ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді - Лопатіної М.Ю.,

суддів: - Городничої В.С., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря - Ніколиної А.П.

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року

у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державна міграційна служба України про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Описова частина.

Короткий зміст вимог заяви.

В липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення особи.

Заява мотивована тим, що заявниця народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Макіївка Донецької області України. З 2010 року по 2019 рік ОСОБА_1 навчалася у школі № 80 у м. Макіївка Донецької області, в 2019 році поступила до коледжу у тому ж місці, де й навчається до теперішнього часу. На початку 2023 року заявниця виїхала до Республіки Польща і в лютому 2023 року звернулася там до Посольства України для врегулювання питання щодо оформлення паспорту громадянина України. В березні 2023 року, у відповідь на її звернення, Міністерство закордонних справ України роз`яснило, що за базами Відомчої інформаційної системи підтвердити її особу та громадянство України не вдалося. Крім того, посольство послалось на те, що Державна міграційна служба України повідомила, що за наявними обліками заявниця не значиться, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалась.

З огляду на неможливість у будь-який інший спосіб, окрім як у судовому порядку, встановлення особи заявниці, просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме: встановити особу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Макіївки Донецької області, громадянки України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: Державна міграційна служба України, про встановлення факту, що має юридичне значення, відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що встановлення особи в судовому порядку є крайнім заходом, до якого вдаються коли особу неможливо встановити та ідентифікувати територіальними органами/підрозділами ДМС за результатами процедури визначеної Порядком № 302. З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні документи, які б вказували на те, що ОСОБА_1 зверталася до будь якого територіального органу/підрозділу ДМС із заявою про оформлення та видачу паспорта громадянина України, суд дійшов висновку про передчасність звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Дон В.О., подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її заяву про встановлення особи.

Скарга мотивована тим, що місцевим судом не було враховано, що у будь-який інший спосіб, окрім як у судовому порядку, неможливо встановити особу заявниці, оскільки в березні 2023 року, у відповідь на її звернення, Міністерство закордонних справ України роз`яснило, що за базами Відомчої інформаційної системи підтвердити особу ОСОБА_1 та її громадянство України не вдалося. Крім того, посольство послалось на те, що Державна міграційна служба України повідомила, що за наявними обліками заявниця не значиться. Таким чином, заявниця не може пройти процедуру встановлення особи. Додатково заявниці роз`яснено, що беручи до уваги відсутність документа, який підтверджує особу заявниці та її належність до громадянства України, згідно ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянства України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Доводи і заперечення інших учасників справи.

Державна міграційна служба України подала відзив на апеляційну скаргу, в якій посилаючись на відповідність оскаржуваного судового рішення вимогам законності та обґрунтованості, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Представник заявниці - адвокат Дон В.О. у судовому засіданні апеляційного суду підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольнити заяву ОСОБА_1 .

Представники Державної міграційної служби України - Лавренков О.В. та Барабаш Л.В. в судовому засіданні заперечували проти задоволення апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін, оскільки воно постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Мотивувальна частина.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників заявниці та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване рішення суду відповідає зазначеним вимогам закону.

Фактичні обставини справи.

Згідно зі свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Гірницького районного управління юстиції м. Макіївки Донецької області 28 липня 2003 року, ОСОБА_1 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Макіївка Донецької області, про що зроблено актовий запис 303(а.с.11).

Відповідно до листа Міністерства закордонних справ України від 03 березня 2023 року, у відповідь на звернення ОСОБА_1 повідомлено, що за інформацією Посольства України в Республіці Польща, на підставі особистого звернення ОСОБА_1 , консульським відділом посольства були направлені запити до Державної міграційної служби та засобами відомчої інформаційної системи для підтвердження особи та належності до громадянства України. За базами відомчої інформаційної системи підтвердити особу та громадянство України ОСОБА_1 не вдалося. Крім того, Державна міграційна служба України повідомила, що за наявними обліками ОСОБА_1 не значиться, паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалась. Беручи до уваги відсутність документа, який підтверджує особу ОСОБА_1 та її належність до громадянства України, згідно ст. 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянства України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До прийняття відповідного рішення суду документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються (а.с.20).

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції, та застосовані норми права.

Відповідно до частини першої статті 4, частини першої статті 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Надання адміністративної послуги з оформлення паспорта громадянина України регламентовано Законом України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», Законом України «Про громадянство України».

Згідно з підпунктом «а» пункту 1 частини першої статті 13 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус», паспорт громадянина України відноситься до документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, і оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Єдиного державного демографічного реєстру.

Частиною першою статті 4 вказаного Закону передбачено, що Єдиний державний демографічний реєстр ведеться з метою ідентифікації особи для оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсними та знищення передбачених цим Законом документів. Єдиний державний демографічний реєстр у межах, визначених законодавством про свободу пересування та вільний вибір місця проживання, використовується також для обліку інформації про реєстрацію місця проживання чи місця перебування.

Відповідно до пункту б частини першої статті 3 зазначеного Закону ідентифікація особи - встановлення особи шляхом порівняння наданих даних (параметрів), у тому числі біометричних, з наявною інформацією про особу в реєстрах, картотеках, базах даних тощо.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 2 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» розпорядник Реєстру - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Пунктом 1 Положення про Державну міграційну службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 360, визначено, що Державна міграційна служба України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику у сферах міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 березня 2015 року № 302 «Про затвердження зразка бланка, технічного опису та Порядку оформлення, видачі, обміну, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсним та знищення паспорта громадянина України» визначено загальний порядок видачі та відновлення паспорта (далі - Порядок № 302).

Згідно п. 10 Порядку № 302, оформлення (у тому числі замість втраченого або викраденого), обмін паспорта здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру (далі - Головний обчислювальний центр Реєстру) у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів" (далі - Центр).

В пунктах 38-40 Порядку № 302 передбачено, що після прийняття до розгляду заяви-анкети та доданих до неї документів працівник територіального підрозділу Державної міграційної служби України здійснює заходи з ідентифікації особи, на ім`я якої оформляється паспорт. Ідентифікація особи здійснюється на підставі даних, отриманих з баз даних Реєстру. Ідентифікація особи, на ім`я якої оформляється паспорт і стосовно якої відсутня інформація в базах даних Реєстру, здійснюється відповідно до наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій.

У виключних випадках за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, проводиться процедура встановлення особи (пункт 43 Порядку № 302).

Зокрема, цим пунктом встановлено, що у разі неподання особою, яка досягла 18-річного віку, документів з фотокартками проводиться процедура встановлення особи шляхом надсилання запитів щодо перевірки документів та інформації, зазначеної заявником у письмовому зверненні, зокрема до Міністерства внутрішніх справ, Національної поліції, Міністерства юстиції України, органів Державної фіскальної служби, навчальних закладів, військових частин, військових комісаріатів, установ виконання покарань, для отримання інформації з наявних державних та єдиних реєстрів, інших інформаційних баз, що перебувають у власності держави або підприємств, установ та організацій, у тому числі фотокартки особи, яка дасть змогу ідентифікувати особу. В процесі перевірки береться до уваги вся інформація, яку повідомив заявник. Одночасно проводиться перевірка за даними обліку територіальних органів та територіальних підрозділів ДМС. Перевірка стосовно осіб, які проживають на тимчасово окупованій території України проводиться, зокрема, за даними Державного реєстру виборців шляхом надсилання запитів до відповідних відділів ведення Державного реєстру виборців. Крім того, у виключних випадках за відсутності фотокартки особи та за результатами перевірок, за якими особу не ідентифіковано, з метою встановлення особи проводиться опитування родичів, сусідів, які були зазначені у письмовому зверненні. За результатами їх свідчень складається акт встановлення особи за формою, встановленою МВС. Строк проведення процедури встановлення особи не повинен перевищувати двох місяців.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» у разі неможливості встановити особу розпорядником реєстру особа встановлюється за рішенням суду про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України. До завершення процедури встановлення особи державною міграційною службою України та (або) прийняття відповідного рішення суду, документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, не видаються.

Враховуючи вищевикладені норми законодавства, заявник має право на встановлення відповідного факту, що має юридичне значення у порядку, визначеному частиною першою статті 10 Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус».

Згідно до вимог вищевказаного законодавства України, вбачається, що у разі, якщо ДМС України не змогла встановити особу заявника після проведення процедури ідентифікації, то встановлення такого факту проводиться у судовому порядку.

До місцевого загального суду подається заява про встановлення факту, що має юридичне значення, для видачі документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України.

Згідно до вищевказаних нормативних актів, основними документами, які дозволяють особі звернутися до суду, мають бути: свідоцтво про народження особи та рішення ДМС України про неможливість встановити особу після проведення процедури ідентифікації.

Аналогічний висновок зробив Верховний Суд в постанові від 19 жовтня 2022 року у справі № 511/409/20, провадження № 61-20060св21.

У своїй заяві до суду заявник має вказати, який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують цей факт (показання свідків, біографічні дані заявника та будь-які документи, які надають можливість перевірити інформацію щодо його особи).

В обґрунтування поданої заяви заявник посилалась на те, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Макіївка Донецької області, де проживала до 2023 року, паспорт громадянина України не отримувала.

На підтвердження заяви про встановлення особи, ОСОБА_1 подала до суду, зокрема, копію свідоцтва про народження, довідку реєстраційного номеру облікової картки платника податків, лист Міністерства закордонних справ України.

Доказів того, що ОСОБА_2 , у відповідності до Порядку № 302, зверталась з метою оформлення паспорту громадянина України до територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС і отримала рішення про неможливість встановити її особу після проведення процедури ідентифікації, суду не надано.

З огляду на викладене, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про передчасність звернення ОСОБА_1 до суду з вказаної заявою та відсутність правових підстав для її задоволення.

З вказаних мотивів посилання в апеляційній скарзі про те, що заявниця вичерпала усі можливості досудового врегулювання питання щодо отримання нею паспорта громадянина України, є неспроможними.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості та незаконності оскаржуваного рішення суду не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування рішення.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що суд першої інстанції постановив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 25 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 лютого 2024 року.

Судді: