Провадження № 2/761/3212/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі головуючого судді Сіромашенко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року позивач, інтереси якого представлені адвокатом, звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 7 961,01 грн..

Позов обґрунтовує тим, що 03.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. вчинено виконавчий напис № 4245 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованість за кредитним договором в розмірі 16 110,00 грн.. Зазначає, що ТОВ «Авентус Україна» пред`явило виконавчий напис № 4245 від 03.03.2021 для виконання до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В., на підставі якого приватний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження № 65167360 від 15.04.2021. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.09.2021 по справі № 565/914/21, яке набрало законної сили 29.10.2021, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., зареєстрований в реєстрі за № 4245 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованості за кредитним договором №1610957 від 08 грудня 2019 року у загальній сумі 16 110,00 грн.. Згідно відповіді адвоката Калініна С.К. від 11.08.2023 № 2272 на виконання виконавчого напису № 4245 від 03.03.2021, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 від 15.04.2021, утримано з позивача 18 390,00 грн., з яких: 7 961,01 грн. - перераховано стягувачу в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом, з яких 250,00 грн. повернення авансового внеску; - 369,00 грн. - витрати виконавчого провадження, повернуті на рахунок боржника; 796,10 грн. - основна винагорода приватного виконавця, повернута на рахунок боржника; 8 963,89 грн. - перебували на депозитному рахунку приватного виконавця, повернуто на рахунок боржника. Позивач зазначає, що на даний час ТОВ «Авентус Україна» та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клименко Р.В. не повернули позивачу коштів, набутих без достатньої правової підстави. Вказує, що враховуючи, що підставою отримання відповідачами грошових коштів був виконавчий напис № 4245 від 03.03.2021, який судом визнано таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається безпідставно набутою та підлягає поверненню, оскільки правової підстави, на якій були набуті грошові кошти, на теперішній час не існує.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.08.2023 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В.

Ухвалою судді від 29 серпня 2023 року залишено без руху вказану позовну заяву.

Ухвалою судді від 02.10.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

23.01.2024 представником відповідача через підсистему «Електронний суд» подано відзив на позовну заяву, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову посилаючись на те, що рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25.03.2022 року позов ТОВ «Авентус Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задоволено частково. Однак, позивач не виявив бажання щодо добровільного виконання рішення суду, ТОВ «Авентус Україна» звернулося до виконавчої служби щодо примусового виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказує, що наразі приватним виконавцем закрито провадження у справі, у зв`язку із повним стягненням коштів. Крім того, оскаржуючи в 2021 році виконавчий напис позивач не заявляв вимог та заперечень щодо неправомірного стягнення з нього коштів виконавцем у сумі 7 961,01 грн. та не заявляв жодних вимог щодо стягнення з ТОВ «Авентус Україна» безпідставно набутих коштів.

Дослідивши матеріали справи, надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом установлено, що 15.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Клименко Р.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого напису № 4245, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. 03.03.2021 про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь ТОВ "Авентус Україна" заборгованості у розмірі 16 110,00 грн.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28.09.2021 по справі № 565/914/21, яке набрало законної сили 29.10.2021, визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 03 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В., зареєстрований в реєстрі за № 4245 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Авентус Україна» заборгованість за кредитним договором №1610957 від 08 грудня 2019 року у загальній сумі 16 110,00 грн.. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авентус Україна" на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1362,00 грн. та витрати на правничу допомогу в сумі 5000,00 грн..

Згідно відповіді адвоката Калініна С.К. від 11.08.2023 № 2272 на виконання виконавчого напису № 4245 від 03.03.2021, на підставі якого відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_1 від 15.04.2021, утримано з позивача 18 390,00 грн., з яких: 7 961,01 грн. - перераховано стягувачу в рахунок погашення заборгованості за виконавчим документом, з яких 250,00 грн. повернення авансового внеску; - 369,00 грн. - витрати виконавчого провадження, повернуті на рахунок боржника; 796,10 грн. - основна винагорода приватного виконавця, повернута на рахунок боржника; 8 963,89 грн. - перебували на депозитному рахунку приватного виконавця, повернуто на рахунок боржника.

Відповідно до частин першої, другої статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів).

Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом.

Зі змісту статті 1212 ЦК України можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Результат аналізу статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав).

Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі.

Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.

Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.

Одним із випадків відпадання підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).

Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу, вимагає установлення абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Ознаки, характерні для кондиції, свідчать про те, що пред`явлення кондиційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо:

1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами;

2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося.

Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання, є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.

Отже, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів, стягнутих на підставі виконавчого напису нотаріуса, який у визнається судом таким, що не підлягає виконанню, відпали, отримані відповідачем кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до статті 1212 ЦК України.

Аналогічний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18 та від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21).

Отже, суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом стягнення безпідставно набутих коштів у розмірі 7 961,01 грн. з ТОВ «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 , оскільки правові підстави набуття відповідачем таких грошових коштів відпали.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог, суд відповідно до п. 6 ч. 1 статті 264 ЦПК України вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу між сторонами справи судових витрат у виді судового збору.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Документально підтвердженими витратами позивача на правову допомогу адвоката Калініна С.К. є Договір № б/н/22 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 22.11.2022, Додаток № 1 до Договору № б/н/22 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 22.11.2022, Акт виконаних робіт (наданих послуг) від 23.08.2023.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5000, 00 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з ТОВ «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 1-4, 19, 89, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна», третя особа: приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович про стягнення коштів, набутих без достатньої правової підстави, задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті грошові кошти в сумі 7 961 (сім тисяч дев`ятсот шістдесят одна) гривня 01 копійка.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок та витрати на правову допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В. Сіромашенко