Справа №198/303/24
Провадження № 2-о/0198/21/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Білинського М.В., за участю секретаря судового засідання Літвіченко В.О., заявника ОСОБА_1 , представника заінтересованої особи Стаценко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Юр`ївка Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області

про встановлення факту самостійного виховання та утримання батьком неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий зміст вимог заяви.

Громадянин ОСОБА_1 , (надалі Заявник) звернувся до суду із вказаною заявою в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що він є батьком дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю дитини є заінтересована особа ОСОБА_4 . Документом, що підтверджує факт його (Заявника) батьківства є свідоцтво про народження, що видане 21.03.2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області.

Зазначає, що з матір`ю дитини ОСОБА_5 , перебував у шлюбі, який розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.04.2020 року.

Стверджує, що син ОСОБА_3 проживає спільно з ним (Заявником) за адресами (живуть на дві адреси):

- АДРЕСА_1 ;

- АДРЕСА_2 .

З моменту фактичного розпаду шлюбу (приблизно, з кінця 2019 року), за усною домовленістю між колишнім подружжям, враховуючи побажання дитини, її інтереси, тісну прив`язаність дитини до батька, дитина проживає з Заявником. З того часу, дитина з матір`ю не проживала, мати добровільно не надавала фінансової допомоги на утримання дитини, аліменти з матері не стягувалися, участі у вихованні (догляді, навчанні, розвитку) сина не брала. На даний час ОСОБА_5 уклала інший шлюб, народила в ньому ще одну дитину і живе життям нової родини.

У зв`язку з цим, Заявник самостійно займається вихованням сина, самостійно його утримує, здійснює за ним постійний догляд, якого він потребує. Між ним та дитиною склався стійкий психологічний, соціальний зв`язок та прив`язаність один до одного.

Заявник посилається на те, що встановлення даного факту має для нього юридичне значення, оскільки напряму впливає на права й обов`язки та інтереси його і неповнолітнього сина, який перебуває на його самостійному вихованні - неможливість самостійно, без узгодження з колишньою дружиною подавати заяви від імені та в інтересах сина, представляти його інтереси в різних установах, наприклад, оформлення соцдопомоги на дитину, зняття з реєстрації місця проживання, оперативного переміщення дитини, здійснення заходів пов`язаних з лікуванням-навчанням дитини. При цьому, особа не має іншої можливості підтвердити факт самостійного виховання дитини; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення даного юридичного факту.

З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким встановити наступний факт, що має юридичне значення: що він (заявник) самостійно виховує та утримує неповнолітнього сина ОСОБА_3 .

ІІ. Позиція учасників справи.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтримав вимоги поданої ним заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, та просив її задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак надала суду письмові пояснення (а.с. 29), в яких підтвердила обставини наведені в заяві. ОСОБА_1 , проти задоволення заяви не заперечувала.

Представник заінтересованої особи - Служба у справах дітей Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області, в судовому засіданні заяву ОСОБА_1 підтримала, просила заяву задовольнити, підтвердивши обставини вказані заявником.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді від 29.07.2024 року постановлено прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі за вищевказаною заявою ОСОБА_1 ; розгляд справи вирішено проводити в порядку окремого провадження.

ІV. Обставини справи, встановлені судом.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_5 є батьками дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно свідоцтва про народження (а.с. 5).

Заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа ОСОБА_5 перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 07.04.2020 року (а.с. 6). Суд звертає увагу, що син виховувався та перебував на утриманні батька ще до моменту формального розірвання шлюбу (тобто, більше 4-х років - тривалий час).

З довідки за підписом голови правління ОСББ «Войнової 12» (а.с. 33) слідує, що батько і син разом проживають (обидва без реєстрації) за адресою АДРЕСА_1 . Згідно договору купівлі-продажу (а.с. 52) єдиним власником цієї квартири є заявник.

З акту (а.с. 15) за підписом голови правління ОСББ «Промислова 34» вбачається,що дитина зареєстрована з матір`ю, але фактично там не проживає з весни 2020 року.

З пояснень заявника в судовому засіданні слідує, що він продовж ряду останніх років самостійно утримує та виховує неповнолітнього сина ОСОБА_6 ; проживає з сином на дві адреси, що пов`язано з намаганням забезпечити безпеку дитини (у зв`язку з обстрілами), створити найкращі умови для навчання та гармонійного розвитку дитини (син навчається в Павлоградському ліцеї № 19, відвідує гуртки в місті); в павлоградській квартирі проживають вдвох з сином, в селі Новогригорівка проживають з іншими родичами (при цих періодичних переїздах, завжди незмінним залишається спільне проживання батька та сина); вони з сином є найближчими (один для одного) людьми (як в психологічному, так і в соціальному значенні); мати сина в утриманні спільної дитини (як грошима так і працею) участі не приймає, аліменти з неї не стягувалися, вихованням також не займається; виключно він (заявник) займається навчанням, розвитком дитини, опікується здоров`ям, дозвіллям сина ОСОБА_6 ; матеріально забезпечений (надав суду копії правовстановлюючих документів на власне житло та інше нерухоме майно - земельні ділянки, на яких вирощує сільгосппродукцію), а отже фінансово спроможний утримувати сина.

Заінтересована особа ОСОБА_5 у своїй письмовій заяві (а.с. 29) повідомила суду - що ОСОБА_1 дійсно займається вихованням та утриманням їх спільного сина самостійно, матеріально забезпечує його усім необхідним, слідкує за його здоров`ям, розвитком та успішністю в школі, не заперечувала проти задоволення судом вимог, зазначених в заяві ОСОБА_1 .

Також, з заяви слідує, що у неї є малолітня донька (не змогла з`явитися в засідання, оскільки супроводжувала дитину до бабусі в м. Одесу).

Представник заінтересованої особи служби у справах дітей пояснила суду, що неодноразово особисто спілкувалася з дитиною, яку самостійно виховує та утримує батько, дитина доглянута, добре розвинена, фізичний та психічний стан дитини (візуально) задовільний, контактна (не замкнута, не залякана), забезпечена усім необхідним для життя, навчання, розвитку (спальне місце, письмовий стіл, необхідні речі, комп`ютерна техніка); сприймає батька як найбільш близьку для себе людину; загалом, батько прекрасно справляється з самостійним утриманням та вихованням дитини; відомостями про участь матері у житті дитини служба у справах дітей не володіє, дитина з матір`ю не проживає.

З показів свідка ОСОБА_7 слідує, що з ОСОБА_1 він знайомий більше 10 років (не є його родичем, або колегою); у ОСОБА_1 є син ОСОБА_6 (єдина дитина), якого самостійно виховує та утримує батько - возить в школу, спортивну секцію, організовує їх спільне дозвілля (рибалка та інші види спільного відпочинку), повністю матеріально забезпечує дитину; батько і син проживають на дві адреси (квартира в м.Павлоград та будинок в с. Новогригорівці), періодично переїжджають (але завжди разом); чи надає гроші на утримання дитини її мати свідку не відомо, таких фактів не бачив - не чув; сина заявника періодично зустрічаю (батько його скрізь з собою бере); дитина в доглянутому стані; ОСОБА_1 зі своїми батьківськими обов`язками справляється відмінно.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду: з ОСОБА_1 він знайомий понад 20 років, знав його ще з дитинства, дружили їх батьки-односельчани; у ОСОБА_1 є син років 10-12; свідку відомо, що вихованням та утриманням дитини займається батько; дитина доглянута, не замкнута, активна, ерудована; заявник добре виконує свої батьківські обов`язки, розвиток дитини відповідає її віку; востаннє ОСОБА_6 бачив тиждень тому; часто бачу батька і сина разом; дитину з матір`ю на протязі останніх років разом не бачив; про матеріальну допомогу та участь матері у вихованні та утриманні дитини свідку не відомо.

Відповідно до акту обстеження умов проживання (а.с. 7), складеного працівником служби у справах дітей Юр`ївської селищної ради (з метою перевірки умов проживання малолітньої дитини), ОСОБА_3 проживає в АДРЕСА_2 , умови проживання дитини задовільні, в наявності меблі, побутова техніка, предмети першої необхідності та речі тривалого користування, дитина має окрему кімнату, своє ліжко, стіл для навчання, шафу для одягу, ноутбук, мобільний телефон, одяг, взуття, тощо. З вказаного акту та акту (обстеження дійсності проживання) (а.с. 10) слідує, що батько (з реєстрацією) і син (без реєстрації) разом проживають в с. Новогригорівка.

А.с. 13 - довідка лікаря-педіатра Павлоградської ЦРЛ, згідно якої виключно заявник ( ОСОБА_1 ) продовж тривалого часу (з 2020 року по теперішній час) самостійно супроводжує на прийом до лікаря-педіатра та опікується загальним здоров`ям свого сина ОСОБА_3 , 2012 року народження; неодноразово звертався за медичною допомогою для проходження амбулаторного та стаціонарного лікування (за вказані роки); батько дотримується рекомендацій та призначень лікаря, вчасно виконує своє батьківські обов`язки, купує усі необхідні медикаменти, своєчасно звертається до лікарні для проведення дитині профілактичних щеплень.

Згідно характеристики виданої Ліцеєм № 19 Павлоградської міськради (а.с. 14) відносно учня 7-го класу ОСОБА_3 - дитина навчається в даному закладі з першого класу, зарекомендував себе здібним, розумним, має навчальні досягнення достатнього рівня, бере активну участь в позаурочному житті класу та школи, доброзичливий, компанійський; батько приділяє належну увагу вихованню сина, бере активну участі у житті класу, допомагає в організації позакласних заходів, регулярно відвідує батьківські збори, цікавиться життям дитини, організовує правильне проведення вільного часу, забезпечує достатній рівень навчання дитини. Про участь інших осіб у вихованні дитини в документі не вказано.

З копії паспорта та свідоцтва про шлюб заінтересованої особи (а.с. 30-31) вбачається що ОСОБА_5 у червні 2021 року повторно вийшла заміж, тобто створила нову сім`ю, в якій народила доньку.

Щодо матеріального стану заявника, а отже і його спроможності утримувати та виховувати дитину - він є єдиним власником квартири в м.Павлограді 54,2 кв. метри (а.с. 41-43); заявник є власником ряду земельних ділянок 5 шт., загальною площей 24,806 га (підтверджується наданими копіями правовстановлюючих документів а.с. 34-40), практично усі ділянки для товарного сільгоспвиробництва. Дане, на переконання головуючого, вказує на фінансову спроможність заявника утримувати дитину.

V. Застосовані судом норми права.

Згідно з частиною 2 статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Згідно зі статтею 4 ЦПК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Статтею 315 ЦПК України наведено перелік фактів, що мають юридичне значення, справи про встановлення яких розглядаються судом.

Пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч.2 ст.315 ЦПК України).

Відповідно до частини 1 статті 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

В пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян, але тільки якщо воно не пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право і якщо заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Отже, встановлення юридичного факту за рішенням суду безпосередньо породжує певні юридичні наслідки, тобто від встановлення факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих прав громадян.

Касаційний цивільний суд Верховного Суду у справі №363/214/17-ц від 22.08.2018 року, прийшов до висновку, що перелік юридичних фактів, які підлягають встановленню в судовому порядку не є вичерпним і у судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна чи припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Відповідно до положень статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

VI. Висновки суду.

Судом встановлено, що дана справа не пов`язана з вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини, яка в силу положень статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини (стаття 9 Конвенції про права дитини).

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд переконаний, що заявником доведений факт самостійного виховання та утримання дитини: сина ОСОБА_3 , 2012 року народження.

Підсумовуючи наведене, суд приходить до переконання, що вимоги заяви ОСОБА_1 , є обгрунтованими в повній мірі та такими, що підтверджуються належними доказами і відповідають інтересам дитини, а тому підлягають задоволенню.

Факт, який просить встановити заявник, є юридичним, оскільки від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника як батька малолітньої дитини, і таке потрібне з метою захисту прав та інтересів дитини.

Іншого позасудового порядку встановлення даного факту, передбаченого законом, немає.

Встановлення даного факту не суперечить закону і жодним чином не порушує прав і законних інтересів інших осіб. Відомості, які б спростовували даний висновок суду - відсутні.

VIІ. Вирішення долі Судових витрат.

Виходячи з вимог ч.7 ст.294 ЦПК України, яка регламентує порядок розгляду справ окремого провадження, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються.

Враховуючи наведену норму Закону, понесений заявником судовий збір необхідно залишити за ним.

Керуючись статтями 12, 13, 76-81, 258, 259, 264, 265, 268, 293-294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , Служба у справах дітей Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує та утримує неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 (зареєстрований АДРЕСА_3 РНОКПП НОМЕР_1 );

Заінтересовані особи:

- ОСОБА_2 (місце фактичного проживання АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 );

- Служба у справах дітей Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області (51300 селище Юр`ївка вул. Центральна (Леніна), 67/1 Павлоградського району Дніпропетровської області).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду в порядку, передбаченому ЦПК України, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення було складено 23 серпня 2024 року.

Суддя М. В. Білинський