Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 2-4475/11
Номер провадження 4-с/711/5/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді: Демчика Р.В

при секретарі: Кофановій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси скаргу адвоката Шарої Людмили Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про зобов`язання Чигиринський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Шарая Л.О., як представник ОСОБА_1 , звернулася до суду зі скаргою ( в подальшому уточнила прохальну частину) про зобов`язання Чигиринський ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУМЮ (м.Київ) вчинити дії та просила зобов`язати Чигиринський ВДВС у Черкаському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м.Київ) зняти арешт накладений постановою Чигиринського РВДВС ГТУЮ у Черкаській області від 19.08.2016 року на майно боржника та постановою від 11.05.2017 року про арешт коштів боржка ОСОБА_1 ..

Скарга мотивована тим, що у грудні 2023 року на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 , відкритий в АТ КБ «Приватбанк», накладений арешт. Згідно інформації наданої оператором банку, арешт накладений постановою Чигиринського ВДВС у виконавчому провадженні № 51955530. Також зазначає, що 14.12.2023 року на адресу Чигиринського ВДВС у Черкаському районі був направлений адвокатський запит щодо надання інформації про підстави відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, закриття провадження прохання скасувати застосовані відносно ОСОБА_1 обтяження. Чигиринський ВДВС у Черкаському районі, листом від 20.12.2023 року повідомив, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження № 51955530 з примусового виконання виконана чого листа №2/2314/868/2012, виданого 09.08.2012 року Придніпровським районний судом м.Черкаси про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в розмірі 35375.64 грн. Виконавчий лист 02.11.2017 року повернутий стягувану на підставі п.2 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження». Матеріали виконавчого провадження знищенні через закінчення строків їх зберігання. Відповідно до інформації про виконавче провадження №51955530, розміщеній в Єдиному державному реєстрі виконавчих проваджень, під час проведення виконавчих дій головним державним виконавцем Чигиринського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області 19.08.2016 та 11.05.2017 винесені постанови про арешт майна боржника та про арешт коштів боржника. Наявність арешту на належне скаржнику майна незаконно обмежує його право на вільне розпорядження своїм майном.

Ухвалою Придніпровського районного суду м.Черкаси від 05 січня 2024 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

18.01.2024 року на адресу суду надійшли письмові заперечення на скаргу про зобов`язання вчинити дії начальника Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області Журовальової М.

Адвокат Шарая Л.О., як представник ОСОБА_1 , надала суду заяву, в якій зазначила, що просить проводити судове засідання без її участі. Також зазначила, що скаргу підтримує та просить її задоволити.

Представник Чигиринського відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився. Пунктом третім в письмових запереченнях зазначив про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК Україникожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до положень ст.ст. 13, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Розділом VII ЦПК України передбачений порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень.

Так, статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У частині першій статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Отже, скаржник, як боржник у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, яке ухвалено в порядку цивільної юрисдикції, реалізує своє право на оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на майно, або бездіяльності виконавцю стосовно не зняття такого арешту, шляхом звернення до суду, який видав виконавчий документ, з відповідною скаргою.

Звернення з вимогами про скасування арешту на майно в порядку позовного провадження можливе лише для осіб, які не є стороною виконавчого провадження (спадкоємців, іпотекодержателів, осіб, які вважають себе власниками майна тощо), адже такі вимоги будуть пред`являтися не в межах процедури контролю за виконанням судового рішення, а як різновид негаторного позову щодо підсудності та порядку розгляду спорів стосовно скасування арешту на майно за зверненням боржника у виконавчих провадження, дійшов і Верховний Суд у постанові від 02 січня 2020 року №201/10187/18.

Отже, скаржник, як боржник у виконавчому провадженні, вірно звернувся до суду саме із скаргою в порядку VII ЦПК України, а не з позовом.

Судом встановлено, що 15.08.2016 року винесена постанова про відкриття виконавчого провадження 51955530 на підставі виконавчого листа №2/2314/868/2012 виданого Придніпровським районним судом м.Черкаси 09.08.2012 року щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіейБі Банк» заборгованості в сумі 35375.64 грн.

Постановою державного виконавця Чигиринського РВДВС ГТУЮ у Черкаській області від 19.08.2016 року накладено арешт на майно боржника ОСОБА_1 , 11.05.2027 року винесена постанову про розшук майна боржнка, що підтверджується Інформацією про виконавче провадження від 29.12.2023.

Відповідно до листа Чигиринського ВДВС у Черкаському районі Черкаської області від 20.12.2023 №25456, що згідно витягів з Автоматизованої системи виконавчих проваджень на виконанні у відділі перебували виконавчі провадження про стягнення з ОСОБА_1 боргів, а саме: АСВП 35248724, 42887389, 51955530 з примусового виконання виконавчого листа №2/2314/868/2012 від 09.08.2012 року про стягнення боргу з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» в розмірі 35375.64 грн., які повернено стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження» відсутність майна у боржника.

08.06.2016 року повторно пред`явлено виконавчий лист до Чигиринського відділу ДВС у Черкаському районі Черкаської області для виконання. 02.11.2017 року державним виконавцем винесена постанову на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження»

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У силу статей 1, 5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, законами та нормативно-правовими актами.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких установлюються Законом України від 02 червня 2016 року «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» .

Законом «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» визначено основи організації та діяльності з примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) органами державної виконавчої служби та приватними виконавцями, їхні завдання та правовий статус. Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом (стаття 3).

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження» заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Частиною п`ятою вказаної статті встановлено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач подав письмову заяву про повернення виконавчого документа.

За правилами ч. 5 вказаної статті повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Так, в матеріалах справи відсутні будь-які докази наявного виконавчого провадження щодо ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно та кошти боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій збоку стягувача, а також за відсутності будь яких відомостей стосовно рішень про стягнення виконавчого збору, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В такому випадку, слід задовольнити скаргу та зобов`язати ДВС зняти арешт, накладений в межах виконавчого провадження на майно боржника.

Керуючись ст.ст. 447 - 451 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Скаргу адвоката Шарої Людмили Олександрівни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 про зобов`язання Чигиринський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) вчинити дії - задовольнити.

Зобов`язати Чигиринський відділ державної виконавчої служби у Черкаському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт, накладений постановою Чигиринського РВ ДВС ГТУЮ у Черкаській області від 19.08.2016 року про арешт майна боржника та постановою від 11.05.2017 року про арешт коштів боржника ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ).

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15 днів. Апеляційна скарга подається безпосереднього до апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: Р. В. Демчик