ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 672/1327/23

Провадження № 22-ц/4820/1595/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: П`єнти І.В. (суддя-доповідач), Корніюк А.П., Талалай О.І.,

секретар судового засідання Демчук В.М.

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_1 , на рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 06 червня 2024 року (суддя Шинкоренко С.В.).

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, заінтересована особа: Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Городоцької міської ради Хмельницької області.

В обґрунтування поданої заяви зазначав, що він є двоюрідним племінником ОСОБА_3 . ОСОБА_3 виявляє стійкий хронічний психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості, через що не може розуміти значення своїх дій та керувати ними та потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 10.01.2019 ОСОБА_3 вже визнавався недієздатним, його опікуном була його матір ОСОБА_4 . Проте, строк дії рішення пройшов.

Зазначав, що ОСОБА_4 у силу свого віку та за станом здоров`я вже не може виконувати обов`язки опікуна.

В свою чергу, заявник є фізично здоровою особою, має можливість опікуватися двоюрідним дядьком, представляти його інтереси в усіх установах, організаціях, виконувати від його імені функції, з якими пов`язано соціальне буття людини, а для цього йому необхідні відповідні повноваження. А тому, просив суд визнати недієздатним ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановити над ним опіку, призначивши опікуном ОСОБА_2 .

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 06 червня 2024 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним. У задоволенні решти заяви - відмовлено. До встановлення опіки і призначення опікуна над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обов`язки опіки над недієздатним покладено на Виконавчий комітет Городоцької міської ради Хмельницької області, як орган опіки і піклування. Строк дії рішення суду встановлено два роки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 через свого представника ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду в частині відмови у призначенні опікуном ОСОБА_3 . ОСОБА_2 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про задоволення заяви. При цьому, посилається на невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до неправильного вирішення справи.

Вказує, що факт проживання заявника та ОСОБА_3 підтверджено належними доказами. Заявник виконував фактично та бажає виконувати офіційно обов`язки опікуна, у нього та хворого склалися добрі стосунки, він розуміє потреби дядька з його поведінки чи погляду. У матеріалах справи містяться відомості про стан здоров`я заявника, заява матері ОСОБА_3 та його тітки ОСОБА_5 про те, що вони не в змозі здійснювати опіку та догляд ОСОБА_3 за станом здоров`я та не заперечують щодо призначення опікуном ОСОБА_3 . ОСОБА_2 .

Зазначає, що позиція Виконавчого комітету Городоцької міської ради викладена у документі під назвою «Висновок», а не «Подання», проте, зміст документа відповідає вимогам ст. 60 ЦК України.

Вважає, що судом не надана належна оцінка усім зібраним доказам, всупереч вимогам ст. 263 ЦПК України, а тому рішення суду в оскаржуваній частині є необґрунтованим.

Відзив на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходив.

В судовому представник заявника ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце і час слухання справи повідомлені належним чином.

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_3 недієздатним не оскаржується, а тому апеляційним судом, відповідно до ст. 367 ЦПК України, не переглядається.

Судом першої інстанції правильно встановлено, що за висновком експерта №24 від 15.01.2024, ОСОБА_3 виявляє стійкий хронічний психічний розлад у вигляді важкої розумової відсталості, через що не може розуміти значення своїх дій та керувати ними.

Рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 10.01.2019 у справі 672/1512/18 ОСОБА_3 визнавався недієздатним. Строк дії рішення було встановлено у два роки. Опікуном ОСОБА_3 на той час була призначена його матір ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.12).

Зареєстрованим місцем проживання заявника ОСОБА_2 є АДРЕСА_1 (а.с. 16).

Відповідно до відомостей акту обстеження матеріально-побутових умов домогосподарства/фактичного місця проживання особи № 10 від 24.04.2024, ОСОБА_2 фактично проживає за адресою АДРЕСА_2 та здійснює догляд за ОСОБА_3 , інвалідом І групи, відомості до акту внесені на підставі свідчення сусідів (а.с. 71).

Відповідно до довідки Управління соціального захисту населення ОСОБА_2 перебуває на обліку в управлінні та йому з 01.11.2023 по 30.04.2024 призначено щомісячну грошову допомогу особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду (а.с. 74).

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в задоволенні заяви про призначення опікуна суд першої інстанції мотивував відсутністю подання органу опіки та піклування, яке б відповідало вимогам законодавства та недоведеністю підстав для призначення опікуном саме заявника.

Такий висновок суду відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Відповідно до частини 1 статті 55 ЦК України, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Згідно зі статтею 58 ЦК України, опіка встановлюється, зокрема, над фізичними особами, які визнані недієздатними.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина 1 статті 60 ЦК України).

Виходячи з аналізу частини першої статті 60 ЦК України та частини першої статті 300 ЦПК України обов`язковою умовою призначення судом конкретної фізичної особи опікуном над недієздатною фізичною особою є наявність подання органу опіки та піклування щодо доцільності призначення саме цієї особи опікуном.

Положеннями статті 63 ЦК України передбачено, що опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників.

При призначенні опікуна важливі та обов`язково повинні враховуватися особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного. Можливість особи здійснювати повноваження опікуна перевіряються органом опіки та піклування, який висловлює пропозиції про доцільність призначення опікуна.

Призначення опікуна недієздатної особи здійснюється за поданням органу опіки та піклування, яке повинне відповідати вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту, має бути подано в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України. При внесенні подання орган опіки та піклування має якнайкраще врахувати інтереси особи, над якою встановлюється опіка.

Аналогічні положення зазначені у Правилах опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 №34/166/131/88.

Разом з тим, до суду першої інстанції не було подано подання органу опіки та піклування в належній процесуальній формі згідно вимог Цивільного процесуального кодексу України, яке б відповідало вимогам закону щодо його обґрунтованості та змісту.

З матеріалів справи вбачається, що до суду першої інстанції в межах даної справи було подано висновок органу опіки та піклування щодо доцільності призначення ОСОБА_6 опікуном ОСОБА_3 від 05.06.2024, який не відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства. Крім того, такий висновок не містить обґрунтованості того, що визнання заявника опікуном ОСОБА_3 відповідає якнайкращим інтересам останнього і що існують між ними приязні взаємини, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного.

Слід зазначити, що опіка (піклування) встановлюється для захисту особистих і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати свої обов`язки.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до частини 2 статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін.

Звертаючись до суду із заявою, заявник вказував, що він бажає доглядати за двоюрідним дядьком ОСОБА_3 та відповідає усім вимогам опікуна. Однак, у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що визнання заявника опікуном ОСОБА_3 відповідає якнайкращим інтересам останнього, і що існують особисті приязні взаємини між опікуном і підопічним, що забезпечить нормальне життєзабезпечення підопічного.

Не заслуговують на увагу посилання в апеляційній скарзі на неналежну оцінку судом першої інстанції доказів у справі, оскільки, згідно з частинами другою, третьою статті 89 ЦПК України, жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Така оцінка доказам у справі надана судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди скаржника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

Рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка подана його представником ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 06 червня 2024 року в частині відмови в задоволенні заявлених вимог залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 22 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач І.В. П`єнта

Судді: А.П. Корніюк

О.І. Талалай