Справа № 279/3979/24
Провадження 2/279/1547/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі: головуючого-судді Коваленко В.П.,

секретаря Лепесевицька В.В.

розглянувши в м. Коростені в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №279/3979/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з даним позовом до відповідача ОСОБА_2 , посилаючись на те, що в неї ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_2 . Вона як мати належним чином виконувала свої батьківські обов`язки до повноліття дитини, забезпечувала сина всім необхідним. Батьківських прав вона як мати не позбавлена. На даний час вона досягла пенсійного віку, в неї погіршився стан здоров`я, вона ніде не працює, отримує виключно пенсійні виплати, які є незначними. Забезпечити себе самим необхідним, в тому числі і купити необхідні ліки. Вона неодноразово зверталась до сина - відповідача по справі з проханням надавати їй, хоч яку допомогу. Але всі її звернення залишались поза увагою. Відповідач є працездатною особою, може сплачувати на її користь аліменти, працює.

Тому просила стягнути ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання в розмірі частини від всіх його доходів щомісячно, починаючи стягувати від для пред`явлення заяви до суду.

Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач не надав відзиву на вказаний позов. В телефонному режимі відповідач повідомив, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення, про що складено телефонограма.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Вивчивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого записані батько : ОСОБА_3 та мати ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . ( а.с. 4)

Як вбачається з матеріалів справи, позивач є пенсіонером за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 ( а.с. 6)

Судом також встановлено, що позивач ОСОБА_1 є непрацездатною та потребує матеріальної допомоги, оскільки має проблеми зі здоров`ям, отримує лише державну допомогу, інших джерел доходу не має.

Згідно зіст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно з ч. 1ст. 172 СК України дитина, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу.

Відповідно до ст. 202 СК України, повнолітні дочка,

син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Обов`язок повнолітніх дітей по утриманню своїх батьків виникає на підставі складу юридичних фактів: 1) походження дитини від матері, батька (кровне споріднення) або наявність між ними інших юридично значущих зв`язків (усиновлення, факт біопоходження); 2) непрацездатність матері, батька; 3) потреба матері, батька в матеріальній допомозі.

Зобов`язання повнолітніх дітей по утриманню батьків не виникає у разі відсутності хоча б однієї із вказаних обставин.

Повнолітні дочка, син зобов`язані надавати утримання батькам незалежно від власного статку. Обов`язок дітей не пов`язується з їх працездатністю і можливістю надавати батькам матеріальну допомогу.

Отримання непрацездатними батьками пенсій чи іншого доходу не можуть звільняти повнолітніх дочку, сина від обов`язків утримувати непрацездатних батьків.

За визначенням, наведеним у ч. 3ст. 75 СК України, непрацездатною вважається та особа, яка досягла пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом І, ІІ чи ІІІ групи.

Особа є такою, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання її майна, інші доходи не забезпечують їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, про що зазначено ч. 4ст. 75 СК України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст. 202 СК), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення батьків від виконання своїх обов`язків щодо них (ст. 204 СК).

У відповідності до ч. 1ст. 204 СК України, дочка, син можуть бути звільнені судом від обов`язку утримувати матір, батька, якщо буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків.

Судом не встановлено обставин щодо звільнення відповідача від обов`язку утримувати своєї матері з підстав, викладених уст. 204 СК України.

Відповідно до ч. 1ст. 205 СК України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін.

Згідно з ч. 2ст. 205 СК України, при визначенні розміру аліментів на непрацездатних батьків необхідно враховувати можливість отримання ними матеріальної допомоги від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, а також від дружини, чоловіка та своїх батьків.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_2 працює, тому має можливість надавати матеріальну допомогу матері.

Отже, визначаючи розмір аліментів, які підлягають до стягнення з відповідача на утримання непрацездатної матері, суд враховує те, що позивач є непрацездатною особою, яка отримує лише державну допомогу, яка є єдиним її джерелом доходу, встановлений законодавством України прожитковий мінімум для непрацездатних громадян, та ту обставину, що відповідач є працездатною особою та має змогу сплачувати аліменти на утримання матері, позов визнав у повному обсязі, а тому суд доходить висновку, що позивач потребує матеріальної допомоги за рахунок стягнення аліментів з відповідача на користь непрацездатної матері на її утримання.

Згідно зі ст. 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує на користь держави судовий збір з відповідача у розмірі 1211,20 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.247, 263-265,268 ЦПК України, ст.204-205 СК України, суд

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючої АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_4 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 19.06.2024 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, проживаючого АДРЕСА_1 , РНОКПП- НОМЕР_3 на користь держави судовий збір в сумі 1211грн. 20 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Коваленко В.П.