Справа № 367/5429/24
Провадження №2/367/4264/2024
30 жовтня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:
головуючої судді Чернової О.В.
при секретарі Шпильовому Р.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у загальному позовному провадженні в залі суду в м.Ірпінь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-
До Ірпінського міського суду Київської області надійшла вищевказана позовна заява, в якій позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач Вадимом Вікторовичем, зареєстрований у реєстрі за №83.
Обґрунтовуючи підстави звернення до суду та заявлені вимоги вказує, що 04.02.2022 року в Єдиному реєстрі боржників позивачка вперше побачила постанову про відкриття виконавчого провадження №68404262 від 27.01.2022 р. щодо боржника ОСОБА_1 .. Вказує, що не отримувала зазначену постанову про відкриття виконавчого провадження у будь-який спосіб.
Дане виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису від 19.10.2022 року №83, виданого приватним нотаріусом КМНО Рогач В.В., яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме:
1. Квартиру АДРЕСА_1 (далі-Квартира), що належіть на праві приватної власності ОСОБА_1 .
2. Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25 травня 2012 р. Відкритого акціонерного товариства «СВЕДБАНК» на користь «Дельта Банку» та відповідно договору №2293/К про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЕПТ ФІНАНС», посвідченого 22 липня 2020 р., Івановою О.П., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, зареєстровано в реєстрі за №236, право вимоги, щодо погашення кредиту (з урахуванням заборгованості за основним зобов`язанням та заборгованості за нарахованими відсотками) перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЕПТ ФІНАНС», далі іменованого - Стягувач.
За умовами вищезазначених договорів сума кредиту становить 2 209 810,03 (два мільйони двісті дев`ять тисяч вісімсот десять) гривень 03 копійки (з урахуванням заборгованості за основним зобов`язанням та заборгованості за нарахованими відсотками), строк повернення якого 06.05.2033 року.
3. За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задовольнити вимоги ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЕПТ ФІНАНС», в сумі 2 209 810,03 (два мільйони двісті дев`ять тисяч вісімсот десять) гривень 03 копійки (з урахуванням заборгованості за основним зобов`язанням та заборгованості за нарахованими відсотками).
Вказує, що зазначеного виконавчого напису приватного нотаріуса Рогач В.В., виданого 19.01.2022 р., також не отримувала.
11 лютого 2023 р. позивачка звернулась з заявою про надання копії виконавчого напису до приватного нотаріуса Рогач В.В.. Дана зава була отримана 15 лютого 2023 р. представником за довіреністю. Вказує, що копії виконавчого напису приватного нотаріуса Рогач В.В. до теперішнього часу у неї не має.
20.11.2023 р. рішенням Київського окружного адміністративного суду позовну заяву ОСОБА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача, Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЕПТ ФІНАНС», про визнання противоправними та скасування постанов виконавчого провадження, задоволено частково.
В частині визнання протиправною та скасування постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А. від 27.01.2022 р. про відкриття виконавчого провадження про звернення стягнення на нерухоме майно ОСОБА_1 у ВП №68404262, судом відмовлено.
Тому в цій частині рішення адміністративного суду позивачка оскаржила, та постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19 березня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 р. залишено без змін.
Позивач з вимогами виконавчого напису та зазначеними підставами в ньому повністю не погоджується. Відповідно до оскаржуваного виконавчого напису зазначається про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належіть на праві приватної власності ОСОБА_1 .
Вважає, що у приватного нотаріуса Рогач В.В. були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису в цій частині.
Рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.05.2016 р. по цивільній справі за первісним позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 третя особа Національний банк України про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі у власність ПАТ «Дельта Банк», задоволено згадані позовні вимоги, в зустрічному позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа ОСОБА_2 , про визнання частково недійсним кредитного договору та недійсним іпотечного договору відмовлено.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.05.2018 р. рішення Ірпінського міського суду Київської обл. від 17.05.2016 р. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08.09.2016 р. в частині задоволення вимог ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки скасовано, та ухвалене нове рішення в цій частині.

Зазначеною постановою Верховного Суду у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки відмовлено. В іншій частині рішення Ірпінського міського суду Київської обл. від 17.05.2016 р. та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 08.09.2016 р. залишено без змін.

Таким чином, Верховний Суд, як вищий судовий орган, остаточно прийняв рішення щодо неможливості звернення стягнення на предмет іпотеки.

Водночас за рішенням місцевого суду, залишеним без змін постановою касаційної інстанції ПАТ «Дельта Банк» набув право власності на квартиру АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідно рішення Ірпінського міського суду Київської обл. від 17.05.2016 р. та постанови Верховного Суду від 16.05.2018 р. власником квартири АДРЕСА_1 , став саме ПАТ «Дельта Банк».

Тобто, приватний нотаріус Рогач В.В. вчинив виконавчий напис про звернення стягнення на нерухоме майно, належне не позивачу, а третій особі.

В зазначеній постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (за сумою боргу 1134942,54 грн.) відмовлено повністю, тобто сума боргу за кредитним договором не є безспірною.

В свою чергу, за вимогами ст.17 зазначеного Закону іпотека Квартири є припиненою, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДЕПТ ФІНАНС» не набуло ані права власності, ані права вимоги на такий предмет іпотеки (в силу зазначеної постанови Верховного Суду в цій цивільній справі).

Законами України не передбачена можливість звернення стягнення на майно третьої особи-колишнього кредитора ПАТ «Дельта Банк», враховуючи те, що остаточним судовим рішенням відмовлено у зверненні стягнення на предмет спору (Квартиру).

Звертає увагу, що адміністративні суди першої та апеляційної інстанції визнали повністю порушення прав позивачки в частині незаконності стягнення суми кредиту 2 209 810,03 грн. та всіх матеріальних нарахувань.

У зв`язку із викладеним, просила позов задовольнити.

Ухвалою суду від 10.06.2024 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання та витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Рогач Вадима Вікторовича належним чином засвідчені копії виконавчого напису №83 від 19.01.2022 та матеріалів, на підставі яких він вчинений.

Ухвалою суду від 01.08.2024 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились. 22.10.2024 року представник позивача адвокат Адаменко В.В. подав до суду заяву, в якій просив розглядати справу буз участі позивача та його представника, позов підтримали, проти винесення заочного рішення не заперечували.

Відповідач, будучи неодноразово повідомленим належним чином про час та дати підготовчих та судових засідань, свого представника в судове засідання не направив. Відзиву на позовну заяву чи будь-яких заяв від відповідача не надійшло.

Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд, згідно вимог статей 223, 280, 281 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів

За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено частиною 8 статті 178 ЦПК України.

У зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1 статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Згідно з частиною другою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, з рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.05.2016 року у справі №367/6153/15-ц встановлено, що 06.05.2008 року між ВАТ «СВЕДБАНК», правонаступником якого є ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2619/0508/71-022. З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором іпотеки б/н від 06.05.2008 року ОСОБА_1 передала в іпотеку нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 .

Вищевказаним рішенням Ірпінського міського суду Київської області від 17.05.2016 року у справі №367/6153/15-ц, позов ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК», який є правонаступником ПАТ «СВЕДБАНК», до ОСОБА_1 , третя особа: Національний банк України, про визнання частково недійсним кредитного договору та недійсним іпотечного договору було задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №б/н від 06.05.2008 року, в розмірі 1 134 942,54 грн. перед ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» за кредитним договором №2619/0508/71-022 від 06.05.2008 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , шляхом визнання права власності на вказану квартиру за ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду Київської області від 08.08.2016 року, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.05.2016 року було відхилено.

Постановою Верховного Суду від 19.05.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Вищевказане рішення суду скасовано в частині вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено.

19.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В. вчинено виконавчий напис №83, яким запропоновано звернути стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . Зазначене нерухоме майно було передано ВАТ «СВЕДБАНК» в іпотеку на підставі Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Ірпінського міського нотаріального округу Нельзіним М.С. 06.05.2008 року за №1760, в забезпечення виконання кредитного договору №2619/0508/71-022 від 06.05.2008 року, укладеного між ВАТ «СВЕДБАНК» та ОСОБА_1 .. Відповідно до договору купівлі-продажу прав вимоги від 25.05.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г., зареєстрований за №№1306,1307 ВАТ «СВЕДБАНК» на користь Дельта Банку та відповідно до договору №2293/К про відступлення прав вимоги, укладеного між ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» та ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» право вимоги щодо погашення кредиту (з урахуванням заборгованості за основним зобов`язанням та заборгованості за нарахованими відсотками) перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс». Відповідно до умови вищевказаних догорів сума кредиту становить 2 209 810,03 грн. (з урахуванням заборгованості за основним зобов`язанням та заборгованості за нарахованими відсотками), строк повернення якого до 06.05.2033 року.

За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» в сумі 2209810,03 грн. (з урахуванням заборгованості за основним зобов`язанням та заборгованості за нарахованими процентами).

З рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року у справі №320/2470/22 вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Сидорчук А.А. було відкрито виконавче провадження від 27.01.2022 року за №68404262 з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Вказаним рішенням суду адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано розрахунок суми основної винагороди приватного виконавця, викладений у мотивувальній частині постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 27.01.20202 року у виконавчому провадженні №68404262 про стягнення основної винагороди в сумі 220981,00 протиправним. Визнано протиправним та скасовано перший пункт резолютивної частини вказаної постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 27.01.20202 року у виконавчому провадженні №68404262 про стягнення основної винагороди у сумі 220 981,00 грн. Визнано протиправним та скасовано пункт 3 резолютивної частини постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 27.01.20202 року про відкриття виконавчого провадження №68404262 в частині визначення суми основної винагороди приватного виконавця в сумі 220981,00 грн.

Визнано протиправним та скасовано пункт 1 резолютивної частини постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука А.А. від 27.01.20202 року у виконавчому провадженні №68404262 про арешт майна боржника, в частині визначеної приватним виконавцем суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у загальній сумі 2341360,03 грн. В іншій частині відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.03.2024 року у справі №320/2470/22 апеляційні скарги приватного виконавця виконавчого округу Київської області Сидорчука Андрія Анатолійовича та ОСОБА_1 на вищевказане рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.11.2023 року у справі №320/2470/22 залишено без задоволення. Рішення Київського окружного адміністративного суду від 20.03.2023 року залишено без змін.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 3 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до статті 7 Закону України "Про іпотеку" за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Частиною першою, четвертою ст.33 Закону України "Про іпотеку" встановлено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (ст.39 Закону України "Про нотаріат").Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією (п.19 ч.1 ст.34 Закону України "Про нотаріат").

Правовому регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України "Про нотаріат" та глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій.

Відповідно до ст.87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст.88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, наданими стягувачем документами згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

Відповідно до п.п.1.1, 3.1, 3.2, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає стягненню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" в такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Під час розгляду справ такої категорії суд перевіряє право стягувача на вчинення вказаної дії, повноваження щодо вчинення нотаріальних дій нотаріуса та встановлює той факт, чи дійсно розмір заборгованості, що підлягає стягненню, у тому числі розмір процентів, неустойки (штрафу, пені), якщо такі належать до стягнення, відповідає сумі, вказаній у виконавчому документів, та залежно від встановленого ухвалює рішення про відмову чи задоволення позову.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника.

Аналогічні правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №320/8269/15-ц (провадження №14-83цс18), від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження №14-84цс19.

Підставами даного позову про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, є наступні: відсутність документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; не направлення стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушення виконання зобов`язання; а також відсутність доказів отримання позивачем такої вимоги; відсутність факту безспірності заборгованості боржника.

Згідно п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису на нотаріально посвідченому договорі, що передбачає сплату грошових сум, подаються:а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Згідно п.2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості, та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) (постанова Верховного Суду від 09 вересня 2020 року в справі №127/7932/17, провадження №61-27853 св18).

Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження №44380св18).

Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів:

- перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса;

- другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмової вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).

Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 19 березня 2021 року, справа №750/3781/20, провадження №61-14943св20).

Виходячи з вищезазначеного, боржник вважається належним чином повідомленим про порушення зобов`язань за кредитним договором та про зобов`язання достроково погасити заборгованість у тому разі, коли кредитором не лише відправлено на адресу такого боржника досудову вимогу, а й доведено факт її вручення адресатові під розписку.

Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленій в постанові по справі №750/1627/18 (провадження №61-43895св18) від 06.06.2019 р., розрахунок заборгованості, зроблений стягувачем, з урахуванням положень Переліку документів, не може вважатись доказом на підтвердження безспірності заборгованості боржника.

З отриманої судом належним чином засвідченої копії виконавчого напису №83 від 19.01.2022, та матеріалів, на підставі яких він вчинений, наданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., вбачається, що при його вчиненні нотаріус посилався на договір про відступлення права грошової вимоги на користь ТОВ «ФК «ДЕПТ ФІНАНС» від 2020 року та суму заборгованості в розмірі 2 209 810,03, якої станом на дату укладення договору про відступлення права грошової вимоги не існувало, оскільки в постанові Верховного Суду від 16.05.2018 р. у задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки (за сумою боргу 1134942,54 грн.) відмовлено повністю, тобто сума боргу за кредитним договором не є безспірною.

До того ж, слід врахувати, що відповідно до рішення Ірпінського міського суду Київської області від 17.05.2016 звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки №б/н від 06.05.2008 року, в розмірі 1 134 942,54 грн. перед ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» за кредитним договором №2619/0508/71-022 від 06.05.2008 року, а саме на квартиру АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 , шляхом визнання права власності на вказану квартиру за ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». У задоволенні зустрічного позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19.05.2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Вищевказане рішення суду скасовано в частині вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалено нове, яким у задоволенні позову ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 , третя особа: Національний банк України, про звернення стягнення на предмет іпотеки було відмовлено.

Відповідачем та третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., належних та допустимих доказів на спростування викладених у позовній заяві обставин щодо наявності між сторонами спору щодо розміру заборгованості надано до суду не було.

Крім того, ані відповідачем, ані приватним нотаріусом не доведено факту отримання позивачем ОСОБА_1 вимоги про усунення порушень за кредитним договором №2619/0508/71-022 від 06.05.2008 року.

За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, аналізі положень законодавства України та приймаючи до уваги те, що відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача, приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави суму судового збору за подання до суду заяви про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в розмірі 1211 грн. 20 коп..

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 2, 5, 12, 19, 76, 77, 81, 89, 141, 247, 263, 265, 268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 19.01.2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Рогач В.В., зареєстрований в реєстрі за №83, про звернення стягнення на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . За рахунок коштів, виручених від реалізації у встановленому порядку заставленого майна, задовольнити вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Депт Фінанс» в сумі 2209810,03 грн. (з урахуванням заборгованості за основним зобов`язанням та заборгованості за нарахованими процентами).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», на користь держави суму судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду до Київського апеляційного суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Депт Фінанс», , місцезнаходження за адресою: місто Київ, вулиця Дмитрівська, будинок 39.

Третя особа 1: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Рогач Вадим Вікторович, місцезнаходження за адресою: місто Київ, вулиця Вінстона Черчилля, будинок 20, квартира 44.

Третя особа 2: приватний виконавець виконавчого округу Київської області Сидорчук Андрій Анатолійович, місцезнаходження за адресою: Київська область, місто Біла Церква, вулиця Спартаківська, будинок 12, офіс 1.

Повний текст рішення буде виготовлено 12 листопада 2024 року.

Суддя: О.В. Чернова