Справа № 401/1179/24
Провадження № 2/727/1517/24
РІШЕННЯ
12 листопада 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді Літвінової О.Г.
при секретарі Лещинська А.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці справу за позовом Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області, представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про відшкодування шкоди.
Пенсію гр. ОСОБА_2 призначено головним управлінням на підставі подання про призначення пенсії, наданого уповноваженим структурним підрозділом з якого звільнився Відповідач, а також його заяви від 03.12.2021 про призначення пенсії за вислугу років.
При цьому, в заяві гр. ОСОБА_2 від 03.12.2021 про призначення пенсії за вислугу років останнім було додатково зазначено, що дана особа повідомлена про те, що відповідно до діючого законодавства громадянин, який має право на різні види пенсій, може отримувати лише одну за його вибором. При цьому гр. ОСОБА_2 було взято на себе зобов`язання своєчасно повідомити головне управління про зміну місця проживання, виїзд за кордон на постійне місце проживання та інші обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення заявника.
За результатами опрацювання заяви гр. ОСОБА_2 від 12.09.2023 про поновлення на службі в органах Бюро економічної безпеки в Чернівецькій області, відповідно до наказу Територіального управління ВЕБ у Чернівецькій області від 11.09.2023 N? 59-К/ ДСК, виявлено переплату пенсії в сумі 10 872,15 грн. за період з 12.09.2023 по 30.09.2023 року.
Проте, відповідно до ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 року за N? 1788-XII, пенсіонери зобов?язані повідомляти орган, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.
3 огляду на вищезазначене випливає, що Позивачем по справі були зроблені кроки для досудового врегулювання спірних відносин.
Проте, станом на 11.04.2024 від гр. ОСОБА_2 в рахунок погашення виниклої заборгованості не надходило жодних коштів.
В той же час зазначають, що пунктом 16.2 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України за N? 8 від 20.05.2013 "Про окремі питання юрисдикції адміністративних судів" закріплено, що частина перша ст. 50 Закону 1058 встановлює, що суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Право на звернення до суду з позовами про стягнення надміру виплачених коштів випливає з функцій контролю за витрачанням коштів цього фонду, тобто у зв?язку зі здійсненням суб?єктом владних повноважень владних управлінських функцій. У зв?язку з цим через публічно-правовий характер спірних відносин вирішення таких спорів належить до юрисдикції адміністративних судів.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує повністю.
Відповідач в судове засідання не з`явився, від відповідача до суду надійшла письмова заява про розгляд справи у його відсутність, до початку розгляду справи надав суду заперечення. Відповідно до якого просив відмовити в задоволенні позовних вимог.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши письмові докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України , особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов?язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи
Згідно зі ст. 1215 ЦКУ, не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров?я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.
У відповідності до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.
Статтею 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що пенсіонери зобов?язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати.
У разі невиконання цього обов?язку і одержання у зв?язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.
Суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім?ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії (ч. 1 ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення»).
Таким чином, механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.
Пенсію гр. ОСОБА_2 призначено головним управлінням на підставі подання про призначення пенсії, наданого уповноваженим структурним підрозділом з якого звільнився Відповідач, а також його заяви від 03.12.2021 про призначення пенсії за вислугу років.
При цьому, в заяві гр. ОСОБА_2 від 03.12.2021 про призначення пенсії за вислугу років останнім було додатково зазначено, що дана особа повідомлена про те, що відповідно до діючого законодавства громадянин, який має право на різні види пенсій, може отримувати лише одну за його вибором. При цьому гр. ОСОБА_2 було взято на себе зобов`язання своєчасно повідомити головне управління про зміну місця проживання, виїзд за кордон на постійне місце проживання та інші обставини, що можуть вплинути на пенсійне забезпечення заявника.
Механізм повернення надмірно сплачених сум пенсій передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини пенсіонера, а саме через його зловживання.
До позову представником позивача додана копія заяви відповідача від 12.09.2023 року, в якій відповідач просив зняти його з пенсійного обліку та не нараховувати пенсію з 12.09.2023 року включно.
Статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Таким чином, вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог .
За таких обставин, суд приходить до висновку, що необхідно в задоволенні позову Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області, представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди відмовити.
На підставі наведеного та керуючись ст. 6, 8, 19 та 124 Конституції України; ст. ст. 1, 2, 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; ст. 102 Закону України "Про пенсійне забезпечення"; ст. 257 ЦК України, ст.ст. 1,3, 19,23, 27,42-43,174-177,184 ЦПК України, суд,-
У задоволенні позову Головного управління пенсійного фонду України в Кіровоградській області, представник позивача ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - відмовити.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Чернівецького апеляційного суду.
Суддя: О.Г.Літвінова