УХВАЛА

ІМЕНЕМ УРАЇНИ

12 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 756/10116/22

провадження № 61-14259ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Гудими Д. А., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року (повний текст постанови складений 26 вересня 2024 року) у складі колегії суддів: Соколової В. В., Мережко М. В., Поліщук Н. В., у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної державної адміністрації про встановлення місця проживання дітей та визначення способу участі батька у вихованні дітей та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні дітей,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2022 року позивач ОСОБА_3 звернулася з позовом до відповідача про визначення місця проживання малолітніх дітей, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позовна заява мотивована тим, що з 01 березня 2011 року позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. В шлюбі у сторін народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року у справі № 369/16986/21 шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірваний. Після припинення спільного проживання діти залишились проживати з нею за місцем спільної реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . З лютого 2022 року у зв`язку з оголошенням воєнного стану в Україні позивач вирішила разом із дітьми виїхати до м. Ізмаїл, Одеської області, однак, відповідач силою відібрав молодшу доньку, ОСОБА_5 та вивіз у невідомому напрямку. У подальшому, з`ясувавши місцезнаходження дитини, позивач виїхала до м. Хмельницький та за допомогою поліції повернула дитину. Наразі діти проживають разом із матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 .

Посилаючись на вищевикладене та на відсутність у батька особистого досвіду цілодобового догляду за малолітньою дитиною, необізнаністю у правильному дієтичному харчуванні, не піклуючись, про те, чи відповідають його дії інтересам дітей, і взагалі, чи є вони безпечними для малолітніх дітей, маючи конфліктну ситуацію, позивач ОСОБА_3 просила суд визначити місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом із нею.

У січні 2023 року до суду надійшла зустрічна позовна заява від ОСОБА_1 до ОСОБА_3 (позивач за первісним позовом) про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітніми дітьми, в якій він просив зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з доньками - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступним чином:

- безперешкодне проведення часу з дітьми без участі матері та будь-яких інших осіб - щоп`ятниці, щосуботи та щонеділі з 14 год. 00 хв. (п`ятниці) до 20 год. 00 хв. (неділі);

- безперешкодне проведення відпустки з дітьми без участі матері та будь-яких інших осіб - щороку у літній період строком на 30 діб;

- безперешкодне проведення часу з дітьми без участі матері та будь-яких інших осіб - щороку під час зимових, осінніх та весняних канікул на весь період;

- безперешкодне проведення часу з дітьми без участі матері та будь-яких інших осіб в дні народження дітей (з можливою участю інших осіб);

- безперешкодне проведення часу з дітьми щороку в новорічні та різдвяні свята без участі матері та будь-яких інших осіб з 26 грудня по 03 січня (включно) та з 04 січня по 10 січня (включно);

- безперешкодне проведення часу з дітьми щороку без участі матері та будь-яких інших осіб під час святкувань державних свят України - 8 Березня, День Незалежності України, День Конституції України;

- у разі хвороби дитини або дітей, якщо це припадає на день зустрічі, зустріч підлягає перенесенню на іншу погоджену з батьком дату, враховуючи інтереси дітей, їх стан здоров`я та потреби у повноцінному розвитку відповідно до віку дитини та зобов`язати ОСОБА_3 за два дні до дня зустрічі з доньками, надати ОСОБА_1 точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дітей, а у разі настання таких змін, повідомити про це його особисто на наступний день з дня настання таких обставин.

Також у січні 2023 року від позивача ОСОБА_3 до суду надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про визначення способу участі батька у вихованні дітей, в якій вона просила визначити способи участі ОСОБА_1 у вихованні малолітніх дітей, встановивши наступні періоди спілкування батька з доньками:

- у першу та третю п`ятницю місяця з 15 год. 00 хв. д 20 год. 00 хв. за місцем проживання дітей та у присутності матері - ОСОБА_3 ;

- у першу та третю суботу місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання дітей та у присутності матері - ОСОБА_3 ;

- у першу та третю неділю місяця з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем проживання дітей та у присутності матері - ОСОБА_3 .

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 10 січня 2023 року зустрічний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 прийнято до розгляду та об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 09 лютого 2023 року об`єднано цивільне провадження №2/756/1393/23 (єдиний унікальний № 756/10116/22) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області; Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, про встановлення місця проживання дітей та цивільне провадження № 2/756/1972/23 (єдиний унікальний № 756/278/23) за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області; Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації, про визначення способу участі батька у вихованні дітей, з присвоєнням об`єднаній справі провадження № 2/756/1393/23 (єдиний унікальний № 756/10116/22) та призначено підготовче судове засідання в об`єднаній справі.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року у складі судді Діденко Є. В., позовні вимоги ОСОБА_3 та ОСОБА_1 задоволено частково. Визначено місце проживання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язано ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не чинити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перешкоди у вихованні та спілкуванні з дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановлено ОСОБА_1 у такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- у п`ятницю з 15.00 до 20.00 у присутності матері, на нейтральній території;

- у суботу з 10.00 до 18.00 без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- у неділю з 10.00 до 15.00 без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- протягом року канікулярні та святкові дні за домовленістю між батьками;

- щороку на новорічні та різдвяні свята з 04 січня по 10 січня без присутності матері за місцем проживання батька або в іншому місці, про яке батько зобов`язується повідомляти матері;

- безперешкодне спілкування з дітьми по відеозв`язку в будь-який день тижня.

В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що діти проживають разом із матір`ю, яка належним чином дбає про них і виконує свої батьківські обов`язки. Дочка ОСОБА_8 має інвалідність. З урахуванням висновку органу опіки та піклування, в якому зокрема враховано прихильність дітей до матері, суд погодився із доводами позову щодо визначення місця проживання дітей із матір`ю. Суд звернув увагу на те, що визначення місця проживання дітей з матір`ю, не впливатиме на обсяг прав батька, оскільки визначення місця проживання дітей з одним із батьків, не позбавляє іншого батьківських прав та не звільняє його від виконання своїх батьківських обов`язків. Батько дитини, який безсумнівно відіграє важливу роль у житті та розвитку дитини, має право та обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, стан її розвитку, незалежно від того, з ким дитина буде проживати. Визначаючись із позовними вимогами стосовно участі батька у вихованні і спілкуванні з дітьми, суд звернув увагу, що обидві сторони у справі погоджуються з тим, що батько має беззаперечне право на спілкування і побачення з дітьми. Водночас, ОСОБА_9 вважала, що побачення батька із дітьми має відбуватись виключно у присутності матері, із чим батько не згоден. При цьому, таку позицію матір обґрунтовує особливими потребами дітей через їх стан здоров`я. Але ОСОБА_9 не надано суду доказів, які би свідчили, що батько не здатен належним чином забезпечити потреби дітей у разі відсутності матері. Крім того, суд врахував, що між сторонами на даний час склались неприязні відносини, і тому побачення дітей з батьком виключно у присутності матері не буде відповідати інтересам дітей та може обмежити батька у спілкуванні з ними. З урахуванням цих обставин, та беручи до уваги висновок органу опіки і піклування, віддаленість проживання дітей від батька, суд вважав, що режим побачень батька із дітьми необхідно встановити у спосіб, найбільше наближений до висновку органу опіки і піклування, що буде відповідати як інтересам дітей, так і враховувати можливості батьків. Одночасно, слід зобов`язати матір не чинити батькові перешкоди у вихованні та спілкуванні з дітьми.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково. Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 30 січня 2024 року в частині вирішення вимог про визначення способу участі батька у вихованні дітей скасовано та ухвалено нове рішення. Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про визначення способу участі батька у вихованні дітей та зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визначення способів участі у вихованні дітей задоволено частково.

Встановлено ОСОБА_1 такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

у І та ІІІ п`ятницю з 15.00 год. до 20.00 год. у присутності матері, на нейтральній території, але в межах населеного пункту визначеного місцем проживання дітей;

у І та ІІІ суботу з 10.00 год. до 18.00 год. у присутності матері, на нейтральній території, але в межах населеного пункту визначеного місцем проживання дітей;

у І та ІІІ неділю з 10.00 год. до 15.00 год. у присутності матері, на нейтральній території, але в межах населеного пункту визначеного місцем проживання дітей;

протягом року канікули та святкові дні за домовленістю між батьками;

безперешкодне спілкування з дітьми по відео зв`язку в будь-який день тижня з урахуванням режиму та графіку шкільних і позашкільних занять дітей.

В іншій частині позовних вимог залишено без задоволення.

Рішення суду першої інстанції оскаржувалося в апеляційному порядку лише в частині встановлених судом першої інстанції способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що з метою врахування найкращих інтересів дітей та рівності прав батьків, доцільним є визначення порядку спілкування батька з дітьми кожні І та ІІІ п`ятницю з 15.00 год. до 20.00 год., І та ІІІ суботу з 10.00 год. до 18.00 год., І та ІІІ неділю з 10.00 год. до 15.00 год.. При цьому слід зазначити, що у висновку органу опіки час у неділю був визначений з 10.00 год. до 15.00 год., а судом першої інстанції час у неділю визначений з 10.00 год. до 18.00 год. без жодного обґрунтування. Тому, враховуючи визначений загальний час спілкування батька з дітьми, що час у неділю має бути визначений з 10.00 год. до 15.00 год.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що одна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є з особливими потребами через її стан здоров?я, страждає на хронічне психічне захворювання (аутизм та розлади аутичного спектру), що виявляється у якісних розладах соціальної взаємодії, комунікації, загальному порушенні психофізичного розладу, а також замкнутістю, стереотипними, повторюваними, обмеженими діями та інтересами.

Тобто дитина має обмеження у життєдіяльності, зокрема, щодо спілкування і соціальних зав`язків. Сторонами визнано, що вже більше року відсутнє спілкування батька з дітьми, оскільки в ході кримінальної справи відносно нього застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. А тому з урахуванням стану здоров`я дитини і тривалої відсутності спілкування з батьком, їх зустрічі без присутності матері не вбачаються доцільними.

Крім того, обидві дитини мають діагноз непереносимість глютену та лактози, вони мають тісний зв`язок між собою, а тому визначення для кожної дитини окремого порядку спілкування не є доцільним також.

ОСОБА_1 25 жовтня 2024 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року, у якій просив змінити постанову апеляційного суду в частині способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми.

Підставою касаційного оскарження судових рішень у касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановахВерховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 176/1955/20, від 02 лютого 2022 року у справі №520/21178/18-ц, від 18 листопада 2020 року у справі № 759/1382/19, від 29 липня 2021 року у справі № 758/5545/18.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неправильно застосували норми матеріального права - статтю 51 Конституції України, статті 9, 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, статті 1, 15 Закону України "Про охорону дитинства", статті 141, 153, 157 СК України. Також суд апеляційний суд порушив норми процесуального права - статті 4, 5 ЦПК України, розглянувши позовні вимоги, по яким обраний неналежний спосіб захисту, зокрема позивачка ОСОБА_3 заявила позовні вимоги в позові від 23 грудня 2022 року, яким просила захистити права відповідача ОСОБА_1 . Апеляційний суд зробивши висновки про те, що здатність батька самостійно без участі матері спілкуватись з дітьми, проводити з ними час, піклуватися про них є сумнівною, не послався на жодні докази. Це нічим та ніким не підтверджені висновки, за допомогою яких апеляційний суд фактично позбавив ОСОБА_1 можливості бачитися з дітьми, оскільки в присутності матері це є неможливим. У цьому випадку очевидні конфліктні стосунки між батьком та матір`ю, очевидний та визнаний судом факт чинення перешкод в спілкуванні з дітьми з боку ОСОБА_9 , тому апеляційний суд, порушуючи право батька на особисте спілкування з дітьми та норми матеріального права, фактично позбавив батька взагалі спілкуватися з дітьми.

У відкритті касаційного провадження в частині способу участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьмислід відмовити з таких мотивів.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, орган опіки та піклування подає письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Частиною шостою статті 19 СК України передбачено, що суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно із статтею 141 Сімейного кодексу України (далі - СК України) мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі, стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами Системний аналіз наведених міжнародних правових норм та норм внутрішнього законодавства України вказує на те, що питання виховання дитини вирішуються батьками спільно.

Батько, який проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має беззаперечне право на особисте спілкування з дитиною, враховуючи його ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків, прихильність дитини до батька, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Мати, яка проживає разом з дитиною, не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини.

Суди встановили, що сторони у справі є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 червня 2022 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 розірвано.

Діти проживають разом із матір`ю ОСОБА_3 у двокімнатній квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії медичного висновку № 298 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , страждає на хронічне психічне захворювання, підгрупа «А», у зв`язку з чим видано посвідчення дитини з інвалідністю серії НОМЕР_1 , а опікуном у посвідченні вказано матір - ОСОБА_3 .

З медичних документів також вбачається, що обидві дитини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 мають встановлений діагноз непереносимості лактози і глютену.

ОСОБА_4 в 2021 році була встановлена індивідуальна програма реабілітації на 2 роки, з якої вбачається наявність обмеження життєдіяльності, а саме обмеження до самообслуговування, до орієнтації, до спілкування, до контролю за своєю поведінкою. Мета реабілітації визначена як часткове відновлення обмеження життєдіяльності, часткове відновлення соціально-побутового стану. Програма реабілітації передбачена у супроводі матері.

Згідно з психологічною характеристикою ОСОБА_4 є особою з інвалідністю з дитинства та має діагноз F84 (аутизм та розлади аутичного спектру), що виявляється у якісних розладах соціальної взаємодії, комунікації, загальному порушенні психофізичного розладу, а також замкнутістю, стереотипними, повторюваними, обмеженими діями та інтересами.

Відповідно до копій довідок із дошкільних, шкільних та позашкільних навчальних закладів діти займаються різними видами спорту, мають успіхи та показують гарні результати, ОСОБА_4 навчається у КЗ «Ізмаїльська спеціальна загальноосвітня школа № 5», ОСОБА_5 навчається у «Приватному закладі дошкільної освіти «Ясла-Садок «Соняшник» у м. Ізмаїл, у навчальних закладах мати і діти характеризуються позитивно.

ОСОБА_3 має диплом бакалавра за напрямком «Педагогічна освіта».

За даними Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області відповідач ОСОБА_3 у 2022 році тричі зверталась з повідомленнями про те, що її чоловік відмовляється віддавати дитину.

Згідно з відповідями Ізмаїльського районного відділу поліції, 07 березня 2022 року та 10 березня 2022 року зафіксовані звернення ОСОБА_3 за фактом конфлікту з чоловіком з приводу дітей.

За відповіддю Ізмаїльського районного відділу поліції від 27 лютого 2023 року та 24 листопада 2022 року зафіксовані звернення від ОСОБА_1 на телефон «102» за фактом того, що дружина забрала дітей і поїхала у Ізмаїл, просить допомогти знайти, де знаходиться дружина. Також, 25 листопада 2022 року на телефон «102» зафіксоване звернення від ОСОБА_1 за фактом того, що дружина не дозволяє побачитись із дітьми.

За відповіддю Головного управління Національної Поліції у м. Києві (Дарницьке управління) від 04 січня 2023 року та 27 лютого 2023 року зафіксовані звернення ОСОБА_1 на телефон «102» за фактом того, що дружина вивезла дітей за кордон, всупереч рішенню відповідних служб.

За даними Державної прикордонної служби України громадянки України, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виїжджали за кордон 01 січня 2023 року , та повернулися в Україну 12 січня 2023 року.

Згідно з довідками від 23 березня 2022 року № 5107-, № 5107- та № 5107- ОСОБА_3 та діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 взяті на облік як внутрішньо переміщені особи.

Рішенням Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 15 грудня 2022 року № 888, визначено батьку ОСОБА_1 наступний спосіб і порядок участі у вихованні малолітніх доньок, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

- у п`ятницю з 15.00 до 20.00 год. у присутності матері, на нейтральній території;

- у суботу з 10.00 до 18.00 год. без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- у неділю з 10.00 до 15.00 год. без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- протягом року канікулярні та святкові дні за домовленістю з матір`ю дітей;

- щороку на новорічні та різдвяні свята з 04 січня по 10 січня без присутності матері за місцем проживання батька або в іншому місці, про яке батько зобов`язується повідомляти матері;

- безперешкодне спілкування з дітьми по відео зв`язку в будь-який день тижня.

У висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області від 06 березня 2023 року № 01/21-239 засідання комісії з питань захисту прав дитини, виходячи з інтересів малолітніх дітей, орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вирішив за доцільне визначити наступний спосіб участі батька, ОСОБА_1 , у вихованні малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та спілкуванні з ними:

- у п`ятницю з 15.00 до 20.00 год. у присутності матері, на нейтральній території;

- у суботу з 10.00 до 18.00 год. без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- у неділю з 10.00 до 15.00 год. без присутності матері за адресою, яку батько зобов`язується повідомляти матері;

- протягом року канікулярні та святкові дні за домовленістю з матір`ю дітей;

- щороку на новорічні та різдвяні свята з 04 січня по 10 січня без присутності матері за місцем проживання батька або в іншому місці, про яке батько зобов`язується повідомляти матері;

- безперешкодне спілкування з дітьми по відео зв`язку в будь-який день тижня.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 листопада 2020 року у справі № 759/1382/19 (провадження № 61-11331св20) вказано, що: «Відповідно до статті 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати батьку спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Відповідно до статті 159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та її вихованні, зокрема ухиляється від виконання рішення органу опіки і піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням віку, стану здоров`я дитини, поведінки батьків, а також інших обставин, що мають істотне значення. В окремих випадках, якщо це зумовлено інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 лютого 2021 року у справі № 154/2984/173 (провадження № 61-6536св20) вказано, що: «з урахуванням викладеного суди дійшли правильного висновку, що зустрічі батька із синами повинні відбуватися у присутності матері за місцем їх проживання, щоб позивач мав можливість відновити психоемоційний зв`язок із синами та налагодити з ними стосунки».

У постановах Верховного Суду від 03 лютого 2021 року у справі № 554/9828/17, провадження № 61-1252св19, від 12 квітня 2023 року у справі № 548/168/19, провадження № 61-4921св21, викладено висновок, що законодавством України закріплено обов`язок того із батьків, який проживає окремо, брати участь у вихованні дитини. У іншого з батьків виникає зустрічний обов`язок не чинити цьому перешкоди. При вирішенні спору щодо участі у вихованні та визначенні порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, суд повинен виходити, передусім, з інтересів дитини з урахування конкретних обставин справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (частина третя та четверта статті 12 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).

За таких обставин, суд апеляційної інстанції в переглянутій частині позовних вимог, зробив обґрунтований висновок про зміну рішення суду в частині встановлення способів участі батька у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, виходивши, передусім, з інтересів дітей з урахування конкретних обставин справи.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 165/2839/17 провадження № 61-6769св19 зазначено, що «За заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення (частина перша статті 158 СК України). Відповідно до частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Тлумачення зазначених норм дозволяє зробити висновок, що будь-хто із батьків може звернутися до органу опіки та піклування для визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. У разі наявності спору про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, зокрема, якщо орган опіки та піклування не визначив способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, не виключається вирішення такого спору в судовому порядку незалежно від того, хто з батьків звертається з позовом (той, хто проживає з дитиною, чи той, хто проживає окремо) і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, що є ефективним способом захисту та не суперечить закону».

Отже, доводи касаційної скарги про те, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту безпідставні.

Посилання на висновки, зроблені у постановах Верховного Суду від 30 вересня 2021 року у справі № 176/1955/20, від 02 лютого 2022 року у справі №520/21178/18-ц, від 18 листопада 2020 року у справі № 759/1382/19, від 29 липня 2021 року у справі № 758/5545/18 необґрунтовані, оскільки вони зроблені за інших фактичних обставин.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскарженої постанови апеляційного суду свідчить, що касаційна скарга є необґрунтованою, оскільки Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу суд може визнати таку касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо Верховний Суд уже викладав у своїй постанові висновок щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах, порушеного в касаційній скарзі, і суд апеляційної інстанції переглянув судове рішення відповідно до такого висновку (крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку або коли Верховний Суд вважатиме за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах) (пункт 5 частини другої статті 394 ЦПК України).

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , на постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, Служба у справах дітей та сім`ї Оболонської районної державної адміністрації про встановлення місця проживання дітей та визначення способу участі батька у вихованні дітей та зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Служба у справах дітей Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області, Служба у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення способів участі у вихованні дітей.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Д. А. Гудима

Є. В. Краснощоков