Провадження № 4-с/750/20/24
У Х В А Л А

18 листопада 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

суддіСупруна О.П.,
секретар Прохоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтеха Валерія Феодосійовича,

заінтересована особа ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

02.08.2024 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтеха В.Ф. від 22.07.2024 про повернення виконавчого документа стягувачу у рамках виконавчого провадження

№ 558664050, в якій просить визнати її неправомірною та скасувати.

03.08.2024 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова зі скаргою на постанову старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтеха В.Ф. від 22.07.2024 про повернення виконавчого документа стягувачу у рамках виконавчого провадження

№ 71704475, в якій просить визнати її неправомірною та скасувати.

Скарги мотивовані тим, що старшим державним виконавцем Центрального ВДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтехом В.Ф. відкрито виконавче провадження № 55866405 з примусового виконання виконавчого листа № 750/5298/13-ц (№ 2/750/2577/14) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 45 000,00 грн, а також відкрито виконавче провадження № 71704475 з примусового виконання виконавчого листа

№ 750/1281/23 (№ 2/750/477/23) про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних збитків та трьох відсотків річних у розмірі 13 321,46 грн. 22.07.2024 старшим державним виконавцем Войтехом В.Ф. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу у рамках виконавчих проваджень № 558664050 та

№ 71704475 на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Скаржник стверджує, що дані постанови є незаконними та підлягають скасуванню, адже в оскаржуваних постановах виконавець не зазначив, які саме дії ним вчинялись за весь час перебування у нього виконавчих листів, і які саме аргументи боржника чи фактичні обставини дали йому підстави приймати оскаржувані постанови. Крім того, матеріали виконавчих проваджень вказують на те, що старший державний виконавець ОСОБА_3 не з`ясував, чи відкриті на боржника спадкові справи, чи не зареєстровані за ним земельні паї, не звернувся до правоохоронних органів з поданням про відкриття кримінального провадження за умисне невиконання боржником судового рішення та не відслідковував подальшу долю кримінального правопорушення.

Ухвалою судді від 07.08.2024 скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 19.08.2024; витребувано, у строк до 16.08.2024, у старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтеха В.Ф. матеріали виконавчого провадження № 55866405.

Ухвалою судді від 08.08.2024 скаргу призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 20.08.2024; витребувано, у строк до 19.08.2024, у старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтеха В.Ф. матеріали виконавчого провадження № 71704475.

02.09.2024 старший державний виконавець Центрального ВДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтех В.Ф. подав відзиви на скарги, в яких просив відмовити скаржнику у задоволенні скарг. Зазначив, що здійснив усі дозволені законом виконавчі дії стосовно боржника ОСОБА_2 , починаючи з 23.02.2018, та повернув виконавчі листи стягувачу ОСОБА_1 на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що «законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника», оскільки іншого доходу, крім пенсії, чи зареєстрованого майна, за боржником не виявлено.

Ухвалою суду від 07.10.2024 справу № 750/10980/24 (провадження № 4-с/750/20/24) за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтеха Валерія Феодосійовича об`єднано в одне провадження зі справою № 750/11008/24 (провадження

№ 4-с/750/26/24); присвоєно об`єднаній справі № 750/10980/24; залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи боржника у виконавчих провадженнях ОСОБА_2 ; розгляд справи призначено на 04.11.2024.

У судове засідання учасники справи не з`явилися, заявник та державний виконавець просили розглянути справу без їхньої участі, про що подали письмові заяви. Боржник ОСОБА_2 про причини неявки не повідомив.

Згідно вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 24.09.2014 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором № 12 про надання правової допомоги від 07.04.2011 в сумі 45 000,00 грн (справа № 750/5298/13-ц).

На виконання вищевказаного рішення суду Деснянським районним судом

м. Чернігова 28.10.2014 було видано відповідний виконавчий лист № 750/5298/13-ц

(№ 2/750/2577/14) (а.с. 4 зворот - 5).

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.03.2023 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три процента річних у сумі 1 350,00 грн та втрати від інфляції в сумі 11 971,46 грн, а всього 13 321,46 грн за період з 01.01.2022 по 31.12.2022 (справа № 750/1281/23).

На виконання вищевказаного рішення суду Деснянським районним судом

м. Чернігова 21.04.2023 було видано відповідний виконавчий лист № 750/1281/23

(а.с. 39).

На виконанні у Центральному ВДВС у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції перебувало зведене виконавче провадження АСВП

№ 60135664, до складу якого, зокрема, входять виконавчі провадження:

- № 55866405 з примусового виконання виконавчого листа № 2/750/2577/14, виданого 24.09.2014 Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 45 000,00 грн. Стягнуто на користь стягувача 7 236,51 грн; залишок боргу 3 783,09 грн;

- № 71704475 з примусового виконання виконавчого листа № 750/1281/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних збитків та трьох відсотків річних у розмірі 13 321,46 грн. Стягнуто на користь стягувача 0,00 грн; залишок боргу 13 321,46 грн.

22.07.2024 старшим державним виконавцем Войтехом В.Ф. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувача у рамках виконавчого провадження

№ 558664050 на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо в нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення

(а.с. 4).

22.07.2024 старшим державним виконавцем Войтехом В.Ф. винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувача у рамках виконавчого провадження

№ 71704475 на підставі пункту 9 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із тим, що законом встановлено заборону щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника; залишок нестягнутої суми за виконавчим документом 13 321,46 грн (а.с. 40).

11.11.2024 начальником відділу Центрального ВДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Помилуйко А.С. винесені постанови про скасування процесуального документа у рамках виконавчих проваджень № 71704475 та № 558664050 (а.с. 89, 90).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Згідно правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019 у справі № 13/51-04 (провадження № 12-67гс19), прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання. Суд закриває провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, зокрема у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Із постанов про скасування процесуального документа від 11.11.2024 убачається, що оскаржувані ОСОБА_1 постанови про повернення виконавчого документа стягувачу у рамках виконавчих проваджень № 558664050 та № 71704475 скасовані

(а.с. 89-90).

Отже, провадження у частині вимог щодо скасування постанов від 22.07.2024 про повернення виконавчого документа стягувачу у рамках виконавчих проваджень

№ 558664050 та № 71704475 належить закрити у зв`язку з відсутністю предмета спору.

Щодо вимог скарг про визнання бездіяльності неправомірною суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Нормою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» на державного виконавця покладено обов`язок вживати передбачених цим законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 17.06.2020 № 715/974/13-ц вказав наступне:

«Закриваючи провадження у справі, посилаючись на відсутність предмету спору, суд першої інстанції не врахував, що, крім оскарження постанови державного виконавця та дій щодо відкриття виконавчого провадження, ОСОБА_1 також заявляв вимоги про визнання неправомірними дій державного виконавця щодо примусового виконання цього виконавчого листа.

У зв`язку із цим суд першої інстанції не врахував наведеного, повно не встановив обставини справи та не перевірив, які саме дії вчинялися державним виконавцем за виконавчим листом, виконавче провадження за яким у подальшому було закрито, не оцінив їх на предмет законності, тобто не розглянув скаргу по суті в цій частині.

…

Необхідність запровадження пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України обумовлено змінами до статті 124 Конституції України, згідно з якими юрисдикція судів поширюється лише на будь-який юридичний спір.

Проте, поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) до тлумачення поняття «спору про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Зокрема, ЄСПЛ зазначив, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися по суті технічно, а тому слід подавати сутнісне, а не формальне значення.

Суди не врахували, що прикладом відсутності предмету спору можуть бути дії сторін, чи обставини, якщо неврегульовані спірні питання відсутні.

Проте, заявник зазначив у скарзі до суду першої інстанції, в апеляційній скарзі та в касаційній скарзі, що він оскаржував також вчинення державним виконавцем дій у незаконно відкритому виконавчому провадженні.

Без перевірки цих доводів суд касаційної інстанції ухвалити власне судове рішення не може».

Виходячи із зазначеного правового висновку Верховного Суду вимоги

ОСОБА_1 про визнання бездіяльності державного виконавця у межах виконавчих проваджень підлягають розгляду та вирішенню, не зважаючи на закриття провадження про скасування оскаржуваних ним постанов.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організації, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом (стаття 74 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 1 частини першої статті 3 Закону № 1404-VIII рішення підлягають примусовому виконанню на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках, на підставі судових рішень.

Разом з тим, частиною першою статті 18 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За правилами частини 2 даної статті, виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Таким чином, здійснення державним виконавцем комплексу дій, які визначені законом, будуть вважатися належними у разі вжиття останнім усіх необхідних (можливих) заходів у їх передбаченій нормативно-правовим актом певній послідовності для повного виконання виконавчого документу у встановлені законом строки, з дотриманням прав учасників виконавчого провадження - стягувача та боржника.

Чинне законодавство України, у тому числі Закон України «Про виконавче провадження», надає виконавчій службі широке коло повноважень для своєчасного та повного вчинення виконавчих дій з метою виконання судових рішень, які набрали законної сили.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що під час здійснення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Згідно цієї статті державний виконавець має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; проводити перевірку виконання юридичними особами незалежно від форми власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників; з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду; безперешкодно входити на земельні ділянки, до приміщень, сховищ, іншого володіння боржника - юридичної особи, проводити їх огляд, примусово відкривати та опечатувати їх; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; здійснювати реєстрацію обтяжень майна в процесі та у зв`язку з виконавчим провадженням; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу. Застосовувати під час примусового виконання рішень фото- і кінозйомку, відеозапис. У разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком. Під час виконання рішень виконавець має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення.

При цьому, виконавець має право вчиняти виконавчі дії щодо звернення стягнення на доходи боржника, виявлення та звернення стягнення на кошти, що перебувають на рахунках боржника у банках чи інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах на території, на яку поширюється юрисдикція України. У разі необхідності проведення перевірки інформації про наявність боржника чи його майна або про місце роботи на території, на яку не поширюється компетенція державного виконавця, державний виконавець доручає проведення перевірки або здійснення опису та арешту майна відповідному органу державної виконавчої служби (частини четверта та п`ята статті 24 Закону України «Про виконавче провадження»).

За змістом частини восьмої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» перевірка майнового стану боржнику державним виконавцем проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до пунктів 1-3 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012, виявлення майна та звернення стягнення на майно боржника здійснюються у порядку, встановленому розділом VII Закону. У разі виконання рішень про стягнення коштів з юридичних осіб виконавець перевіряє також наявність майна боржника за даними балансу. Копію балансу виконавець може отримати безпосередньо у боржника або у відповідних державних органах. Виконавці в процесі виконання рішення можуть вилучати готівкові кошти у боржника в національній та іноземній валютах. При виявлені у боржника готівкових коштів виконавець виносить постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, після чого готівкові кошти вилучаються, про що виконавець складає акт вилучення готівки.

Із змісту наведених положень закону випливає, що метою виконавчого провадження є захист інтересів стягувачів шляхом здійснення сукупності передбачених законом заходів, спрямованих на дієве та ефективне виконання рішень суду та інших органів і посадових осіб, а посадові особи державної виконавчої служби при здійсненні виконавчого провадження наділені широким колом повноважень та зобов`язані неухильно дотримуватись прав і законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Висновок щодо безрезультатності або неможливості розшуку боржника, майна боржника може бути обґрунтованим лише тоді, коли державний виконавець повністю реалізував надані йому права, застосував усі можливі (передбачені законом) заходи для досягнення необхідного позитивного результату (постанова Верховного Суду від 07.08.2018 у справі № 910/25970/14).

Із матеріалів справи убачається, що старшим державним виконавцем Войтехом В.Ф. проведено такі виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа № 750/5298/13-ц

(№ 2/750/2577/14), виданого 24.09.2014 Деснянським районним судом м. Чернігова, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу в розмірі 45 000,00 грн, а також виконавчого листа № 750/1281/23 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних збитків та трьох відсотків річних у розмірі 13 321,46 грн:

- 12.01.2023 винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_2 у рамках виконавчого провадження № 69783993 (а.с. 31-32, 67-68);

- 03.05.2023, 24.10.2023, 19.01.2024, 11.06.2024 та 19.07.2024 направлялись запити до Міністерства внутрішніх справ щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів, із відповідей на які убачається, що в МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортні засоби (а.с. 28, 34, 64, 70);

- 19.07.2024 направлено запит до Державної податкової служби України про джерела та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників та розміри утриманого податку з доходів боржників-фізичних осіб, та/або загальну суму річного доходу, задекларованого боржником фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи, утриманого податку (для фізичних осіб, які є самозайнятими особами), та/або загальну суму доходу в податку за звітний період, задекларованих боржником фізичною особою підприємцем в податковій декларації платника єдиного податку фізичної особи підприємця, із відповіді на який убачається, що дана інформація щодо боржника в Державному реєстрі відсутня (а.с. 29, 65);

- 19.07.2024 направлено запит до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи, з відповіді на який убачається, що боржник ОСОБА_2 обліковується у Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію у розмірі 3 370,00 грн (а.с. 30, 66);

- 30.08.2024 отримано інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, з якої убачається, що рухоме та нерухоме майно у боржника ОСОБА_2 відсутнє (а.с. 27, 63);

- направлено запит до Державного земельного кадастру, із електронної відповіді на який убачається, що у боржника за ідентифікаційним номером відомостей щодо володіння земельними ділянками не знайдено (а.с. 33, 69).

Таким чином, державний виконавець ОСОБА_3 здійснював перевірку майнового стану боржника з метою виявлення його активів та майна; здійснював перевірку наявності нерухомого майна та земельних ділянок у боржника за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; проводив заходи з арешту майна боржника.

За приписами частин першої-другої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У постанові Верховного Суду від 03.10.2019 по справі № 642/6675/18 сформульовано правову позицію про те, що чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань з пенсійних виплат, а тому арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Звернення стягнення на пенсійні виплати здійснюється у порядку, унормованому Розділом IX «Звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника» Закону України «Про виконавче провадження» шляхом відрахування частини періодичних платежів без накладення арешту на рахунок.

Відповідно до положень статті 70 вищевказаного Закону розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Аналіз наведених вище положень Закону України «Про виконавче провадження» дає підстави для висновку, що розмір пенсії, який залишається після здійснення органами Пенсійного фонду України відрахувань із пенсії боржника та перерахування їх на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунку приватного виконавця, належить до коштів, на які заборонено звернення стягнення та накладення арешту. Оскільки, звернення стягнення на пенсію боржника в іншій частині, ніж передбачена законом, позбавляє боржника джерел існування.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у постанові від 07.07.2021 у справі № 712/9660/20.

Із матеріалів справи убачається, що державним виконавцем 19.07.2024 направлено запит до Пенсійного фонду України про фізичних осіб боржників, які отримують пенсії, розмір їх пенсій та найменування органу Пенсійного фонду України, на обліку в якому перебуває боржник, та інформацію про фізичних осіб-боржників, які працюють за трудовими та цивільно-правовими договорами, про їх останнє місце роботи, з відповіді на який убачається, що боржник ОСОБА_2 обліковується у Чернігівському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію у розмірі 3 370,00 грн; інший дохід та майно у боржника ОСОБА_2 відсутні.

При цьому, відповідно до Перехідних положень Закону України "Про виконавче провадження" тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 2102-IX, припиняється звернення стягнення на пенсію, стипендію (крім рішень про стягнення аліментів, про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю внаслідок кримінального правопорушення, та рішень, боржниками за якими є громадяни Російської Федерації).

Державний виконавець Войтех В.Ф. у відзиві зазначає, що він здійснював перевірку майнового стану боржника з метою виявлення його активів та майна, перевірку наявності нерухомого майна та земельних ділянок у боржника за даними з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Державного земельного кадастру, проводив заходи з арешту майна боржника. Також, ним неодноразово виставлялися вимоги про отримання інформації, яка містить банківську таємницю та виставлялися платіжні вимоги, остання від 19.07.2024. Запити щодо наявності майна чи доходів боржника постійно оновлюються державним виконавцем, останній від 19.07.2024.

Крім того, державним виконавцем винесені постанови про арешт усього рухомого та нерухомого майна боржника та накладений арешт на всі рахунки боржника в межах суми боргу, а тому в разі реєстрації будь-якого майна боржником на нього автоматично буде накладено арешт, тому щодо наявності спадкових справ запити до нотаріальної контори не направлялися.

При цьому, у державного виконавця відсутні підстави направляти повідомлення до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за кримінальне правопорушення, передбачене частиною першою статті 382 Кримінального кодексу України, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки умисного перешкоджання виконання рішення чи порушення інших вимог Закону України "Про виконавче провадження".

Виходячи із вищевикладеного, суд доходить висновку, що старший державний виконавець Центрального ВДВС у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтех В.Ф. у рамках виконавчого провадження № 558664050 під час виконання виконавчого листа № 750/5298/13-ц (№ 2/750/2577/14) та виконавчого провадження № 71704475 під час виконання виконавчого листа № 750/1281/23 не повністю реалізував надані йому права та не застосував всі надані йому Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 19.07.2024 направлений запит до Міністерства внутрішніх справ України щодо зареєстрованих транспортних засобів за боржником ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте згідно виконавчих листів боржником у виконавчих провадженнях є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім того, запит до Державного земельного кадастру про володіння земельними ділянками направлений державним виконавцем щодо боржника за ідентифікаційним номером , але ідентифікаційний номер ОСОБА_2 згідно виконавчих листів , тобто запит був зроблений щодо іншої особи, а тому інформація щодо наявності у боржника земельних ділянок не була досліджена перед винесенням оскаржуваних постанов.

Також, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати заходів щодо виявлення майна боржника, де б воно не знаходилося. Слушними є доводи заявника про те, що державним виконавцем не досліджено питання щодо наявності спадкових справ, у яких боржник може бути спадкоємцем та тривалий час не отримувати свідоцтва про право на спадщину, хоча таке майно йому може належати з моменту відкриття спадщини і на нього державний виконавець може звернути стягнення, як це передбачено абзацом третім частини четвертої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Установлені судом обставини свідчать, що скарги ОСОБА_1 є обґрунтованими, бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтеха Валерія Феодосійовича у рамках виконавчих проваджень № 55866404 та № 71704475 є неправомірною.

За приписами частини другої статті 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Отже, хоч суд і дійшов висновку про закриття провадження в частині зобов`язання державного виконавця усунути порушення, у зв`язку із скасуванням начальником відділу оскаржуваних постанов, порушені права заявника підлягають захисту шляхом визнання бездіяльності державного виконавця неправомірною.

Керуючись статтями 255, 258-261, 352-354, 447-453 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Провадження у справі за скаргами ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтеха Валерія Феодосійовича в частині скасування постанов про повернення виконавчого документа стягувачу закрити.

Скарги ОСОБА_1 на бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтеха Валерія Феодосійовича в частині визнання бездіяльності неправомірною задовольнити.

Визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Чернігові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Войтеха Валерія Феодосійовича у виконавчих провадженнях № 558664050 та № 71704475.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення.

Суддя