Справа № 588/2178/23
№ провадження 2/588/25/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.02.2024 року Тростянецький районний суд Сумської області у складі головуючої судді Щербаченко М.В., за участю секретаря судових засідань Горлянд С.В., представника позивачки ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м.Тростянці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу: ГРЕБІНИК Олександр Дмитрович, ОСОБА_5 ,

про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом

У С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції позивача

Позивачка у жовтні 2023 року звернулася до суду з указаним позовом, який мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_6 , яка була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . На випадок своєї смерті ОСОБА_6 31.08.2018 року склала заповіт, яким заповіла своє майно між спадкоємцями у частках: 1/2 частку своїй дочці ОСОБА_7 ; 1/4 частку своїй дочці ОСОБА_8 та 1/4 частку своєму синові ОСОБА_9 .

Спадкоємці звернулися до приватного нотаріуса Гребіника O.Д. з відповідними заявами за

такою хронологією: 03.02.2023 року ОСОБА_10 із заявою про прийняття спадщини; 06.02.2023 року ОСОБА_9 із заявою про прийняття спадщини; 19.06.2023 року ОСОБА_10 подала нотаріусу заяву громадянки рф ОСОБА_11 (своєї сестри та спадкоємця за заповітом), посвідчену нотаріусом м.Москва, рф, про відмову від отримання спадщини на користь ОСОБА_10 . 03.07.2023 року ОСОБА_9 з заявою про видачу йому 1/2 частки спадкового майна, що залишилося після смерті ОСОБА_6 . У цій же заяві він виклав свою незгоду на поділ спадкового майна з урахуванням заяви ОСОБА_11

11.09.2023 року позивачка ОСОБА_10 звернулась із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/4 частки майна після смерті ОСОБА_6 .

Постановою приватного нотаріуса Охтирського нотаріального округу від 11.09.2023 року позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

ОСОБА_10 вважає, що постанова приватного нотаріуса є такою, що порушує її права як спадкоємця, оскільки вона є спадкоємцем 3/4 частки спадкового майна.

На думку позивачки за поділом спадкового майна за заповітом, з урахуванням відмови від спадщини спадкоємця ОСОБА_11 на користь ОСОБА_10 , доля останньої у спадковому майні має складати 3/4 частки. Оскільки ОСОБА_6 належало право власності на 7/8 частин спірного нерухомого майна, то її доля (3/4 від 7/8) становить 21/32 частки.

Постанова приватного нотаріуса Охтирського нотаріального округу від 11.09.2023 року мотивована тим, що на заяві ОСОБА_11 про відмову від спадщини на користь позивачки не проставлений апостиль. Проте така постанова нотаріуса є незаконною, оскільки відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 107 від 04.02.2023 та роз`яснень Міністерства юстиції України указана заява ОСОБА_11 повинна прийматись на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостилю тощо).

Виходячи із правових позицій Верховного Суду, ефективним способом захисту прав позивачки буде вимога не оскарження постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а про визнання права власності у порядку спадкування.

У відповіді на відзив представник позивачки ОСОБА_1 посилався на те, що заява ОСОБА_11 подана у межах 10-місячног строку з дня відкриття спадщини відповідно до пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164. При вирішенні питання про врахування волі ОСОБА_11 як спадкоємця (відмова від спадкування на користь іншого спадкоємця) потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Посилаючись на указані обставини, позивачка просить суд: визнати за ОСОБА_10 право власності на 21/32 частки у будинку АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_10 право власності на 21/32 частки на земельну ділянку 0,1 га кадастровий номер: :00:031:0669; визнати за ОСОБА_10 право власності на 21/32 частки на земельну ділянку 0,83 га кадастровий номер: :00:031:0670.

Стислий виклад позиції відповідача

Відповідач ОСОБА_9 подав відзив, в якому заперечив проти позову, просив відмовити у задоволенні позову. Посилався на те, що він після смерті батька ОСОБА_12 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 став власником 1/8 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 та земельною ділянкою 0,1 га кадастровий номер: :00:031:0669, де і проживає на даний час. Іншим співвласником 7/8 частки була мати ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_6 позивачка подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, а відповідач за законом. Приватним нотаріусом Гребіник О.Д. була відкрита спадкова справа №61903903 та 11.09.2023 року була винесена на думку відповідача обґрунтована постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. ОСОБА_11 не прийняла спадщину у шестимісячний строк за заповітом та 19.06.2023 року через позивачку подала заяву про відмову від отримання всієї спадщини на користь позивачки. ОСОБА_11 є громадянкою рф та проживає у м.Белгород. Відповідач та позивачка після смерті матері повідомляли сестру про смерть останньої, але на поховання вона не приїхала, була обізнана про дату смерті і терміни прийняття спадщини, але дій про прийняття спадщини чи відмову від неї в установлений законом термін не вчинила. Зокрема, ОСОБА_11 з порушенням вимог статей 1270 ЦК України, 1273 ЦК України після закінчення 6-місячного строку подала не особисто, а через позивачку до нотаріуса 19.06.2023 заяву про відмову від спадщини після смерті матері на користь позивачки. З 18.06.2023 року скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 щодо зупинення перебігу строку для прийняття спадщини. Визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватись, якщо існують перешкоди в оформленні спадщини у нотаріальному порядку. Доказів наявності у позивачки перешкод в отриманні свідоцтва про право на спадщину на свою частину за заповітом не надано. Суд не може підміняти орган, до повноважень якого належить прийняття рішення, тобто не може зобов`язувати нотаріуса вчиняти дії щодо вирішення питань, які безпосередньо належать до його компетенцїі.

У запереченнях на відповідь на відзив представник відповідача ОСОБА_2 посилався на постанову Верховного Суду у справі № 676/47/21, в якій надано оцінку пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164, яка з урахування приписів статті 4 ЦК України не підлягає застосуванню, оскільки суперечить нормам ЦК України. Заява ОСОБА_11 була подана до нотаріуса з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який передбачає, що документи на двох і більше аркушах повинні бути з`єднані у спосіб, що унеможливлює їх роз`єднання, а заяви про відмову від прийняття спадщини подаються спадкоємцем особисто. Отже, позивачка не може успадкувати частку майна спадкоємця ОСОБА_11 , визначену у заповіті, їй нічого не заважає оформити у нотаріуса свою частину майна.

Позиція третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору

Приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу Гребіник О.Д. та ОСОБА_11 у судове засідання не з`явились, письмових пояснень не надали. Приватним нотаріусом подано заяву про розгляд справи у його відсутності, вказав, що заперечень проти позову не має.

Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників

Ухвалою суду від 30.10.2023 року позовну заяву залишено без руху, а позивачу надано строк для усунення недоліків.

09.11.2023 року позивачкою надано заяву про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 13.11.2023 року було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання.

Протокольною ухвалою суду від 18.12.2023 року відкладено підготовче судове засідання через неявку відповідача.

03.01.2024 року відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Ухвалою суду від 16.01.2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду за клопотанням представника позивача витребувано письмові докази.

22.01.2024 року надано заперечення на відзив.

Протокольною ухвалою суду від 16.02.2024 відкладено судовий розгляд для надання часу стороні позивача ознайомитись з документами про понесені відповідачем витрати на професійну правничу допомогу.

Фактичні обставини, установлені судом та зміст спірних правовідносин

Судом установлено, що ОСОБА_13 , ОСОБА_9 та ОСОБА_14 є дітьми ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Тростянець Сумської області (а.с. 99).

На випадок своєї смерті ОСОБА_6 31.08.2018 року склала заповіт, яким заповіла ОСОБА_11 частину спадкового майна, а ОСОБА_10 та ОСОБА_9 частку всього належного їй майна у рівних частках кожному, тобто по частині (а.с.11, 12).

Спадкодавиці ОСОБА_6 на підставі свідоцтв про право власності та свідоцтв про право на спадщину за законом від 03.09.2018 належало 7/8 частин (1/2 + 3/8) будинку АДРЕСА_1 , земельної ділянки площею 0,1 га з кадастровим номером :00:031:0669, земельної ділянки 0,83 га з кадастровим номером :00:031:0670 (а.с.26-49).

З копій матеріалів спадкової справи № 14/2023, заведеної 03.02.2023 приватним нотаріусом Охтирського районного нотаріального округу Гребіником О.Д. після смерті ОСОБА_6 судом установлено, що позивачка 03.02.2023, а відповідач 06.02.2023 подали заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_6 (а.с.162-165).

Крім того, 19.06.2023 до матеріалів спадкової справи приватним нотаріусом за вхідним №99/02-14 приєднано заяву громадянки рф ОСОБА_11 , яка складена 15.06.2023 року і посвідчена нотаріусом міста Москва, про те, що ОСОБА_11 добровільно відмовляється від належної їй частини майна ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 (а.с.166).

Відповідач ОСОБА_9 23.06.2023 та 03.07.2023 подав до приватного нотаріуса Гребіника О.Д. заяви, в яких просив відмовити ОСОБА_11 у праві розпоряджатись спадковим майном, а її частину розподілити між двома спадкоємцями громадянами України - позивачкою та відповідачем та видати на цю частку свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.170-171).

Приватний нотаріус листами від 08.07.2023 запропонував позивачу та відповідачу надати протягом місяця оригінали документів, що підтверджують право власності ОСОБА_6 на майно (а.с.172, 173).

Постановою приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О.Д. від 11.09.2023 року на заяву ОСОБА_10 про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частини майна ОСОБА_6 , оскільки ОСОБА_10 подала нотаріусу заяву громадянки рф ОСОБА_11 посвідчену 15.06.2023 року нотаріусом м.Москва, про відмову від отримання спадщини на користь ОСОБА_10 , на указаній заяві не проставлений апостиль. Спадкоємець ОСОБА_9 03.07.2023 звернувся із заявою про видачу його свідоцтв на частину спадкового майна і не згоден на розподіл спадкового майна з урахуванням заяви ОСОБА_11 (а.с.13).

Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права

Ураховуючи дату відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України (2003 року).

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України).

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (частина перша статті 1273 ЦК України).

Як установлено судом спадщина після смерті ОСОБА_6 відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 . Отже, строк для прийняття спадщини, визначений статтею 1270 ЦК України, закінчувався 07.05.2023 року.

У визначений статтею 1270 ЦК України строк спадщину після смерті матері прийняли 03.02.2023 та 06.02.2023 позивачка та відповідач відповідно.

Спадкоємець ОСОБА_6 за заповітом ОСОБА_11 , яка є громадянкою рф, заяву про прийняття спадщини не подала, а 15.06.2023 року підписала, посвідчену нотаріусом у м.Москва, заяву про відмову від належної їй частини майна ОСОБА_6 на користь ОСОБА_10 .

Зазначена заява ОСОБА_11 від 15.06.2023, яка була передана позивачкою приватному нотаріусу Гребіник О.Д. 19.06.2023 року, подана після закінчення строку встановленого статтею 1270 ЦК України.

Отже, ОСОБА_11 не прийняла спадщину після смерті матері і в установлений статтею 1270 ЦК України не відмовилась від належної їй частки майна матері, а тому право на спадкування частки спадкового майна, яку у заповіті заповіла ОСОБА_6 доньці ОСОБА_11 відповідно до частини 2 статті 1223 ЦК України одержують позивачка та відповідач у порядку спадкування за законом.

Суд не погоджується з позицією приватного нотаріуса, яка викладена у постанові від 11.09.2023 року стосовно 10-місячного строку для прийняття спадщини, а також з доводами представника позивачки адвоката Коротенка О.І. про застосування при визначенні строку для прийняття спадщини пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164, який у редакції до 18.06.2023 передбачав, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Суд вважає, що представник відповідача ОСОБА_2 обґрунтовано посилався на правову позицію, яка викладена у постанові Верховного Суду у справі № 676/47/21 від 25.01.2023, яка є релевантною до спірних правовідносин. У цій постанові Верховний Суд зазначив, що:

«Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що:

-правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються Цивільним кодексом України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України;

-строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України);

-законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини;

-пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.»

Ураховуючи указану позицію Верховного Суду суд дійшов висновку, що ОСОБА_11 мала право подати заяву про відмову від спадщини до 07.05.2023 року, але цей строк пропустила.

Клопотання представника позивачки ОСОБА_1 , який в ході судового розгляду, просив суд продовжити ОСОБА_11 строк для подання заяви про відмову від прийняття спадщини на користь позивачки з 07.05.2023 до 19.06.2023 не ґрунтується на приписах ЦК України, який не передбачає прийняття судом рішень про визначення додаткового строку для відмови від прийняття спадщини. Суд лише відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який прийняв пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини може визначити лише додатковий строк для прийняття спадщини, а не відмову від неї.

Разом з тим, суд погоджується доводами сторони позивача про те, що позиція приватного нотаріуса Гребіника О.Д. стосовно необхідності спеціального посвідчення шляхом проставлення апостилю на заяві ОСОБА_11 суперечить приписам постанови Кабінету Міністрів України № 107 від 04.02.2023.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінетом Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав», під час воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування документи, виготовлені або засвідчені на території іноземних держав установою або спеціально на те уповноваженою особою в межах їх компетенції за установленою формою і скріплені гербовою печаткою, приймаються на території України без спеціального посвідчення (консульської легалізації, проставлення апостиля тощо) у разі, коли станом на 24 лютого 2022 року такі документи приймалися на території України без спеціального посвідчення.

Таким чином, заява ОСОБА_11 посвідчена нотаріусом на території російської федерації, не потребує будь-якої легалізації. Такий висновок щодо застосування пункту 1 постанови Кабінетом Міністрів України від 04 лютого 2023 року № 107 «Деякі питання прийняття на території України під час воєнного стану документів, виданих уповноваженими органами іноземних держав» узгоджується з позицією Верховного Суду у постанові від 29.11.2023 у справі № 202/4449/22.

Разом з тим, незважаючи на викладені у постанові приватного нотаріуса Охтирського районного нотаріального округу Гребіника О.Д. від 11.09.2023 року мотиви, останній обґрунтовано відмовив ОСОБА_10 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частини майна ОСОБА_6 з урахуванням заяви ОСОБА_11 , яка не надає позивачці право на спадкування частини майна, яку ОСОБА_6 у заповіті заповіла ОСОБА_11 .

З урахуванням викладеного, позивачка та відповідач мають права на спадкування частини майна належного їх матері як спадкоємці за заповітом. частину спадкового майна, яку не прийняла визначений законом строк ОСОБА_11 , мають право спадкувати позивачка та відповідач в рівних долях по як спадкоємці за законом.

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення в нотаріальному порядку (постанова Верховного Суду від 22 вересня 2021 року у справі № 227/3750/19).

У межах заявлених вимог та підстав позов ОСОБА_15 не підлягає задоволенню.

Позивачка не позбавлена права звернутись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкового майна, а також із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частину спадкового майна, яку не прийняла спадкоємець ОСОБА_11 . У випадку відмови нотаріуса у видачі указаних свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом ОСОБА_10 не позбавлена права звернутись до суду з вимогами про визнання права власності на частину спірного нерухомого майна у порядку спадкування за законом та заповітом.

Висновки суду щодо розподілу судових витрат

Відповідно до приписів пункту 2 частини 1 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу(стаття 133 ЦПК України).

Позивач при зверненні до суду сплатила судовий збір на загальну суму 5794 грн. 11 коп. за подання позову, її представник адвокат Коротенко О.І. просив суд стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн. Оскільки позов не підлягає задоволенню указані судові витрати не підлягають стягненню з відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 просив суд стягнути з позивачки на користь ОСОБА_9 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15000 грн.

Представник позивачки ОСОБА_1 заперечив проти стягнення указаної суми витрат з ОСОБА_10 , посилався на надмірний їх розмір, послуги адвоката з підготовки відзиву на позов, який поданий відповідачем 30.12.2023 до укладення Договору про надання правової допомоги від 10.01.2024, безпідставно включені до детального опису послуг адвоката. Послуги указані у пункті 1 та 5, а також у пункті 3 та 4 є тотожними. Внесення указаних послуг, які є надуманими мають ознаки зловживання процесуальними правами та направлені на безпідставне збагачення відповідача. При цьому представник позивача ОСОБА_1 просив у разі відмови у задоволенні позову зменшити витрати відповідача на оплату професійної правничої допомоги до 5000 грн.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, що підлягають розподілу між сторонами (частини п`ята, шоста статті 137 ЦПК України).

Представник відповідача в обґрунтування розміру понесених ОСОБА_12 витрат на професійну правничу допомогу подав Договір про надання правничої допомоги від 10 січня 2024 року, Детальний опис наданих послуг (вивчення наданих клієнтом документів, складання відзиву та заперечень, представництво в суді, допит представника позивача щодо предмету позову, запитання відповідачу, ознайомлення з матеріалами справи, судові дебати), квитанцію до прибуткового касового ордеру на суму 15000 грн., Акт надання правничої допомоги від 16.02.2024

Суд аналізуючи надані представником відповідача документи на підтвердження понесених ОСОБА_9 витрат на правову допомогу погоджується з доводами представника позивачки про завищений їх розмір та безпідставне включення до переліку наданих послуг підготовки відзиву та послуг, визначених у пункті 4 та 5 Детального опису.

Ураховуючи обсяг наданих представник відповідача послуг, незначну складність справи, яка не потребувала великого об`єму часу, участь адвоката у трьох судових засіданнях, суд з огляду на клопотання представника позивачки про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з позивачки на користь відповідача 5000 грн. указаних судових витрат.

На підставі викладеного та керуючись вимогами статей 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_3 про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом - залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 понесені ним витрати на отримання професійної правничої допомоги в сумі 5000 грн. 00 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 29.02.2024 року

Сторони

Позивачка

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2

Відповідач

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3

Треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору:

Приватний нотаріус Охтирського районного нотаріального округу ГРЕБІНИК Олександр Дмитрович адреса: вул.Вознесенська, 2 м.Тростянець Сумська область

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В.Щербаченко