ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1017/24 Справа № 212/7225/23 Суддя у 1-й інстанції - Дехта Р.В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Справа № 212/7225/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Бондар Я.М., Тимченко О.О.

секретар судового засідання - Юрченко Г.О.

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі - Всеукраїнська громадська організація «Кінологічна спілка України», Жовтневий районний осередок м. Кривий Ріг Всеукраїнської громадської організації Кінологічна спілка України Саксагань,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу відповідача Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна спілка України» на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року, яка постановлена суддеюДехтою Р.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 01 листопада 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна спілка України», Жовтневого районного осередку м. Кривий Ріг Всеукраїнської громадської організації Кінологічна спілка України Саксагань про скасування рішення.

31.10.2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, вказуючи, що він з 1991 року є постійним членом Всеукраїнської громадської організації Кінологічна спілка України ( надалі - ВГО КСУ ), та членом Жовтневого районного осередку м. Кривий Ріг Всеукраїнської громадської організації Кінологічна спілка України Саксагань (надалі - ЖРО м. Кривий Ріг КСУ Саксагань).

11.06.2023 року відбулось засідання Конфліктно-правової комісії ВГО КСУ на якому розглядались скарги на ОСОБА_1 .

За результатами вище вказаного засідання було прийнято рішення про позбавлення ОСОБА_1 членства в ВГО КСУ, яке тягне за собою позбавлення членства в ЖРО м.Кривий Ріг КСУ Саксагань.

01 серпня 2023 року було прийнято рішення президії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» про затвердження рішення Конфліктно-Правової комісії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 11 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_1 членства в Всеукраїнській Громадській Організації «Кінологічна спілка України» у примусовому порядку .

Посилаючись на те, що метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реального виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого, просив суд: призупинити дію рішення Конфліктно-Правової комісії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 11 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_2 членства в Всеукраїнській Громадській Організації «Кінологічна спілка України»; призупинити дію рішення президії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 01 серпня 2023 року про затвердження рішення Конфліктно-Правової комісії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 11 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_2 членства в Всеукраїнській Громадській Організації «Кінологічна спілка України» у примусовому порядку.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року заяву про забезпечення позову задоволено.

Призупинено дію рішення Конфліктно-Правової комісії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 11 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_2 членства в Всеукраїнській Громадській Організації «Кінологічна спілка України».

Призупинено дію рішення президії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 01 серпня 2023 року про затвердження рішення Конфліктно-Правової комісії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 11 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_2 членства в Всеукраїнській Громадській Організації «Кінологічна спілка України» у примусовому порядку.

В апеляційній скарзі відповідач Всеукраїнська громадська організація «Кінологічна спілка України» просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, постановлення ухвали суду щодо забезпечення позову, шляхом задоволення тотожної позову вимоги, що призвело до вирішення справи по суті не у змагальному процесі.

Крім того, просить стягнути з позивача судові витрати на професійну правничу допомогу.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна спілка України» - адвоката Зіміна М.В.. який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мачихина Ю.М., який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що із пов`язаності заходів забезпечення позову з предметом спору, співмірності таких заходів заявленим позовним вимогам і відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам, та з того, що у суду є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

З такими висновками колегія суддів погодитись не може, оскільки вони не ґрунтуються на матеріалах справи, а також не узгоджуються з вимогами чинного законодавства, з огляду на наступне.

Згідно зі ст.ст. 1, 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України та цього Кодексу.

Статтею 149 ЦПК України передбачено, що за заявою учасників справи суд має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені статтею 150 цього Кодексу.

Під забезпеченням позову розуміється вжиття судом передбачених законом заходів, які створюють реальну гарантовану можливість для виконання в майбутньому рішення по справі, в разі задоволення заявленого позову.

При цьому, забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

Зазначена правова норма прямо визначає як форму і порядок звернення до суду із клопотанням про вжиття заходів забезпечення позову, так і підстави для його забезпечення.

Загальною підставою для вжиття заходів забезпечення позову є наявність обставин, які свідчать або дозволяють достовірно припустити, що невжиття цих заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання майбутнього рішення суду.

При цьому, відповідно до принципу змагальності сторін і загальних правил розподілу тягаря доказування, обов`язок доведення підстав для застосування заходів забезпечення позову покладається на особу, яка заявляє відповідне клопотання.

Як роз`яснено в п.п. 4, 7, 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Згідно з ч.1 п.1-10 ст.150 ЦПК України позов забезпечується:1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

При цьому, в пунктах третьому та четвертому вищезазначеної Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року судам роз`яснено, що згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Судам слід ураховувати, що, у справах окремих категорій, позови можна забезпечувати за допомогою спеціальних заходів, які регулюються нормами відповідних законів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі

№ 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. […] Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. […] Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

Отже, застосовуючи заходи забезпечення позову, суди повинні перевірити відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Колегією суддів встановлено, що на розгляді у суді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна спілка України», Жовтневого районного осередку м. Кривий Ріг Всеукраїнської громадської організації Кінологічна спілка України Саксагансь про скасування рішення Конфліктно-Правової комісії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 11 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_1 членства в Всеукраїнській Громадській Організації «Кінологічна спілка України» та скасування рішення президії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 01 серпня 2023 року про затвердження рішення Конфліктно-Правової комісії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 11 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_1 членства в Всеукраїнській Громадській Організації «Кінологічна спілка України» у примусовому порядку.

Забезпечуючи вказані позовні вимоги, шляхом призупиненні дії вказаних судових рішень, суд першої інстанції не звернув уваги на ту обставину, що ці рішення є предметом спору та їх зупинення фактично є вирішення справи по суті.

При цьому, суд першої інстанції не зазначив та позивач ОСОБА_1 не навів обставин, що сідчать про те, що невжиття заходів забезпечення позову, в обраний позивачем спосіб, може утруднити або ж зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення його позовних вимог щодо скасування рішення Конфліктно-Правової комісії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 11 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_1 членства в Всеукраїнській Громадській Організації «Кінологічна спілка України» та рішення президії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 01 серпня 2023 року про затвердження рішення Конфліктно-Правової комісії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 11 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_1 членства в Всеукраїнській Громадській Організації «Кінологічна спілка України» у примусовому порядку.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що зі змісту заяви позивача реальної загрози невиконання чи утруднення виконання відповідачем можливого рішення суду про задоволення позову не вбачається.

Доводи, якими мотивовано забезпечення позову, ґрунтуються лише на припущеннях та не є безумовною умовою для забезпечення позову.

Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

При цьому, сам факт існування спору між сторонами не є підставою для вжиття заходів забезпечення позову.

Заявником до заяви не додано доказів вчинення відповідачами дій, які б свідчили про намір ухилитися від виконання судового рішення.

Крім того, слід зазначити, що у заяві про забезпечення позову ставиться питання про призупинення дії рішення Конфліктно-Правової комісії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 11 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_2 членства в Всеукраїнській Громадській Організації «Кінологічна спілка України» та призупинення дії рішення президії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 01 серпня 2023 року про затвердження рішення Конфліктно-Правової комісії Всеукраїнської Громадської Організації «Кінологічна спілка України» від 11 липня 2023 року про позбавлення ОСОБА_2 членства в Всеукраїнській Громадській Організації «Кінологічна спілка України» у примусовому порядку, тоді як позивачем у даній справі є ОСОБА_1 та суд не наділений повноваженнями виправляти описки в заявах про забезпечення позову або виходити за межі таких заяв.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення у відповідності з вимогами ч.1 ст.376 ЦПК України є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволення заяви про забезпечення позову.

Розподіл судових витрат колегією суддів не здійснюється, оскільки, відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд апеляційної інстанції змінює розподіл судових витрат якщо суд змінює рішення або ухвалює нове, а тому судові витрати, понесені учасниками справи під час апеляційного перегляду ухвали суду, підлягають розподілу між сторонами під час ухвалення рішення по суті спору судом першої інстанції.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна спілка України» - задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 листопада 2023 року - скасувати і ухвалити нове судове рішення.

Заяву позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Мотрук Роман Васильович, про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Всеукраїнської громадської організації «Кінологічна спілка України», Жовтневого районного осередку м. Кривий Ріг Всеукраїнської громадської організації Кінологічна спілка України Саксагань про скасування рішення - залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді: