК «Профіт Капітал» надано всі необхідні дані для підтвердження відступлення права грошової вимоги. Достатніми доказами відступлення права грошової вимоги є копія Договору Факторингу від 03.04.2017 р., копія додаткової угоди №1 до договору факторингу від 03.04.2017 р., а також витяг з реєстру прав вимоги №97 за договором Факторингу №03042017 р., копія платіжного доручення №208 від 12.03.2020 р., яка підтверджує здійснення оплати за договором факторингу №03042017 від 03.04.2017 р. Відповідно до постанови від 26.09.2018 р. у справі №1507/2772/12 та після отримання позовної заяви, ухвали про відкриття провадження, відповідачці було відомо про договір факторингу, але погашення заборгованості ні на рахунок ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів», а ні на рахунок ТОВ «ФК «Профіт Капітал» не здійснювалися. Відповідачка на веб сайті:https://mycredit.ua/ заповнила Заявку, вказуючи достовірні, повні та точні дані, які необхідні для прийняття рішення щодо надання позики. На підставі Заявки та даних, що зазначені в ній, ТОВ «1Безпечне агентство необхідних кредитів» здійснило реєстрацію Заявника на сайті товариства та оформило їй особистий кабінет, після чого на електрону пошту надійшов одноразовий ідентифікатор відображений у реквізитах договору: АОІ5FАFо4о за допомогою якого відбулося укладення електронного договору та без отримання листа на електронну пошту, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету /Договір позики між Заявником/Кредитором та Боржником/Позичальником не був би укладеним. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір. Відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному в ч.6 ст.6 ЗУ «Про електронну комерцію». При укладанні Договору позики сторонами було досягнуто згоди усіх його істотних умов тому зарахування коштів у сумі 6000 грн. відбулося на номер рахунку відповідачки № НОМЕР_1 відповідно до договору та інформації про переказ коштів, таким чином сторонами було досягнуто всіх істотних умов договору та підписання відбулося за допомогою одноразового ідентифікатора, який відповідачка отримала на електронну пошту, тому твердження відповідачки про відсутність договору позики є безпідставними та мають на меті уникнення від цивільно-правової відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами.

Відповідно до ч.1ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідного до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів , поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 11.11.2019 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики № 8535172. Згідно з умовами договору відповідачу було надано грошові кошти у сумі 6000 грн. строком до 11.12.2019 р.

Договір позики №8535172 укладено дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, шляхом надіслання електронного повідомлення про прийняття (акцепт) пропозиції, та підписано накладанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до положень ЗУ «Про електронну комерцію» Договір прирівнюється до укладеного в письмовій формі, про що свідчить п.5 договору позики, реквізити та підпис сторін.

Згідно з п. 1 Договору позики, за цим договором позикодавець зобов`язується передати позичальнику у власність грошові кошти, на погоджений умовами договору строк, шляхом їх перерахування на банківський картковий рахунок позичальника, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у день закінчення строку позики, або достроково, та сплатити позикодавцю плату від суми позики (а.с.8).

Факт успішного здійснення переказу коштів на рахунок відповідача підтверджується листом ТОВ «Фінансова компанія Фінекспрес» від 22.11.2022 року №22/11-2022-8 (а.с. 9).

03.04.2017 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Профіт Капітал» укладено договір факторингу №03042017, додаткову угоду №1, відповідно до умов яких до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» перейшло право вимоги до відповідача за договором позики № 8535172від 11.11.2019 року у розмірі 11880,00 грн.(а.с.13-22).

Передача прав вимоги за Договором позики №8535172 від 11.11.2019 р. підтверджується витягом з реєстру прав вимоги №97 від 12.03.2020 р. засвідченого підписами сторін та копією платіжного доручення №208 від 12.03.2020 р. щодо здійснення оплати за Договором факторингу №03042017 від 03.04.2017 р.(а.с.68-70).

Крім того, відповідачкою в якості письмових доказів до матеріалів справи долучено копію заочного рішення Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 09.07.2021 р. у справі №215/2579/21, провадження 2215/2011/21, де судом встановлено факт укладання договору позики №8535172 від 11.11.2019 р. між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачкою ОСОБА_1 , а тому не підлягають доказуванню, оскільки відповідно до ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України) обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Згідно розрахунку позивача, у зв`язку із невиконанням відповідачкою ОСОБА_1 зобов`язань за Договором позики № 8535172 від 11.11.2019 року, заборгованість перед позивачем становить 11880,00 грн., яка складається з:

- заборгованості за основним боргом - 6000 грн.,

- заборгованості за нарахованими та несплаченими базовими процентами - 2880,00 грн.,

- заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами на прострочену позику - 3000 грн.(а.с.10).

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За час прострочення зобов`язання згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України 3% річних становить 695,27 грн., інфляційні втрати кредитора - 2079,00 грн.

Всупереч умовам Договору позики, відповідач не виконувала свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «Профіт Капітал», ні на рахунки попереднього кредитора.

Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1082 ЦК України, боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідач, не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1, 2 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо іншій розмір процентів не встановлений договором або законом.

Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Вищенаведене відповідає правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній 16.05.2018 в справі № 686/21962/15-ц.

Відповідно до правового висновку, викладеного Верховним Судом України в постанові №6-2168цс-15 від 30.03.2016, за змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Частина 2 статті 625 Цивільного кодексу України визначає, що суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних (чи інший розмір, визначений договором) визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Тому при обрахунку суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних за основу має братися саме прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні.

Поряд з цим, суд звертає увагу, що 15.03.2022 був прийнятий Закон України №2120-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дій норм на період дії воєнного стану», який набув чинності 17.03.2022. Вказаним законом доповнено розділ «Прикінцеві та перехідні положення» Цивільного кодексу України. До розділу був внесений пункт 18, відповідно до якого: «У період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем)».

Оскільки представником позивача здійснено розрахунок 3% річних та інфляційних втрат за період з 12.03.2020 по 23 лютого 2022 року, відтак, позивач має право на отримання вказаних сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу.

Таким чином, із відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача ТОВ «ФК «Профіт Капітал» слід стягнути заборгованість - 11880,00 грн., 3% річних - 695,27 грн. та заборгованість за інфляційними втратами - 2079,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Вимогами ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Так, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2684 грн., що підтверджується платіжною інструкцією №10183 від 19.01.2023 (а.с. 7), а тому, суд прийшов висновку задоволення позову, з урахуванням ч. 1 ст. 141 ЦПК України, слід стягнути з неї на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Також, позивачем понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката у розмірі 5000,00 грн. на підтвердження чого надано: договір про надання правової допомоги №28092021-1 від 28.09.2021, укладеного між клієнтом ТОВ «Фінансова компанія «Профіт Капітал» та адвокатським об`єднанням «Правовий діалог» (а.с. 23-27); акт №1 прийому передачі за договором про надання правової допомоги (а.с. 29); платіжну інструкцію від 09.03.2023 №245 про оплату правової допомоги (а.с. 31).

Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище.

В той же час, відповідачкою ОСОБА_1 не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх не співмірність з позовними вимогами, не були наведені нею також і обставини, за яких, як на її думку, заява не підлягала б задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату послуг адвоката, є доведеним, обґрунтованим та співмірними, зокрема, із складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача в якості відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн.

На підставі вищевикладеного, ст. 1, 3, 509, 625, 626, 628, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. 12, 141, 178, 211, 247 ЦПК України, та керуючись ст. 258, 259, 264, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Профіт Капітал» (, адреса: 04071, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 8, рахунок: IBAN№ НОМЕР_3 в АТ «УніверсалБанк», Код Банку 322001) суму заборгованості за Договором № 8535172 від 11.11.2019 року з врахуванням індексу інфляції та 3% річних в розмірі - 14 654,27 грн., на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору - 2684,00 грн. та на оплату професійної правничої допомоги - 5000,00 грн., а всього стягнути 22 338,27 грн. (двадцять дві тисячі триста тридцять вісім гривень двадцять сім копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 13.02.2024 р.

СУДДЯ: