Справа №:755/8647/23
Провадження № 2-др/755/8/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове рішення)

"29" січня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Яхно П.А.

за участю: представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В:

25.12.2023 до суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, у якій просить суд: ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу (правову) допомогу при розгляді Дніпровським районним судом м. Києва справи № 755/8647/23 в загальному розмірі 28 000,00 грн.

Заява обґрунтована тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 12.12.2023 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задоволено, позбавлено ОСОБА_4 , батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У позовній заяві позивач зазначила, що орієнтовний розрахунок судових витрат, які планує понести позивач у справі - 100 000,00 грн., який складається з витрат на професійну правничу (правову) допомогу. Крім того, в судовому засіданні до закінчення судових дебатів адвокатом Горбенко А.О. було заявлено, що докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат на правову допомогу будуть надані протягом 5 днів після ухвалення рішення суду. Так, керуючись ст. 141, 270 ЦПК України, позивач вважає за необхідне подати заяву про ухвалення додаткового рішення та стягнення з відповідача додаткових витрат на професійну правничу (правову) допомогу.

02.01.2024 до суду від представника відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 надійшла заява про залишення без розгляду заяви про стягнення судових витрат.

У судовому засіданні 29.01.2024, яке призначено для вирішення питання про судові витрати, представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_1 , просив суд подану заяву залишити без розгляду, посилаючись на те, що заява не містить документів на обґрунтування понесеної правової допомоги. Крім того, орієнтовний розрахунок судових витрат мав бути наведений у позові, однак він відсутній. Детального опису наданих робіт до суду не надано. Разом з цим, у разі прийняття судом заяви, ціни на надані послуги завищені, відтак розмір витрат слід зменшити до 12 тисяч гривень.

Представник позивача у призначене судом судове засідання 29.01.2024 для вирішення питання про судові витрати не з`явився.

Таким чином, суд, вислухавши позицію представника відповідача, дослідивши матеріали справи, доходить наступного.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 12.12.2023 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав задоволено та позбавлено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, батьківських прав відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За вимог ч. 5 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Судом встановлено, що позивачем у позовній заяві було повідомлено про попередній (орієнтовний) розрахунок суми, які позивач поніс та очікує понести становить 100 000,00 грн. та складається із витрат на професійну правничу (правову) допомогу, втім питання розподілу судових витрат не було вирішено судовим рішенням від 12.12.2023, з огляду на що, суд у порядку ч.3 ст. 270 ЦПК України вважає за можливе ухвалити додаткове рішення у справі.

Так, за правилом п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Звертаючись до суду із позовною заявою, позивач у порядку п.9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, повідомив, що орієнтовно очікує понести судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 100 000,00 грн., у зв`язку із розглядом справи. Докази, що підтверджують факт понесення судових витрат будуть надані суду в порядку та у строки передбачені частиною 8 ст. 141 ЦПК України.

Таким чином, позивачем виконано вимоги ч. 8 ст. 141 ЦПК України щодо подання доказів на підтвердження розміру витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Вирішуючи заявлені позивачем вимоги щодо стягнення із відповідача судових витрат на оплату професійної правничої (правової) допомоги, судом було встановлено наступне.

15.06.2023 між адвокатом Кучерявим Дмитром Владиславовичем та ОСОБА_2 було укладено договір про надання правової допомоги, за умовами якого клієнт доручає, а адвокат бере на себе зобов`язання надавати в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, правову допомогу.

Згідно положень п. 3.1., 3.3. вказаного договору, за надання послуг клієнт сплачує адвокату гонорар, розмір якого буде визначатися за домовленістю сторін у додаткових угодах до цього договору та/або актах наданих послуг. Підставою для сплати послуг адвокату є додаткова угода до цього договору, рахунок та/або акт наданих послуг, підписаний сторонами.

Як убачається із акту про надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 14.12.2023, адвокат Кучерявий Д.В. у період з 15.06.2023 по 14.12.2023 надав клієнту правову допомогу відповідно до умов договору, а клієнт прийняв таку правову допомогу на суму 20 000,00 грн.

Указаний акт підписаний клієнтом та адвокатом у відповідності до положень 3.3. укладеного між сторонами договору.

10.11.2023 між ОСОБА_2 та адвокатом Горбенко Альоною Олександрівною було укладено договір про надання правової (правничої) допомоги, в порядку та на умовах якого, адвокат приймає доручення на: зокрема, але не виключно, на представництво та захист інтересів клієнта.

Згідно положень п. 6.1., 6.2. указаного договору, адвокат має право на отримання гонорару у зв`язку з виконанням доручення клієнта у порядку, встановленому цим договором. Гонорар полягає в оплаті послуг адвоката з виконання доручення. Клієнт сплачує на користь адвоката в якості оплати послуг адвоката з виконання доручення: визначено у акті наданих послуг.

Як убачається із акту про надання правової допомоги до договору про надання правової допомоги від 14.12.2023, адвокат Горбенко А.О. у період з 10.11.2023 по 14.12.2023 надала клієнту правову допомогу відповідно до умов договору, а клієнт прийняв таку правову допомогу на суму 8 000,00 грн.

Указаний акт підписаний клієнтом та адвокатом у відповідності до положень 6.5. укладеного між сторонами договору.

Зважаючи на встановлені судом факти, з урахуванням доказів на їх підтвердження, суд дійшов до висновку про часткове задоволення заяви представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного.

Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями статті 59 Конституції України передбачено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України).

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268)).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 143 ЦПК України).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу.

Витрати на правову допомогу стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

У своїй постанові від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.),документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунки таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Верховний Суд у постанові від 31.05.2023 у справі № 757/13974/21-ц вказав, що до судових витрат на професійну правничу допомогу віднесено витрати на правничу допомогу адвоката, і така допомога надавалася саме тим адвокатом (адвокатами), з яким укладено договір про надання правової допомоги або з відповідним адвокатським бюро чи об`єднанням.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі 904/4507/18.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом враховується, що відповідачем заявлено відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, як передбачено ч. 6 ст.137 ЦПК України, однак останнє є необґрунтоване, а посилання в ньому не відповідають матеріалам справи.

Зважаючи на викладене, з огляду на долучений представником позивача обсяг доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомога, суд доходить висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 26 000,00 грн., з вирахуванням із заявленої до стягнення суми у розмірі 2 000,00 грн., а саме: послуги адвоката Кучерявого Д.В., що складається із підготовки та подання до Дніпровського районного суду м. Києва заяви про усунення недоліків по справі, оскільки такі витрати не слід компенсовувати за рахунок відповідача, зважаючи на те, що складення заяви про усунення недоліків з наданням до суду підтверджень про сплату судового збору не потребувало надмірних зусиль адвоката, відтак не потребувало додаткового часу. Ба більше, не можуть покладатися на іншу сторони витрати, пов`язані із усуненням недоліків позовної заяви, оскільки такі є недоліками позовної заяви, відтак є складовою частиною підготовки та складення позовної заяви адвокатом, відповідно входять до вартості такої послуги.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, ст.ст. 133, 137, 141, 258, 265, 270, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , АДРЕСА_2 ), третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації (, 02160, м. Київ, Харківське шосе, буд. 4-А) про позбавлення батьківських прав, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 26 000 грн.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повний текст додаткового рішення складено 12.02.2024.

Суддя: