Справа № 750/4366/23
Провадження № 2/750/152/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 лютого 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді Требух Н.В.,

секретаря Дудка Є.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

за участі представника відповідача адвоката Яковлева А.Л.-

в с т а н о в и в:

У березні 2023 року Акціонерне товариство «Комерційний Банк «Глобус» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22275 грн. 29 коп.

Обґрунтовано позов тим, що 29.11.2019 року між Акціонерним товариством «Комерційний Банк «Глобус» та відповідачем укладено Договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» для фізичних осіб, надалі - Договір, шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до вказаного Договору, надалі - Заява-анкета. Відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконав, кошти у встановлений строк у повному обсязі не повернув, у зв`язку із чим утворилася заборгованість, яка у добровільному порядку не погашена, а тому позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що проти задоволення позову заперечує.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглядати за відсутності сторони позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Статтею 629 Цивільного кодексу України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

29.11.2019 року між Акціонерним товариством «Комерційний Банк «Глобус» та ідповідачем було укладено Договір про надання споживчого кредиту АТ «КБ «ГЛОБУС» для фізичних осіб, надалі - Договір, шляхом подачі Заяви-анкети на приєднання до вказаного Договору, надалі - Заява-анкета.

У Заяві-анкеті Позичальником зазначено власні персональні дані, умови кредитування та графік платежів: сума кредиту 10599,00 грн., строк кредитування 36 місяців з 29.11.2019 по 28.02.2023 року, комісія за управління кредитом 3,99%, процентна ставка 0,001% річних.

На виконання умов вказаного договору позивачем надано відповідачу кошти в сумі 10599 грн.

З виписки по рахунках вбачається, що відповідачем на погашення кредиту було сплачено в грудні 2019 року 286 грн. 42 коп. та в січні 2020 року 286 грн. 42 коп.. всього 572 грн. 84 коп. В подальшому відповідач припинила повертати кошти.

Відповідно до п.6 Анкети-заяви, підписаної відповідачем, процентна ставка, яка зараховується у разі неповернення кредиту становить 50% річних.

Станом на день розгляду справи сума неповернутого кредиту становить 10599 грн 572 грн. 84 коп. = 10026 грн. 16 коп.

Щодо передбачених заявою-анкетою від 29.11.2019 року платежів за додаткові та супутні послуги в тому числі інші послуги банку: комісії за управлінням кредиту в розмірі 3,99% на місяць суд зазначає наступне.

10 червня 2017 року набув чинності Закон України «Про споживче кредитування», у зв`язку із чим у Законі України «Про захист прав споживачів» текст статті 11 викладено в такій редакції: «Цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Положення частин першої, другої, п`ятої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» з набуттям чинності Закону України «Про споживче кредитування» залишилися незмінними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Отже, Закон України «Про споживче кредитування» передбачає право банку встановлювати у кредитному договорі комісію за обслуговування кредиту.

На виконання вимог, у тому числі, пункту 4 частини першої статті 1 та частини другої статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» Правління Національного банку України постановою від 08 червня 2017 року № 49 затвердило Правила розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит (далі - Правила про споживчий кредит). Цією ж постановою визнано такою, що втратила чинність, постанову Правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168 «Про затвердження Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту».

Відповідно до пункту 5 Правил про споживчий кредит банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону України «Про споживче кредитування» та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості.

Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації.

Відповідно до частини першої статті 11 Закону України «Про споживче кредитування» після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець на вимогу споживача, але не частіше одного разу на місяць, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надає виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит.

Згідно з частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними.

З урахуванням викладеного, комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19.

У постанові Верховного Суду від 31 серпня 2022 року у справі № 202/5330/19 зазначено, що «у кредитному договорі не зазначено перелік додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця та/або кредитного посередника, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, які надаються позивачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування). При цьому до таких послуг не може бути віднесено щомісячне надання інформації про стан кредиту, яку споживач має право отримувати безоплатно згідно з частинами першою та другою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладення оспорюваного кредитного договору. За таких обставин положення пункту 1.2 та розділу 4 кредитного договору щодо обов`язку позичальника щомісячно сплачувати плату за обслуговування кредиту (розрахунково-касове обслуговування) є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Необхідність внесення плати за додаткові та супутні послуги в тому числі інші послуги банку: комісії за управлінням кредиту, передбачена в заяві-анкеті від 29.11.2019 року. Розмір комісії за управлінням кредиту 422 грн. 90 коп. щомісяця.

При цьому в кредитному договорі (заяві-анкеті) не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з управлінням кредитом, що надаються відповідачу та за які банком встановлена щомісячна комісія за управлінням кредитом.

Ураховуючи, що банк не зазначив та не надав доказів наявності, переліку таких послуг і погодження їх зі споживачем при укладенні кредитного договору, то положення пункту про установлення комісії за управлінням кредитом в розмірі 3,99 % є нікчемними відповідно до частин першої та другої статті 11, частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування».

Визнання судом нікчемного правочину недійсним за вимогою сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, оскільки нікчемний правочин є недійсним в силу закону з моменту його укладення.

Схожі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2022 року у справі № 755/11636/21 (провадження № 61-7098св22), від 08 лютого 2023 року у справі № 168/349/20 (провадження № 61-2223св21), та постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 листопада 2022 року у справі № 755/9486/21 (провадження № 61-5581св22).

Отже, суд приходить до висновку про відмову в позові в частині стягнення комісії за управління кредитом в розмірі 3,99%.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з 10026 грн. 16 коп. несплаченого кредиту та 50% процентів в розмірі 5013 грн. 08 коп., а всього 15039 грн. 24 коп.

Також, відповідно до ст.137, 141 ЦПК України, враховуючи пропорційність задоволених вимог, складність справи, значення її для сторін суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн.у відшкодування витрат позивача на правову допомогу, що надана адвокатом Прохоренко В.П. відповідно до договору №051222 від 05.12.2022 року. підтверджена актом прийому передачі №40160473 від 20.03.2023 року та платіжним дорученням №4176 від 21.03.2023 року.

Враховуючи, що відповідач є інвалідом 2 групи і звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне компенсувати за рахунок держави Акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус» в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в сумі 1825 грн. 12 коп., сплачений згідно платіжного доручення №4395 від 21.03.2023, пропорційно до розміру задоволених вимог (68%).

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 270, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» (місцезнаходження: Куренівський провулок, 19/5, м. Київ; ідентифікаційний код 35591059) заборгованість в сумі 15039 грн. 12 коп. та 3000 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 18039 грн. 12 коп.

Компенсувати за рахунок держави Акціонерному товариству «Комерційний банк «Глобус» в порядку встановленому Кабінетом Міністрів України судовий збір в сумі 1825 грн. 12 коп., сплачений згідно платіжного доручення №4395 від 21.03.2023.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Повне рішення виготовлено 27.02.2024 року.

Суддя