Провадження № 2/185/1050/24
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

22 серпня 2024 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Преображенської К.О., представника ОСОБА_1 - адвоката Андрухова Д.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу за спожиту теплову енергію

В С Т А Н О В И В

17 листопада 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

10 травня 2024 року надав суду клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . В обґрунтування клопотання зазначив, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №362064491 від 16.01.2024р. З огляду на солідарний обов`язок зі сплати наданих КП «Павлоградтеплоенерго» ПМР послуг з постачання теплової енергії просить, суд залучити до участі у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в якості співвідповідачів.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 травня 2024 року, залучено до участі у справі в якості співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до вищезазначеної позовної заяви позивач просить суд солідарно стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на їх користь заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.01.2002 року по 01.11.2023 року в сумі 107358,13 грн.., з яких 94582,67 грн. - основного боргу, 10249,18 - інфляційні втрати, 2291,75 грн. - 3% річних, 234,53 грн. - пеня. Стягнути з ОСОБА_1 на користь комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» судові витрати в розмірі 2684 грн.

Свої позовні вимоги Комунальне підприємство 'Павлоградтеплоенерго' Павлоградської міської ради аргументує тим, що він є постачальником послуг з централізованого опалення, а відповідач є споживачем вказаних послуг, що надаються за адресою: АДРЕСА_2 . Однак відповідачі оплату за спожиту фактично теплову енергію не проводив, у зв`язку з чим за період з 01.01.2002 року по 01.11.2023 року утворилась заборгованість по сплаті вказаних послуг у розмірі 107358,13 грн. У зв`язку із вказаними обставинами позивач звернувся до суду із зазначеним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, проте в позові зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі із підстав зазначених в позовній заяві.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, проте надала до суду письмовий відзив на позов, де відповідно до якого просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, з підстав зазначених у відзиві на позов, та просила застосувати строки позовної давності до позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_1 - адвокат Андрухова Д.Г. в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі з підстав зазначених у письмовому відзиві на позов.

Дослідивши письмові матеріали справи, позов та долучені до нього документи, відзив на позов від відповідача ОСОБА_1 - адвоката Андрухова Д.Г., вислухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Андрухова Д.Г., та аналізуючи все у своїй сукупності, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що Комунальне підприємство «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради, відповідно до "Правил з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, надає теплову енергію населенню міста Павлограда Дніпропетровської області для потреб опалення, в обсязі передбаченому нормативно-правовими актами.

Власниками нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 на праві спільної часткової власності у розмірі 1/3 частини нерухомого майна, ОСОБА_2 , який також є власником 1/3 частини вищезазначеного нерухомого майна, та ОСОБА_3 , яка також є власником 1/3 частини цього майна, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 362064491 від 16.01.2024 року.

Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник, відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності, зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними з володінням спільним майном.

А тобто виходячи із вищенаведеного співвласники цього нерухомого майна, не є солідарними відповідачами по даній справі, оскільки кожен з співвласників на праві спільної часткової власності цього нерухомого майна повинні окремо сплачувати за кожну свою частку цього майна.

Відповідно до підпункту 4 пункту 3 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», на період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

З 24 лютого 2022 року Відповідно до п.1 Постанови КМУ «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 05.03.2022 № 206, установлено, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.

Враховуючи вищенаведене позивач не врахував те, що відповідно до розрахунку інфляційних витрат та 3 % річних позивач взяв такий період: з 04.11.2021 року по 01.11.2023 року, та пені за період: з 01.11.2022 року по 01.11.2023 року, проте у цей період діяв ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» відповідно до підпункту 4 пункту 3 якого «На період дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), та протягом 30 днів з дня його відміни забороняється: нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги», а тобто не діяло нарахування пені, окрім того відповідно до пункту 1 Постанови Кабміну «Деякі питання оплати житлово-комунальних послуг в період воєнного стану» від 5 березня 2022 р. № 206, вбачається, що в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні", Кабінет Міністрів України постановляє: «Установити, що до припинення чи скасування воєнного стану в Україні забороняється нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість, утворену за несвоєчасне та/або неповне внесення населенням плати за житлово-комунальні послуги.», а оскільки відповідно до Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", з 24 лютого 2022 року продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18 серпня 2023 року строком на 90 діб, та з 16 листопада 2023 року строком на 90 діб, а тобто не пеня, не інфляційні витрати та 3 % річних у даному випадку не повинні застосовуватися до споживачів послуг теплопостачання, що живуть за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради щодо стягнення неустойки (пені), інфляційних втрат та трьох процентів річних на заборгованість зі сплати за житлово-комунальні послуги, що нараховані за період з 04.11.2021 року по 01.11.2023 року та пені за період з 01.11.2022 року по 01.11.2023 року(10249,18 - інфляційні втрати, 2291,75 грн. - 3% річних, 234,53 грн. - пеня) не можуть підлягати задоволенню у зв`язку з введенням заборони на їх нарахування.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені)- тривалістю в один рік (пункт 1 частини другої статті 258 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Відповідно до ст. 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Позовна давність, встановлена законом, не може бути скорочена за домовленістю сторін. Відповідно до ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Початок перебігу позовної давності визначається статтею 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(частина перша статті 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті).

Згідно статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Проте із документів, які надав позивач не можливо встановити коли було порушене у перше зобов`язання відповідачами, та те, що відповідач - ОСОБА_1 сама точно не знає коли вона останнє здійснювала платежі за теплопостачання, та не знає чи здійснював взагалі попередній власник такі платежі, а позивач звернувся із позовом лише 17.11.2023 року, а просить в позові стягнути заборгованість за період з 01.01.2002 року по 01.11.2023 року, а тобто зі сплином від 01.01.2002 більше ніж 20 років, то можливо враховуючи те, що співвідповідач - ОСОБА_1 є споживачем послуг з теплопостачання та підпадає під дію ЗУ «Про прав споживачів», а тобто є більш вразливою стороною у цих правовідносинах, а тому суд дійшов висновку щодо можливості застосування строку позовної давності до вищезазначеного позову.

Між тим, відповідно до постанови ВС від 11.09.2018 по справі №904/191/18, пред`явлення позову до суду - це реалізація позивачем права на звернення до суду. Саме з цією процесуальною дією пов`язується початок процесу у справі. Відповідно до вимог процесуального законодавства суддя відкриває провадження у справі не інакше як на підставі заяви, поданої та оформленої в порядку, встановленому процесуальним кодексом. За змістом викладеного, перебіг позовної давності шляхом пред`явлення позову може перериватися в разі звернення позивача до суду, в тому числі й направлення позовної заяви поштою, здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства. Якщо суд у прийнятті позовної заяви відмовив або повернув її, то перебіг позовної давності не переривається. Не перериває перебігу такого строку й подання позову з недодержанням правил підвідомчості, а також з іншим предметом спору та з іншими матеріально-правовими підставами. Також за висновками ВСУ у справі №6-895цс15 від 02.12.2015 вказано, що перебіг позовної давності, шляхом пред`явлення позову може перериватися не в разі будь-якого направлення позову поштою, а здійсненого з додержанням вимог процесуального законодавства.

Отже, що стосується застосування строків позовної давності по даній справі, то слід зазначити наступне: позивачем нарахована заборгованість за період часу з 01.01.2002 року по 01.11.2023 року включно. Позивач своїм правом на стягнення заборгованості з відповідача, у порядку наказного провадження, не скористався. Зазначена позовна заява подана до суду лише 17.11.2023 року.

Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність застосування до позовних вимог наслідки спливу позовної давності, передбачені ст. 267 ЦК України, та також те, що з співвідповідачів потрібно стягнути з кожного окремо відповідно до розміру частки кожного з них на користь позивача суму заборгованості за теплопостачання за період 3 (трьох) років до дня звернення з даним позовом до суду, а тобто за період з 17.11.2020 по 17.11.2023(94582,67 грн. (основна заборгованість за період з 01.01.2002 року по 01.11.2023) - 52034,54 грн. (основна заборгованість за період з 01.01.2002 року по 01.11.2020) = 42548,13 грн.), а тому необхідно задовольнити даний позов частково, а саме стягнувши з кожного співвласника на праві спільної часткової власності нерухомого майна по 1/3 від 42548,13 грн., а тобто по 14182,71 грн. з кожного окремо.

Відповідно до ст.67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Відповідно до ст.68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житловогофонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Радою Міністрів Української РСР.

Відповідно дост.19Закону України"Протеплопостачання" оплата теплової енергії, для виробництва якої повністю або частково постачається природний газ гарантованим постачальником, здійснюється споживачами теплової енергії та теплопостачальними організаціями, які купують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, шляхом перерахування коштів на рахунки із спеціальним режимом використання, які відкривають теплопостачальні та теплогенеруючі організації для зарахування коштів, у тому числі від теплопостачальних організацій, які отримують теплову енергію для її подальшого постачання споживачам, в уповноваженому банку. Оплата теплової енергії шляхом перерахування коштів на інші рахунки забороняється.

Відповідно до п.20 "Правил з надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення", затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 81 ЦПК України, визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, оскільки позов задоволено частково, то суд приходить до висновку, що судові витрати на судовий збір сплачений при подачі позову, що підтверджується платіжним дорученням(арк.с.1) потрібно стягнути з відповідачів пропорційно задоволеним вимогам, а саме: заявлено позовних вимог на суму 107358,13 грн. (100%), та задоволено позовних вимог на суму 42548,13 грн. (39,63% від суми заявлених вимог), сплачено судового збору на загальну суму 2684 грн.(100%), та задоволено позовних вимог на 39,63% від суми заявлених вимог, а тобто на 1063,72 грн., де з кожного відповідача підлягає стягненню по 354,57 грн..

Керуючись ст.76, 81, 263, 264, 265 ЦПК України суд -

У Х В А Л И В

Задовольнити частково позов Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про стягнення боргу за спожиту теплову енергію.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради заборгованість (основного боргу) за спожиту теплову енергію за період з 17.11.2020 року по 01.11.2023 року в сумі 14182,71 грн., що відповідає 1/3 частці її нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 354,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради заборгованість (основного боргу) за спожиту теплову енергію за період з 17.11.2020 року по 01.11.2023 року в сумі 14182,71 грн., що відповідає 1/3 частці його нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 354,57 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради заборгованість(основного боргу) за спожиту теплову енергію за період з 17.11.2020 року по 01.11.2023 року в сумі 14182,71 грн., що відповідає 1/3 частці її нерухомого майна розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради витрати по сплаті судового збору в розмірі 354,57 грн.

В іншій частині позовних вимог Комунального підприємства «Павлоградтеплоенерго» Павлоградської міської ради відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: В. О. Головін