ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

27 лютого 2024 року

м. Харків

справа № 643/6699/23

провадження № 22-ц/818/658/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкова О.Ю.

за участю секретаря: Сізонової О.О.

позивач - ОСОБА_1

відповідач - Харківська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Літвінової Інни Сергіївни на рішення Московського районного суду м.Харкова від 17 листопада 2023 року, постановлене суддею Тимош О.М.

в с т а н о в и в :

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому з урахуванням уточнень просила визнати незаконним та скасувати наказ №189-ОС від 20.06.2023 про звільнення ОСОБА_1 , начальника відділу роботи з персоналом, з 20.06.2023 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України; визнати незаконним та скасувати наказ №106 від 08.06.2023 «Про виконання трудових обов`язків працівників Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів» в частині п. 1.3, яким вказано приступити до роботи 12.06.2023 відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку ОСОБА_1 та п. 2 наказу, яким передбачено визнати таким, що втратив чинність наказ №39-в від 31.05.2022 «Про надання відпусток без збереження заробітної плати»; визнати незаконним та скасувати наказ №174-ОС від 14.06.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 »; поновити ОСОБА_1 на посаді начальника відділу роботи з персоналом Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів.

Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 17 листопада 2023 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Літвінова І.С. подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що рішення є незаконним та необґрунтованим, постановлене без повного з`ясування всіх обставин справи. Апелянт наголошує, що 21.06.2023 року позивачу стало відомо, що її було звільнено. Попередньо, до 21.06.2023, жодних попереджень, наказів, повідомлень чи інших розпоряджень з моменту погодження відпустки позивачем отримано не було. Зміст наказів та повідомлень стали відомі ОСОБА_1 після звільнення, які були надіслані засобами телефонного зв`язку через особистий телефон месенджером Viber від начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_3 . Оскільки всі документи були отримані ОСОБА_1 лише 21.06.2023, відповідачем не обґрунтовано та не доведено факт отримання повідомлень, наказів, інших розпоряджень від Відповідача на месенджер «Viber» чи іншим способом, отже звільнення є протиправним, тому Позивач ставила під сумнів надані фото, оскільки таких повідомлень своєчасно не отримувала. Також зазначає, що за один і той же проступок позивача двічі притягнуто до відповідальності - у вигляді догани, згідно Наказ № 174- ОС від 14.06.2023р. «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » та звільнення з роботи, згідно Наказом № 189-ОС від 20.06.2023 року, що є недопустимим та протиправним. Адже, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано лише один з таких заходів стягнення: або догана, або звільнення.

У відзиві на апеляційну Харківська регіональна державна лабораторія Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційних скарг і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_1 після застосування до неї дисциплінарного стягнення, вчинила проступок на роботі, а саме не виконувала свої трудові обов`язки (була відсутня на роботі 15,06.2023, 16.06.2023, 19.06.2023), оскільки перебувала за кордоном, де, зі слів її представника, перебуває і на час розгляду справи у суді, а тому наказ №189-ОС від 20.06.2023 «Про звільнення ОСОБА_4 » та інші оскаржувані накази є законним та не підлягають скасуванню.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 працювала в Харківській регіональній державній лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів на посаді начальника відділу роботи з персоналом з 27.08.2012.

Відповідно до наказу №39-в від 31.05.2022 №39-в ОСОБА_1 , завідувачу відділу кадрової роботи та діловодства надано відпустку без збереження заробітної плати від 09.06.2022 на період воєнного стану в Україні (п. 6). Підстава: заява ОСОБА_1 , Указ Президента України від 24.02.2022 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», Указ Президента України від 17.05.2022 ст. 341/2022 «Про продовження воєнного стану в Україні» (а.с.49-50, 75-78).

Згідно з наказом №58-в від 01.07.2022 працівникам Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів надано відпустки без збереження заробітної плати з 01.07.2022 на період воєнного стану в Україні. ОСОБА_1 серед таких працівників відсутня (а.с.80-81).

Відповідно до службової записки в.о. начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_3 на ім`я директора ОСОБА_5 від 08.06.2023 враховуючи, що дати видання наказів про відпустки без збереження заробітної плати 90 календарних днів минули відповідно до ч. 4 ст. 12 Закону №2136-ІХ наявні підстави для вирішення питання щодо зобов`язання працівників, зокрема ОСОБА_1 , приступити до роботи та виконання трудових обов`язків (а.с.82-24).

Згідно із службовою запискою від 08.06.2023 за результатами аналізу наказів з кадрової діяльності встановлено невідповідність дат між наказом №39-в від 31.05.2022 «Про надання відпустки без збереження заробітної плати» та заявою ОСОБА_1 - начальника відділу роботи з персоналом. Заява ОСОБА_1 від 08.06.2022 датується пізніше дати видачі наказу (31.05.2022), тому вважає, що наказ № 39-в від 31.05.2022 щодо ОСОБА_1 не є чинним (а.с.85).

Наказом №106 від 08 червня 2023 року працівникам Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, в тому числі ОСОБА_1 повідомлено про необхідність приступити до роботи 12.06.2023 року (а.с.86-87).

На підтвердження направлення наказу № 106 від 08.06.2023 ОСОБА_1 суду надано протокол від 08.06.2023 11 год 10 хв, відповідно до якого ОСОБА_1 був надісланий наказ №106 від 08.06.2023 через Viber на номер тел. НОМЕР_1 об 11:00 08.06.2023 (а.с.88).

Відповідачем надано скріншоти з телефона, з яких вбачається, що на тел. НОМЕР_1 , яким користується позивач, направлялися копія наказу №106 від 08.06.2023, 12.06.2023 повідомлення (а.с.89-91). Судом у судовому засіданні було оглянуто телефон, з якого безпосередньо направлялися наказ, а тому такі скріншоти є допустимими доказами та обґрунтовано прийняті судом.

12.06.2023 в.о. начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_3 , в присутності провідного юрисконсульта відділу договірної та претензійної роботи ОСОБА_7, провідного фахівця відділу роботи з персоналом ОСОБА_6 , склала акт про відсутність на робочому місці начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_1 12.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45 (а.с. 96).

Згідно з протоколом від 12.06.2023 16 год 50 хв ОСОБА_1 , начальнику відділу роботи з персоналом, було надіслано повідомлення № 399 від 12.06.2023 «Про надання пояснень про причину відсутності на робочому місці 12.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45» через Viber на номер тет. НОМЕР_1 о 16:44 12.06.2023 (а.с. 94). На підтвердження відправлення повідомлення надано скріншот з телефона, переписка з якого була безпосередньо оглянута у судовому засіданні суду першої інстанції на телефоні (а.с.95).

Також 12.06.2023 в.о. начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_3, провідним юрисконсультом відділу договірної та претензійної роботи ОСОБА_7, провідним фахівцем відділу роботи з персоналом ОСОБА_6 , складено акт про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення про причини відсутності на робочому місці (а.с. 97).

13.06.2023 в.о. начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_3, в присутності провідного юрисконсульта відділу договірної та претензійної роботи ОСОБА_7, провідного фахівця відділу роботи з персоналом ОСОБА_6 , складено акт про відсутність на робочому місці начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_1 13.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45 (а.с. 101).

14.06.2023 в.о. начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_3, в присутності провідного юрисконсульта відділу договірної та претензійної роботи ОСОБА_7, провідного фахівця відділу роботи з персоналом ОСОБА_6 , склала акт про відсутність на робочому місці начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_1 14.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45 (а.с. 102).

Повідомленням №439 від 14.06.2023 ОСОБА_1 просили надати пояснення про причини відсутності на робочому місці 13.06.2023 та 14.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45, повідомили, що термін перебування у відпустці за кордоном згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у позивача закінчився, за ч. 3 цієї статті відпустка надається за рішенням керівника (а.с. 98).

Згідно з протоколом від 14.06.2023 16 год 55 хв ОСОБА_1 , начальнику відділу роботи з персоналом, було надіслано повідомлення № 439 від 14.06.2023 «Про надання пояснень про причину відсутності на робочому місці 13.06.2023 та 14.06.2023 року у робочий час з 08:00 до 16:45 через Viber на номер НОМЕР_1 о 16:50 14.06.2023 (а.с.99). На підтвердження відправлення надано скріншот з телефона (а.с.100).

Також 14.06.2023 в.о. начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_3, провідним юрисконсультом відділу договірної та претензійної роботи ОСОБА_7, провідним фахівцем відділу роботи з персоналом ОСОБА_6 , було складено акт про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення про причини відсутності на робочому місці 13.06.2023 та 14.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45. Письмові пояснення не були надані (а.с. 103).

Службовою запискою від 14.06.2023 в.о. начальника відділу роботи з персоналом до відома в. о. директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів доведено, що ОСОБА_1 не з`явилася на роботі 12.06.2023 згідно з наказом №106 від 08.06.2023. Їй були надіслані повідомлення №399 від 12.06.2023 «Про надання пояснень про причину відсутності на робочому місці 12.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45» через Viber на номер т. НОМЕР_1 в 16:44 12.06.2023 та повідомлення №439 від 14.06.2023 «Про надання пояснень про причину відсутності на робочому місці 13.06.2023 та 14.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45» через Viber на номер т. НОМЕР_1 в 16:50 14.06.2023. Письмових пояснень ОСОБА_1 не надала. Цим ОСОБА_1 порушила трудову дисципліну та Правила внутрішнього трудового розпорядку, вважала за доцільне притягнути до дисциплінарної відповідальності останню (а.с. 104).

Згідно з витягом засідання профспілкового комітету від 14.06.2023 №7/23 ухвалили погодити та притягнути до дисциплінарної відповідальності працівників лабораторії, серед яких зазначена ОСОБА_1 (а.с. 105).

Наказом від 14.06.2023 №174-ОС ОСОБА_1 оголошено догану за порушення трудової дисципліни (відсутність на робочому місці 12.06.2023, 13.06.2023 та 14.06.2023) (а.с. 106).

Згідно з протоколом від 15.06.2023 10 год 55 хв ОСОБА_1 , начальнику відділу роботи з персоналом, був надісланий наказ № 174-ОС від 14.06.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_4 » через Viber на номер тет. НОМЕР_1 о 10:49 15.06.2023 (а.с. 107). На підтвердження відправлення надано скріншот з телефона, який був безпосередньо оглянутий у судовому засіданні (а.с.108).

15.06.2023 в.о. начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_3 , в присутності провідного юрисконсульта відділу договірної та претензійної роботи ОСОБА_7, провідного фахівця відділу роботи з персоналом ОСОБА_6 , склала акт про відсутність на робочому місці начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_1 15.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45 (а.с. 112).

16.06.2023 в.о. начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_3 , в присутності провідного юрисконсульта відділу договірної та претензійної роботи ОСОБА_7 , провідного фахівця відділу роботи з персоналом ОСОБА_6 , склала акт про відсутність на робочому місці начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_1 16.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45 (а.с. 113).

19.06.2023 в.о. начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_3 , в присутності провідного юрисконсульта відділу договірної та претензійної роботи ОСОБА_7 , провідного фахівця відділу роботи з персоналом ОСОБА_8 , склала акт про відсутність на робочому місці начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_1 19.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45 (а.с. 114).

Повідомленням №452 від 19.06.2023 ОСОБА_1 просили надати пояснення про причини відсутності на робочому місці 15.06.2023, 16.06.2023 та 19.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45, повідомили, що термін перебування у відпустці за кордоном згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у позивача закінчився, за ч. 3 цієї статті відпустка надається за рішенням керівника (а.с. 109).

Згідно з протоколом від 19.06.2023 16 год 40 хв ОСОБА_1 , начальнику відділу роботи з персоналом, було надіслано повідомлення «Про надання пояснень про причину відсутності на робочому місці 15.06.2023, 16.06.2023, 19.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45» через Viber на номер тел. НОМЕР_1 о 16:35 19.06.2023 (а.с. 110). На підтвердження відправлення надано скріншот з телефона, який був безпосередньо оглянутий у судовому засіданні (а.с.111).

Також 19.06.2023 в.о. начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_3 , провідним юрисконсультом відділу договірної та претензійної роботи ОСОБА_7 , провідним фахівцем відділу роботи з персоналом ОСОБА_8 було складено акт про відмову ОСОБА_1 надати письмові пояснення про причини відсутності на робочому місці 15.06.2023, 16.06.2023 та 19.06.2023 у робочий час з 8:00 до 16:45. Письмові пояснення не були надані, про що складено акт (а.с. 115).

Профспілковий комітет Первинної профспілкової організації Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів 20.06.2023 погодив звільнення працівника лабораторії ОСОБА_1 , начальника відділу роботи з персоналом, що підтверджується витягом із протоколу засідання Профспілкового комітету №11/23 від 20.06.2023 (а.с.116).

Наказом від 20.06.2023 № 189-ОС звільнено начальника відділу роботи з персоналом ОСОБА_1 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України (а.с.19,20).

Згідно з протоколом від 20.06.2023 16 год 40 хв ОСОБА_1 , начальнику відділу роботи з персоналом, був надісланий наказ № 189-ОС від 20.06.2023 «Про звільнення ОСОБА_4 » та повідомлення про нарахування сум, належних ОСОБА_1 при звільненні (вих. №485 від 30.06.2023) через Viber на номер тел. НОМЕР_1 о 16:26, 16:27 20.06.2023 (а.с.118). На підтвердження відправлення надано скріншот з телефона (а.с.119-120).

Також колегія суддів звертає увагу на наступні обставини.

Згідно з наказом від 06.05.2022 №32-в ОСОБА_1 надано щорічну основну відпустку терміном 24 календарних дні з 16.05.2022 по 08.06.2022 включно за період роботи з 03.01.2021 по 03.01.2022 на підставі заяви ОСОБА_1 (а.с.121, 122).

Відповідно до наказу від 14.03.2023 №50-ОС деяких працівників Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів переведено на інші посади відповідно до штатного розпису (а.с.123-126, 127-129). Позивача ОСОБА_1 серед них немає.

Відповідно до наказу від 31.03.2023 № 214 «Про визначення підприємств, установ та організацій, що належать до сферу управління Держпродспоживслужби, критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період» визначено критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період підприємства згідно з додатком, до якого включено Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (п.п.4, 5 та 6 п.2 Порядку та критеріїв визначення підприємств, установ та організацій, які є критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.2023 №76) (а.с. 131-132).

Відповідно до службової записки від 08.06.2023 доведено до відома в.о. директора Харківської регіональної державної лабораторії Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, що за результатами аналізу наказів з основної діяльності встановлено, що 14.03.2023 затверджено нова структура та штатний розпис. Працівники лабораторії на підставі штатного розпису подали заяви на переведення в нові структурні підрозділи. В наказі відсутня ОСОБА_1 , яка не була переведена (а.с. 133).

Крім того зі скріншоту переписки з позивачкою через месенджер «Viber» (а.с.100) убачається, що позивачці пропонували можливість звільнитися за згодою сторін, у разі якщо вона не планує повертатися у країну найближчим часом.

Наказом від 20.06.2023 № 189-ОС звільнено ОСОБА_1 , начальника відділу роботи з персоналом, з роботи 20.06.2023 на підставі п. 3 ст. 40 КЗпП України у зв`язку із систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків відповідно до Правил внутрішнього трудового розпорядку Харківської регіональної державної лабораторії Держпродспоживслужби №66 від 08.08.2019 (а.с.19,20).

Звертаючись до суду із позовом ОСОБА_1 зазначає, що відповідачем грубо порушено норми діючого законодавства щодо притягнення її до відповідальності за порушення трудової дисципліни, оскільки попередньо керівництвом погоджено відпустку позивачу без збереження заробітної плати до закінчення воєнного стану, не повідомлено належним чином про складання службових записок, повідомлень, наказів, які були підставою для звільнення. Відповідач застосував норми для звільнення, які не набули законної сили на момент погодження керівництвом відпустки.

Відповідно до статті 43 Конституції України кожен має право на працю. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Однією з гарантій забезпечення права громадян на працю є передбачений у статті 5-1 КЗпП України правовий захист від необґрунтованої відмови у прийнятті на роботу і незаконного звільнення, а також сприяння у збереженні роботи.

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий договір до закінчення строку його чинності, можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадку систематичного невиконання працівником без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку, якщо до працівника раніше застосовувалися заходи дисциплінарного та громадського стягнення.

З передбачених пунктом 3 частини першої статті 40 КЗпП України підстав працівник може бути звільнений лише за проступок на роботі, вчинений після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення за невиконання без поважних причин обов`язків, покладених на нього трудовим договором або правилами внутрішнього трудового розпорядку. У таких випадках враховуються ті заходи дисциплінарного стягнення, які встановлені чинним законодавством і не втратили юридичної сили за давністю або не зняті достроково (стаття 151 КЗпП України).

Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження роботодавця, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна роботодавця, з яким укладено трудовий договір.

Статтею 147 КЗпП України передбачено, що за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана, звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.

відповідно до ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується роботодавцем безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Згідно ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення роботодавець повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення роботодавець повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

У справах, в яких оспорюється незаконне притягнення до дисциплінарної відповідальності та звільнення, саме роботодавець повинен довести, що застосування таких заходів стягнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Відповідно до частини третьої статті 29 КЗпП ознайомлення працівників з наказами (розпорядженнями), повідомленнями, іншими документами роботодавця щодо їхніх прав та обов`язків допускається з використанням визначених у трудовому договорі засобів електронного зв`язку. У такому разі підтвердженням ознайомлення вважається факт обміну відповідними електронними документами між роботодавцем та працівником.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», у період дії воєнного стану порядок організації діловодства з питань трудових відносин, оформлення і ведення трудових книжок та архівного зберігання відповідних документів у районах активних бойових дій визначається роботодавцем самостійно, за умови забезпечення ведення достовірного обліку виконуваної працівником роботи та обліку витрат на оплату праці.

Крім того, розділ ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України доповнено п.2 такого змісту: «2. Під час дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", діють обмеження та особливості організації трудових відносин, встановлені Законом України "Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану".

Згідно з ч. 2,3 ст. 1 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43,44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом.

Отже, положення Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», які регулюють деякі аспекти трудових відносин, мають пріоритетне застосування на період дії воєнного стану.

Відповідно до наказу від 31.03.2023 № 214 «Про визначення підприємств, установ та організацій, що належать до сферу управління Держпродспоживслужби, критично важливими для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період», Харківську регіональну державну лабораторію Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів визначено критично важливою для функціонування економіки та забезпечення життєдіяльності населення в особливий період.

Відповідно до ст. 26 Закону України «Про відпустки» за сімейними обставинами та з інших причин працівнику може надаватися відпустка без збереження заробітної плати на термін, обумовлений угодою між працівником та власником або уповноваженим ним органом, але не більше 15 календарних днів на рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану надання працівнику щорічної основної відпустки за рішенням роботодавця може бути обмежено тривалістю 24 календарні дні за поточний робочий рік. Якщо тривалість щорічної основної відпустки працівника становить більше 24 календарних днів, надання не використаних у період дії воєнного стану днів такої відпустки переноситься на період після припинення або скасування воєнного стану.

У період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні невикористаних днів щорічної відпустки. Норми частини сьомої статті 79, частини п`ятої статті 80 Кодексу законів про працю України та частини п`ятої статті 11, частини другої статті 12 Закону України "Про відпустки" у період дії воєнного стану не застосовуються.

Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану роботодавець може відмовити працівнику у наданні будь-якого виду відпусток (крім відпустки у зв`язку вагітністю та пологами та відпустки для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку), якщо такий працівник залучений до виконання робіт на об`єктах критичної інфраструктури.

Ч. 3 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» визначає, що протягом періоду дії воєнного стану роботодавець на прохання працівника може надавати йому відпустку без збереження заробітної плати без обмеження строку, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про відпустки".

Згідно з ч. 4 ст. 12 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» у період дії воєнного стану роботодавець за заявою працівника, який виїхав за межі території України або набув статусу внутрішньо переміщеної особи, в обов`язковому порядку надає йому відпустку без збереження заробітної плати тривалістю, визначеною у заяві, але не більше 90 календарних днів, без зарахування часу перебування у відпустці до стажу роботи, що дає право на щорічну основну відпустку, передбаченого пунктом 4 частини першої статті 9 Закону України "Про відпустки". Зазначена частина набула чинності 19.07.2022, тому саме з цього дня належить відраховувати 90 календарних днів відпустки без збереження заробітної плати для працівників, які виїхали за межі території України або набули статусу внутрішньо переміщеної особи.

Отже, для ОСОБА_1 максимальний строк відпустки без збереження заробітної плати встановлений законом закінчився 17.10.2022.

Судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції, що накази Харківської регіональної державної лабораторії державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів від 08.06.2023 року № 106 «Про виконання обов`язків працівників Харківської регіональної державної лабораторії «Держпродспоживслужби» та № 174-ОС від 14.06.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » відповідають вимогам закону.

Також колегія суддів звертає увагу, що відповідачем виконано вимоги Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» ОСОБА_1 направлено накази, повідомлення та інше листування, з повідомленнями через месенджер Viber. Доказів неотримання вчасно позивачкою зазначеного листування матеріали справи не містять.

Звільнення ОСОБА_1 було погоджено з первинною профспілковою організацією, що відповідає вимогам ст. 43 КЗпП України.

Верховний Суд у постанові від 22.07.2020 р. у справі № 554/9493/17 вказав, що ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Отже, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що ОСОБА_1 після застосування до неї дисциплінарного стягнення 14.06.2023року, вчинила проступок на роботі, а саме не виконувала свої трудові обов`язки (була відсутня на роботі 15.06.2023, 16.06.2023, 19.06.2023), а тому наказ №189-ОС від 20.06.2023 «Про звільнення ОСОБА_4 » у зв`язку із систематичним невиконанням трудових обов`язків є законним.

При цьому відповідачем дотримано процедуру застосування дисциплінарного стягнення.

Доводи апеляційної скарги, про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та звільнення за одне й те саме порушення, не відповідає фактичним обставинам справи.

Зі змісту наказів від 14.06.2023 року убачається, що до позивачки застосована догана у зв`язку із відсутністю на робочому місці 12.06.2023, 13.06.2023, 14.06.2023, а звільнення відбулося у зв`язку із систематичним невиконанням трудових обов`язків, а саме відсутність на робочому місці 15.06.2023, 16.06.2023, 19.06.2023.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду також не спростовують.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Літвінової Інни Сергіївни залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м.Харкова від 17 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повне судове рішення виготовлено 29.02.2024 року.