ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/8091/23Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 22-ц/817/63/24 Доповідач - Храпак Н.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 лютого 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Храпак Н.М.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

за участі секретаря Іванюти О.М.

без сторін належним чином повідомлених про день, час і місце розгляду справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 607/8091/23 за апеляційною скаргою представника акціонерного товариства Сенс Банк Панченка Дмитра Вікторовича на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року, ухваленого суддею Кунець Н.Р., повний текст якого виготовлено 20 вересня 2023 року, у справі за позовом акціонерного товариства Сенс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

у травні 2023 року АТ Сенс Банк звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 222842,72 грн, яка складається з: 46181,78 грн - сума заборгованості за ставкою 3% на кредитну заборгованість; 176660,95 - сума заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість.

В обґрунтування позову посилаються на те, що між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 770/38-124-07. Загальними Зборами Акціонерів 09.03.2010 було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства та зміну найменування (назви) Банку на ПАТ «УКРСОЦБАНК», а з 10.08.2018 на АТ «Укрсоцбанк». Згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019, було прийнято рішення щодо припинення АТ «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до АТ «АЛЬФА-БАНК». 12.08.2022 року позачерговими загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з АТ «Альфа-Банк» на АТ «Сенс Банк». Банк свої зобов`язання за Кредитним договором № 770/38-124-07 виконав в повному обсязі, надавши відповідачу ОСОБА_1 кредит, однак відповідач належним чином взяті на себе зобов`язання не виконує, в результаті чого має заборгованість перед кредитором. Згідно виконавчого листа № 6-138/11 виданого 03.03.2011 Дніпровським районним судом м. Києва з ОСОБА_1 стягнуто в користь ПАТ «Укрсоцбанк» 310 601,59 грн боргу та 3506,01 грн третейського збору. Внаслідок не виконання ОСОБА_1 свого зобов`язання у неї виникла заборгованість розрахована на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, яка станом на 23.02.2022 становить 222842,72 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року у задоволенні позову АТ Сенс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Судові витрати понесені позивачем АТ Сенс Банк у розмірі 3342,64 грн на сплату судового збору покладено на позивача.

В апеляційній скарзі представник АТ Сенс Банк Панченко Д.В. просить скасувати рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги представник апелянта зазначив, що АТ «Альфа-Банк» було сформовано довідку про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу № 111 від 16.04.2020, відповідно до якої Банком повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Банк 12.11.2019 задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (рішення державного реєстратора Іванісік С.В., Білобожницька сільська рада Чортківського району Тернопільська обл. № 49669804 від 14.11.2019), а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 52,1 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м, яка знаходилась в іпотеці Банку відповідно до умов іпотечного договору № б/н від 24.04.2007, посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1795 та кредитного договору № 770/38-124-07 від 24.04.2007.

За змістом вказаної довідки, залишок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 770/38-124-07 від 24.04.2007 (за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями) за офіційним курсом НБУ станом на 12.11.2019 склав 4 910 397,14 грн та був прощений (анульований) Банком у повному обсязі, у зв`язку із задоволенням вимог Іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку».

Однак, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03.08.2020 року у цивільній справі № 607/28363/19 за позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АТ «Альфа-Банк» та державного реєстратора Іванісіка С.В. про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Скасовано запис про державну реєстрацію права власності Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на двокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,1 кв.м, житловою площею 30,0 кв.м, номер запису про право власності 34137140, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101. Стягнуто із АТ «Альфа-Банк» судові витрати в сумі 768 грн. 40 коп.

11.12.2020 р. Тернопільським апеляційним судом винесено постанову, якою апеляційну скаргу акціонерного товариства Альфа-Банк задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 3 серпня 2020 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до АТ Альфа-Банк, державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка Сергія Васильовича про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності та зобов`язання вчинити дії задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка С.В. № 49669804 від 14.11.2019. року, про державну реєстрацію права власності на квартиру за акціонерним товариством Альфа-Банк. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Дана постанова Тернопільського апеляційного суду залишена без змін постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 06.05.2022 року.

Згідно інформаційної довідки № 349670164 від 09.10.2023 р. інформація про право власності Банку в реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня.

Таким чином, представник відповідача ввів суд в оману на свою користь, не повідомляючи вказаних обставин оскарження і скасування рішення державного реєстратора, а тому заборгованість за кредитним договором була відновлена, відповідно втратили чинність довідка про прощення (анулювання) боргу, відповідно записи про іпотеку в реєстрі наявні, що виключає обставини припинення кредитного та іпотечного зобов`язання, оскільки анулювання боргу могло бути лише у випадку, якщо предмет іпотеки залишився б у власності Банку.

Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 05.10.2023 р. сума заборгованості за кредитом складає 34 190,60 доларів США, за відсотками 54649,51 доларів США, загалом 88 840,11 доларів США.

Посилання суду на те, що кредитне та іпотечне зобов`язання ОСОБА_1 перед банком є припиненими з моменту отримання нею повідомлення банку про анулювання боргу не передбачено жодною нормою чинного законодавства.

Таким чином, цілком очевидно що, оскільки у позивачів наявна заборгованість за Договором кредиту, забезпеченим іпотекою, тому вважає, що в банку є право на отримання 3 відсотків річних та інфляційних, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України.

ОСОБА_1 подала відзив на апеляційну скаргу представника АТ Сенс Банк Панченко Д.В., у якому зазначила, що наявна заборгованість за договором кредиту про яку стверджує позивач у апеляційній скарзі є необґрунтованою чинним законодавством, оскільки виникла вона за рахунок незаконного нарахування Банком процентів за кредитом після винесення в 2010 році рішення Третейського суду про дострокове стягнення з неї усієї заборгованості за договором кредиту, яка в подальшому не може бути стягнута з неї в силу вимог законодавства та судової практики Верховного Суду в подібних правовідносинах.

Як видно з розрахунку, який надав до суду позивач, що заборгованість по нарахованих 3 % річних за прострочення нею сплати боргу в сумі 310 601,59 гривень виникла за період з 12 березня 2017 року і по 23 лютого 2022 року в загальній сумі 56 181,78 гривень. Вважає такий розрахунок невірним, оскільки, як видно з наданих позивачем документів, доданих до позовної заяви, що жодним рішенням суду, виконавчим документом чи іншим документом не підтверджено, що саме така сума заборгованості перед банком є у неї. Надана копія постанови ДВС від 18.06.2018 року по ВП № 51826408 без підпису та печатки про стягнення з неї виконавчого збору в сумі 31410,76 гривень не свідчить про те, що саме 310 601,59 гривень вона заборгувала позивачу за кредитним договором, а тільки свідчить про суму не сплаченого нею виконавчого збору по виконавчому листі. Окрім цього позивачем не доведено що дана заборгованість по сплаті виконавчого збору нею погашена, чи вона прощена ОСОБА_1 .

Таким чином враховуючи ту обставину, що заборгованість за договором кредиту ОСОБА_1 перед AT «Альфа-Банк», правонаступником якого в даний час є AT «Сенс-Банк», що є правонаступником AT «Укрсоцбанк», погашена в повному обсязі за рахунок перереєстрації за Банком права власності на предмет іпотеки, квартиру та прощення (анулювання) залишку боргу за кредитом, на даний час існує ризик безпідставного повторного стягнення з неї коштів за виконавчим листом № 6-138/11, що був виданий 03.03.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва про дострокове стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, буде суперечити вимогам ст. 61 Конституції України.

Окрім цього, розрахунок заборгованості у вигляді 3% річних за несвоєчасне погашення заборгованості за договором кредиту здійснено позивачем поза межами строків позовної давності передбаченої вимогами ст. 157 ЦК України.

Що ж стосується стягнення інфляційних витрат на кредитну заборгованість за договором кредиту, то даний кредит був виданий в іноземній валюті в доларах США, а не у гривні.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Державним комітетом статистики України, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти. Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

У судове засідання представник АТ Сенс Банк Панченко Д.В. не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день, час і місце розгляду справи, про що свідчить направлена судова повістка до електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася. При подані відзиву на апеляційну скаргу просила розгляд даної справи здійснювати за її відсутності.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів вважає за можливе розгляд справи проводити у відсутності сторін, які належним чином повідомлені про дату, час і місце слухання справи.

Розглянувши справу в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, проаналізувавши матеріали справи, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.

Судом встановлено, що 24.04.2007 між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 було укладено Договір кредиту № 770/38-124-07, відповідно до умов якого Кредитор надав Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 39 200 доларів США, зі сплатою 13 % річних, з кінцевим терміном погашення заборгованості по кредиту до 10.04.2022.

Відповідно до п. 1.3 Договору, в якості забезпечення Позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення Кредиту, сплати процентів можливих санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої іпотекою вимоги, Кредитор укладає в день цього Договору - з Позичальником та ОСОБА_2 іпотечний договір, за умовами якого Позичальник та ОСОБА_2 передають Кредитору в іпотеку 2-х кімнатну квартиру АДРЕСА_2 заставною вартістю 247 450 грн, що в еквіваленті становить 49 000 доларів США, за офіційним курсом Національного Банку України на день укладення цього договору Іпотеки (а.с. 45-46).

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08.09.2010 у справі № 28/10 позов ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту № 770/38-124-07 в сумі 310 601,59 грн та третейський збір в сумі 3506,01 гривень.

З мотивувальної частини вказаного рішення убачається, що судом встановлено неналежне виконання відповідачем зобов`язань за договором кредиту, яке призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 01 квітня 2010 року складає 310601,59 грн., в тому числі заборгованість за кредитом в розмірі 34190 доларів 60 центів США, що за курсом НБУ (на 08.09.2010) складає 270386, 10 грн, заборгованість за відсотками в розмірі 4602 долари 87 центів США, що за курсом НБУ складає 36400, 41 грн, та пеня в розмірі 3815,08 грн (а.с. 47-48).

03.03.2011 Дніпровським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 6-138/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості по договору кредиту в сумі 310 601,59 грн та третейського збору в сумі 3506,01 гривень (а.с. 49).

Загальними зборами акціонерів у березні 2010 було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства на публічне акціонерне товариство та зміну найменування (назви) Банку на ПУБЛЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСОЦБАНК», а з 10.08.2018 ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

Згідно рішення № 5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019, було прийнято рішення щодо припинення Акціонерного Товариства «УКРСОЦБАНК» шляхом приєднання до Акціонерного Товариства «АЛЬФА-БАНК» де в п.п. 1.2. визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у Акціонерного Товариства «Альфа-Банк» з 15.10.2019.

12.08.2022 року Позачерговими Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» було прийнято рішення про зміну найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк», а також про внесення змін до Статуту Акціонерного товариства «Альфа-Банк» шляхом затвердження його в новій редакції.

30.11.2022 були внесені зміни до відомостей про юридичну особу, які містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме - змінено найменування банку з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на Акціонерне товариство «Сенс Банк».

12.11.2019 державним реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області, зареєстровано за АТ «Альфа-Банк» право приватної власності на квартиру загальною площею 52,1 кв.м., житловою площею 30 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , яка належала ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Підставою виникнення права власності вказано: Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, серія та номер: 058, виданий 03.09.2019, видавник: УКРПОШТА; Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу, серія та номер: 066, виданий 03.09.2019, видавник: УКРПОШТА; Повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер: 671, виданий 23.08.2019, видавник: АТ «УКРСОЦБАНК»; Висновок про вартість майна, серія та номер: б/г, виданий 18.10.2019, видавник: ТОВ «Незалежна експертна компанія»; Протокол позачергових загальних зборів акціонерів АТ «АЛЬФА-БАНК», серія та номер: 4/2019, виданий 15.10.2019, видавник: сторони; Рішення єдиного акціонера АТ «УКРСОЦБАНК», серія та номер: 5/2019, виданий 15.10.2019, видавник: сторони; Повний витяг з єдиного реєстру довіреностей (на запит особи, щодо якої вчинено нотаріальну дію), серія та номер: 40560562, виданий 11.11.2019, видавник: Приватний нотаріус Шевченко І.І.; Іпотечний договір, серія та номер: 1795, виданий 24.04.2007, видавник: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Костецький Ю.Г.; Договір Кредиту, серія та номер: 770/38-124-07, виданий 24.04.2007, видавник: сторони.

Вказане підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №190212742 від 26.11.2019 (а.с. 103-105).

Акціонерним товариством «Альфа-Банк» було сформовано довідку про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу № 111 від 16.04.2020, відповідно до якої Банком повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до ст. 37 Закону України «Про іпотеку» Банк 12.11.2019 задовольнив забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки (рішення державного реєстратора Іванісік С.В., Білобожницька сільська рала Чортківського району. Тернопільська обл. № 49669804 від 14.11.2019), а саме: квартиру загальною площею 52.1 кв.м.. житловою площею 30 кв.м. що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , яка знаходилась в іпотеці Банку відповідно до умов іпотечного договору № б/н від 24.04.2007 посвідченого приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Костецьким Ю.Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1795 та кредитного договору № 770/38-124-07 від 24.04.2007.

За змістом вказаної довідки, залишок заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 770/38-124-07 від 24.04.2007 (за основною сумою, процентами, пенею та штрафними санкціями) за офіційним курсом НБУ станом на 12.11.2019 склав 4 910 397,14 грн та був прощений (анульований) Банком у повному обсязі, у зв`язку із задоволенням вимог Іпотекодержателя в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку» (а.с. 106).

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано запис про державну реєстрацію права власності АТ «Альфа-Банк» на квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 52,1 кв.м (в тому числі житловою - 30,00 кв.м), номер запису про право власності 34137140, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Додатковим рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 жовтня 2020 року поновлено відомості у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про об`єкт нерухомого майна, а саме, квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 51,1 кв. м (в тому числі житловою - 30,00 кв. м), а саме про право власності за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2020 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка С. В. № 49669804 від 14 листопада 2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за АТ «Альфа-Банк».

Дана постанова Тернопільського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року залишена без змін постановою Верховного Суду від 06 травня 2022 року. (а.с. 153-162).

Згідно інформаційної довідки № 349670164 від 09.10.2023 року інформація про право власності Банку в реєстрі прав власності на нерухоме майно відсутня (а.с. 146-147).

З розрахунку 3% за статтею 625 ЦК України, наданих позивачем, вбачається, що на суму заборгованості за кредитним договором № 770/38-124-07 від 24.04.2007 в розмірі 310601,59 грн розрахована сума за ставкою 3% річних за період з 12.03.2017 по 23.02.2022, яка становить 46181,78 грн.

Також, відповідно до розрахунку інфляційних витрат за статтею 625 ЦК України видно, що на суму заборгованості за кредитним договором № 770/38-124-07 від 24.04.2007 в розмірі 310 601,59 грн розрахована сума інфляційних витрат за період з березня 2017 по лютий 2022, яка становить 176660,95 грн.

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що кредитне та іпотечне зобов`язання ОСОБА_1 перед банком є припиненими з моменту отримання нею повідомлення банку про анулювання боргу, оскільки АТ «Альфа-Банк», правонаступником якого є АТ «Сенс Банк», було звільнено ОСОБА_1 у повному обсязі від заборгованості за кредитним договором № 770/38-124-07 від 24.04.2007.

Крім цього, стягнення 3 % річних та інфляційних втрат можливе протягом усього строку існування заборгованості, проте у межах трьох років, що передують зверненню до суду.

Беручи до уваги те, що з даним позовом до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області АТ «Сенс Банк» звернувся 24.04.2023, шляхом направлена її поштовим зв`язком УКРПОШТА та те, що відповідач подала заяву про застосування строків позовної давності, суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову в частині стягнення заборгованості на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2017 по 15.04.2020 слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повному обсязі погодитися не може з огляду на таке.

Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Принцип належного виконання полягає в тому, що виконання має бути проведене: належними сторонами; щодо належного предмета; у належний спосіб; у належний строк (термін); у належному місці.

За частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України свідчить, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І "Загальні положення про зобов`язання" книги 5 ЦК України, а тому вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою Тернопільського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 06 травня 2022 року, апеляційну скаргу АТ «Альфа-Банк» задоволено частково. Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 03 серпня 2020 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено частково. Скасовано рішення державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка С. В. № 49669804 від 14 листопада 2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за АТ «Альфа-Банк».

Таким чином, колегія суддів вважає, що в зв`язку зі скасуванням рішення державного реєстратора, заборгованість за кредитним договором відновлюється, відповідно втрачає чинність довідка про прощення (анулювання) боргу, оскільки анулювання боргу могло бути лише у випадку, якщо предмет іпотеки залишився б у власності банку.

Рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08.09.2010 у справі № 28/10 позов ПАТ «Укрсоцбанк» було задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту № 770/38-124-07 в сумі 310 601,59 грн.

Вказане рішення боржником не виконано ні в примусовому порядку, ні в добровільному, що підтверджується витягом із сайту Автоматизованої системи виконавчих проваджень, де зазначено, що АТ Альфа-Банк відмовлено у відкритті виконавчого провадження, а також розрахунком заборгованості, відповідно до якого останнім платежем по спірному кредитному договору на зарахування погашення заборгованості було у 2009 році.

Тому, в охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке є триваючим правопорушенням, зокрема нарахування трьох процентів річних від простроченої суми з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення, проте обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Щодо нарахування заборгованості за інфляційними витратами на кредитну заборгованість.

Згідно із частиною першою статті 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Однак Основний Закон не встановлює заборони використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Статтею 524 ЦК України визначено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

За статтею 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом

Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Відсутня заборона на укладення цивільних правочинів, предметом яких є іноземна валюта, крім використання іноземної валюти на території України як засобу платежу або як застави, за винятком оплати в іноземній валюті за товари, роботи, послуги, а також оплати праці на тимчасово окупованій території України. У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку саму суму грошових коштів (суму позики), тобто таку саму суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику.

Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України (див. висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 у справі № 373/2054/16-ц).

За статтею 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то частина друга статті 625 ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті-гривні.

У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти.

Отже, норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Водночас індексація не застосовується, а передбаченні частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати не нараховуються у разі прострочення зобов`язання, визначеного в іноземній валюті.

У справі, що розглядається, боржником отримано кредит за договором в іноземній валюті - доларах США.

Проте рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків від 08.09.2010 у справі № 28/10 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість по договору кредиту № 770/38-124-07 в сумі 310 601,59 грн.

Тобто предметом укладеного між сторонами договору кредиту є іноземна валюта, яку боржник зобов`язався повернути банку.

Водночас заборгованість за договором кредиту на підставі рішення третейського суду від 08.09.2010 у справі № 28/10, стягнута з боржника ОСОБА_1 в гривнях без застосування валютної прив`язки чи еквіваленту суми боргу в іноземній валюті.

Зазначене рішення третейського суду набрало законної сили і на його виконання про стягнення боргу в гривнях суд видав відповідний виконавчий документ - виконавчий лист.

ЄСПЛ у рішенні від 28.10.1999 у справі "Брумареску проти Румунії" звертав увагу, що одним з найважливіших є принцип юридичної визначеності, який передбачає, що у випадку, коли суд виніс рішення у справі, питання більше не може ставитися під сумнів.

Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Враховуючи те, що рішення боржником не виконане, а постановою Тернопільського апеляційного суду від 11 грудня 2020 року скасовано рішення державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка С.В. № 49669804 від 14 листопада 2019 року про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за АТ «Альфа-Банк», тому колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах мало місце невиконання боржником грошового зобов`язання, яке є триваючим правопорушенням, проте право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Як вбачається із матеріалів справи, подаючи позов Банк просив стягнути заборгованість на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України за період з 12.03.2017 по 23.02.2022. Разом з цим, АТ Сенс Банк пред`явило позов 04 травня 2023 року. За таких обставин колегія суддів вважає, що АТ Сенс Банк має право на стягнення з ОСОБА_1 3% річних та інфляційних втрат за період з 04 травня 2020 року (дата за 3 роки до дати звернення із позовом) по 23 лютого 2022 року (дата, якою позивач обмежив свою вимогу в межах розгляду даної справи).

Перевіривши розрахунки позивача у межах вказаного періоду, колегія суддів встановила, що за період з 04 травня 2020 року по 23 лютого 2022 року на кредитну заборгованість у розмірі 310601,59 грн три відсотки річних становлять 16934,10 (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 10 копійок та 53 174 (п`ятдесят три тисячі сто сімдесят чотири) гривні 10 копійок - інфляційних витрат.

Відповідно до статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга представника акціонерного товариства Сенс Банк Панченка Дмитра Вікторовича підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового рішення, яким позов акціонерного товариства Сенс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в користь акціонерного товариства Сенс Банк (місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 10 м. Київ, ) за період з 04 травня 2020 року по 23 лютого 2022 року три відсотки річних в сумі 16934,10 (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 10 копійок та 53 174 (п`ятдесят три тисячі сто сімдесят чотири) гривні 10 копійок інфляційних витрат.

Крім цього, у зв`язку із скасуванням судового рішення і частковим задоволенням позову відповідно до ст. 141, п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд покладає пропорційно до задоволених вимог на відповідача витрати позивача по оплаті судового збору за подачу позову та апеляційної скарги у розмірі 2629 грн, виходячи з розрахунку: (3342,64 х 31,46%) + (5013,96 х 31,46%) = 2629,40.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника акціонерного товариства Сенс Банк Панченка Дмитра Вікторовича задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 вересня 2023 року скасувати і ухвалити нове рішення, яким позов акціонерного товариства Сенс Банк до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в користь акціонерного товариства Сенс Банк (місцезнаходження: вул. Велика Васильківська, 10 м. Київ, ) за період з 04 травня 2020 року по 23 лютого 2022 року три відсотки річних в сумі 16934,10 (шістнадцять тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 10 копійок та 53 174 (п`ятдесят три тисячі сто сімдесят чотири) гривні 10 копійок інфляційних витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) в користь акціонерного товариства Сенс Банк судові витрати за суд першої та апеляційної інстанції у розмірі 2629 гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 п.2 ст.389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення виготовлений 27 лютого 2024 року.

Головуюча Н.М. Храпак

Судді: Б.О. Гірський

О.З. Костів