ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року

м. Харків

справа № 643/3389/22

провадження № 22-ц/818/3460/24

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Маміної О.В., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря - Львової С.А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія»,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2024 року в складі судді Крівцова Д.А.

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про стягнення суми страхового відшкодування та пені.

Позовна заява мотивована тим, що він є власником автомобіля AUDI E-TRON, державний номерний знак НОМЕР_1 .

02 червня 2021 року між ним та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 199/078/002268 від 02 червня 2021 року та на виконання умов цього договору він повністю оплатив страхові платежі у визначені договором строки і розмірі.

30 травня 2022 року під час перебування автомобіля на паркувальному майданчику, автомобіль був пошкоджений невідомими особами та він викликав працівників органів Національної поліції та повідомив страховика про настання страхового випадку. За фактом вчинення кримінального правопорушення Харківським районним управлінням поліції № 1 ГУНП в Харківській області розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0001295 від 31 травня 2022 року.

Вказав, що 17 червня 2022 року він звернувся до відповідача із заяво про виплату страхового відшкодування, однак останній свої зобов`язання належним чином не виконав, страхове відшкодування виплатити відмовився, у зв`язку з тим, що ним нібито подано неправдиві відомості про обставини настання страхового випадку та нібито створено страховику перешкоди у визначенні обставин заявленої події.

Зазначив, що протиправними діями невідомих осіб щодо пошкодження його автомобіля йому спричинено майнову шкоду в розмірі вартості відновлювального ремонту, яка становить 335 076,73 грн. Також за період з 16 липня 2022 року по 22 грудня 2022 року розмір пені, що передбачена умовами договору, становить 5327,72 грн, розмір інфляції - 37 512,99 грн, три відсотка річних - 4378,95 грн.

Просив стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на його користь страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту № 199/078/002268 від 02 червня 2021 року у звязку із настанням страхового випадку - протиправних дій невідомих осіб, які 30 травня 2022 року пошкодили автомобіль AUDI E-TRON, державний номерний знак НОМЕР_1 у розмірі вартості відновлювального ремонту транспортного засобу в загальній сумі 335 076,73 грн; за несвоєчасну виплату страхового відшкодування за період з 16 липня 2022 року по 22 грудня 2022 року пеню в розмірі 0,01% від суми боргу за кожен день прострочення в сумі 5327,72 грн, а також інфляційну складову боргу час прострочення в розмірі 37 512,99 грн та три відсотка річних від простроченої суми в розмірі 4378,95 грн; усі судові витрати покласти на відповідача.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2024 року позов ОСОБА_1 - задоволено частково, стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 грошові кошти в загальному розмірі 368 506,65 грн, в іншій частині позову - відмовлено; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь ОСОБА_1 витрати на проведення експертного дослідження № 5595/13080-13081 Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса» в розмірі 19 350,22 грн; стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» на користь держави судовий збір у розмірі 3685,06 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, вирішити питання про розподіл судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що обсяг і характер пошкоджень транспортного засобу не відповідає причинам і обставинам заявленої позивачем події, тому страховик має підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування. Результат висновку судового експерта № 040-23 від 15 вересня 2023 року, що виконаний за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, підтвердив висновки експертного дослідження № 045-22 від 28 липня 2022 року щодо невідповідності заявлених позивачем обставин пошкодження транспортного засобу дійсним обставинам події. Зазначив, що дослідження великої кількості можливих варіантів пошкодження автомобіля свідчить не про ймовірний характер експертизи, а про різнобічний та фундаментальний підхід до надання відповідей на поставлені питання, а сформовані висновки відповідають вимогам повноти та всебічності обставин справи. Вказав, що висновок експерта № 5595/13080-1 за результатами проведення комісійного транспортно-трасологічного експертного дослідження від 28 березня 2023 року містить протилежні висновки ніж ті, які містить вищевказаний висновок. Вказаний висновок не виключає того, що автомобіль міг знаходитись і в рухомому стані, оскільки цей висновок не є категоричним, а лише має характер припущення, що автомобіль міг бути і в рухомому, і в не рухомому стані. Зазначив, що відповіді експертів Федорченка В.І. та Варлахова В.О. не є вичерпними та мають ознаки припущення.

Відзивів на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції не надходило.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» необхідно залишити без задоволення, рішення суду - залишити без змін.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачем доведена наявність підстав для отримання страхового відшкодування згідно з умовами договору.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є власником автомобіля AUDI E-TRON, державний номерний знак НОМЕР_1 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 (а.с.13 том 1).

02 червня 2021 року між ОСОБА_1 (страхувальником) та Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (страховиком) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 199/078/002268, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем.

Згідно з умовами договору страхова сума складає 1 987 204,00 грн. Франшиза зі іншими страховими випадками, крім викрадення та конструктивної загибелі автомобіля, складає 0 %. До страхових випадків відноситься в тому числі: пошкодження (знищення) автомобіля та/або його ДО внаслідок події, яка сталась під час руху автомобіля, внаслідок якого завдані матеріальні збитки; пошкодження (знищення) автомобіля та/або його ДО внаслідок протиправних дій третіх осіб, не пов`язаних із незаконними заволодінням автомобілем та додатковим обладнанням в цілому, а також його окремих частин, вузлів, деталей; пошкодження (знищення) автомобіля та/або ДО внаслідок стихійного лиха (повінь, буря, ураган, смерч, цунамі, шторм, злива, град, обвал, лавина, оповзень тощо), падіння дерев та інших предметів, зіткнення з тваринами, пожежі або вибуху (пункти 9,10,13 договору).

Згідно з п. 19.1.3. договору страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування шляхом сплати страхувальнику пені у розмірі 0,01 % від суми несвоєчасно виплаченого страхового відшкодування за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла за період прострочення.

Відповідно до п. 20.5. договору страховик приймає рішення про виплату або відмову у виплаті страхового відшкодування протягом 10 робочих днів з моменту отримання останнього документу згідно з умовами договору. Строк виплати страхового відшкодування за ДТП, ПДТО та ІВП складає 10 робочих днів після прийняття рішення про виплату страхового відшкодування.

Пунктом 22.1.3 договору передбачено, що підставою для відмови страховика у виплаті страхового відшкодування є подання страхувальником та/або експлуатантом свідомо неправдивих відомостей про предмет договору або про факт (обставини), наслідки настання страхового випадку, в тому числі і відомостей, зазначених в заяві на страхування (а.с.15-21 том 1).

30 травня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області з заявою про скоєння злочину, згідно з якою просив притягнути до відповідальності невстановлену особу, яка 30 травня 2022 року в період часу з 07-00 год. до 10-20 год., знаходячись за адресою: АДРЕСА_1 , територія гаражного кооперативу «Північна Салтівка», пошкодила його автомобіль не встановленим на теперішній час шляхом (а.с.25 том 1).

На підставі вказаної заяви ОСОБА_1 31 травня 2022 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відповідні відомості за ознаками ч.1 ст.194 КК України, номер кримінального провадження № 0001295 (а.с.26 том 1).

Згідно з поясненнями ОСОБА_1 від 30 травня 2022 року, наданими на ім`я начальника Харківського районного управління поліції № 1 Головного управління Національної поліції в Харківській області, 30 травня 2022 року приблизно о 7-00 год. він приїхав на автомобілі до свого гаражу, який знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , територія гаражного кооперативу «Північна Салтівка». Оскільки в гаражному кооперативі дуже вузький проїзд для автомобілів, він запаркував Автомобіль на паркувальному майданчику перед комплексом. Автомобіль в момент залишення був у новому, неушкодженому стані. В гаражі він займався власними справами приблизно до 10-20 год. Коли він вийшов на паркувальний майданчик, то побачив, що автомобіль має механічні ушкодження - пошкоджена решітка радіатора, капот, ліва фара, ліве переднє крило, заднє скло. На парковці, крім його автомобіля, нікого не було, хто міг пошкодити автомобіль, він не знає.

З протоколу огляду місця події від 30 травня 2022 року, складеного працівниками поліції, вбачається, що проведений огляд пошкодженого автомобіля за адресою: АДРЕСА_1 , територія гаражного кооперативу «Північна Салтівка». До протоколу огляду місця події додані фотографії, на яких зафіксовані місце розташування автомобіля та його пошкодження (а.с.9-17 том 2).

31 травня 2022 року ОСОБА_1 на адресу страховика направив заяву-повідомлення (автокаско) про пошкодження автомобіля (а.с.28-29,48 том 1).

08 червня 2022 року складений протокол технічного огляду КТЗ, в якому зафіксовані пошкодження автомобіля (а.с.49-50 том 1).

Згідно з рахунком Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа Харків Восток» від 16 червня 2022 року вартість ремонту автомобіля складає 281 954,23 грн (а.с.30 том 1).

Відповідно до рахунку № 000000339 від 15 червня 2022 року, складеного ФОП ОСОБА_4 , вартість робіт із фарбування автомобіля складає 53 122,50 грн (а.с.31 том 1).

17 червня 2022 року ОСОБА_1 направив страховику заяву про виплату страхового відшкодування, згідно з якою у зв`язку із страховим випадком, який стався 30 травня 2022 року, просив перерахувати грошові кошти на рахунок офіційного дилера AUDI в м. Харків - Товариство з обмеженою відповідальністю «Альфа Харків Восток» (а.с.32 том 1, а.с.64 том 2).

Листом № 2106/18 від 23 вересня 2022 року Приватне акціонерне товариство «Українська пожежно-страхова компанія» відмовив ОСОБА_1 у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на висновок ДП «Центр експертних досліджень», згідно з яким комплекс механічних пошкоджень елементів та частин автомобіля, з технічної точки зору, не відповідають обставинам, які наведені у заяві про подію відповідача, та не могли статись за заявленими позивачем обставинами пригоди. Отже, у ході розслідування заявленої події, страховиком було виявлено факт подання страхувальником свідомо неправдивих відомостей про обставини настання страхового випадку та створення страховику перешкод у визначенні обставин заявленої події (а.с.33-34 том1).

Згідно з висновком експерта № 045-22 від 28 липня 2022 року, складеним ДП «Центр експертних досліджень» (експерт Автономов М.В. ) на замовлення страховика, комплекс механічних пошкоджень елементів та частин автомобіля, з технічної точки зору, не відповідають обставинам, які наведені у заяві позивача про подію. Утворення комплексу механічних пошкоджень елементів та частин автомобіля, з технічної точки зору, не могло статись за заявленими водієм ОСОБА_1 обставинами пригоди, а саме при перебуванні автомобіля в нерухомому стані (а.с.55-58 том 1).

Відповідно до висновку експертів № 5595/13080-13081 від 28 березня 2023 року за результатами проведення комісійного транспортно-трасологічного експертного дослідження, складеного Національним науковим центром «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» (експерти Федорченко В.І. , Варлахов В.О. ) на замовлення ОСОБА_1 , характер та механізм утворення механічних пошкоджень передньої та задньої частини автомобіля не виключає той факт, що в момент виникнення вказаних пошкоджень автомобіль знаходився в нерухомому стані. На автомобілі пошкодження, які б свідчили про знаходження в рухомому стані, відсутні. Пояснення водія ОСОБА_1 щодо обставин, за яких виникли пошкодження на автомобілі, з технічної точки зору, відповідають встановленому експертним шляхом механізму їх утворення. Встановити, чи могли утворитись пошкодження на автомобілі внаслідок нанесення ударів по ньому яким-небудь предметом третіми особами, скидання, падіння на транспортний засіб якого-небудь стороннього об`єкту (об`єктів), а також встановити тип, родові або інші характерні ознаки стороннього об`єкту, експертним шляхом неможливо (а.с.161-167 том 1).

Згідно з висновком судового експерта Автономова М.В. № 040-23 від 15 вересня 2023 року, складеним на замовлення страховика, комплекс механічних пошкоджень елементів та частин автомобіля за своїм характером, динамікою та локалізацією, з технічної точки зору, не відповідають обставинам, які наведені у заяві про подію ОСОБА_1 . Утворення комплексу механічних пошкоджень елементів та частин автомобіля, з технічної точки зору, не могло статись за заявленими ОСОБА_1 обставинами пригоди, а саме при перебуванні автомобіля в нерухомому стані в заявленій обстановці (а.с.220-226 том 1).

В суді першої інстанції були допитані експерти, зокрема, експерт Автономов М.В. зазначив, що він підтримує висновки проведених ним експертиз та наполягає, що в момент спричинення пошкоджень автомобіль перебував у русі, тобто не був у нерухомому стані.

Відповідно до показань експерта Федорченко В.І. він підтримує висновок проведеної ним спільно з експертом Варлаховим В.О. експертизи та наполягає, що в момент спричинення пошкоджень автомобіль перебував у нерухомому стані та не міг знаходитись у русі. Зазначив, що пошкодження заднього скла автомобіля скоріше за всього утворились від дій людини. Пошкодження передньої частини автомобіля схожі на пошкодження, які спричинені вантажним автомобілем під час руху останнього заднім ходом. Показав, що пошкодження автомобіля не характерні для механізму виникнення ДТП, коли автомобіль скотився в кювет, на можливості якого зазначав представник відповідача. Після пред`явлення експерту для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, які надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, Федорченко В.І. показав, що вказані матеріали не впливають на правильність висновків підготовленого ними експертного дослідження та додатково їх підтверджують. Зазначив, що пошкодження автомобіля, зафіксовані на фотографіях з місця події, відповідають пошкодженням, які були на фотографіях, що досліджувались експертом під час підготовки висновку.

Згідно з показаннями експерта Варлахова В.О. він підтримує висновок проведеної ним спільно з експертом Федорченко В.І. експертизи та наполягає, що в момент спричинення пошкоджень автомобіль перебував у нерухомому стані та не міг знаходитись у русі. Заперечив можливість утворення пошкоджень заднього скла від детонації внаслідок зіткнення переднього бамперу автомобіля з іншим об`єктом, посилаючись на те, що переднє скло автомобіля є цілим. Зазначив, що комплекс пошкоджень автомобіля утворився при одних обставинах. Під час руху автомобіля вперед такі механічні пошкодження не можуть виникнути. Ознаки з`їзду автомобіля в кювет відсутні. Показав, що під час проведення експертизи ними розглядались обидва варіанти - знаходження автомобіля в нерухомому стані та його знаходження в русі. Зазначив, що утворення пошкоджень автомобіля внаслідок взаємодії з деревом, стовпом тощо є неможливим. Після пред`явлення експерту для ознайомлення матеріалів кримінального провадження, які надійшли з Харківського районного управління поліції № 1 ГУНП в Харківській області, Варлахов В.О. показав, що вказані матеріали не впливають на правильність висновків підготовленого ними експертного дослідження та узгоджуються з вказаними висновками. Зазначив, що на фотографіях з місця події номерний знак автомобіля знаходиться на землі біля переднього бамперу, що підтверджує, що автомобіль в момент виникнення пошкоджень перебував у нерухомому стані - адже якщо б автомобіль рухався, номерний знак був би під автомобілем, а не перед ним.

У статті 1 Закону України «Про страхування» визначено, що страхуванням є вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору (стаття 16 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити страхову виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно з частинами шістнадцятою-вісімнадцятою статті 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Тлумачення статей 990, 991 ЦК України, частини другої статті 8, частини першої статті 25 Закону України «Про страхування» свідчить, що обов`язок страховика здійснити виплату страхового відшкодування страхувальнику виникає у разі, якщо такий страховий випадок прямо передбачений умовами договору страхування. Якщо ж подія, що настала, не може бути кваліфікована як страховий випадок відповідно до вимог договору страхування або закону, обов`язок у страховика здійснити страхову виплату не виникає.

Підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати або страхового відшкодування встановленні статтею 991 ЦК України та статтею 26 Закону України «Про страхування», згідно з якими страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Рішення страховика про відмову здійснити страхову виплату повідомляється страхувальникові у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

З наведених положень вбачається, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування, а інші умови договору страхування є підставою для відмови у виплаті лише в тому разі, якщо таке порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що ця подія є страховим випадком і має оцінюватись судом у кожному конкретному випадку.

Надання ним неправдивих відомостей про факт настання страхового випадку можуть бути підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування лише у тому разі, якщо вони позбавили страховика можливості дізнатися, чи є ця подія страховим випадком.

Аналогічний висновок викладено в постановах Верховного Суду від 17 травня 2022 року у справі № 569/6553/20 (провадження № 61-14827св21), від 25 листопада 2020 року у справі № 444/3259/18 (провадження № 61-2295св20), від 26 березня 2018 року у справі № 916/4613/15, від 12 січня 2022 року у справі № 357/13500/18 (провадження № 61-6493св21).

Судом встановлено, що 30 травня 2022 року транспортний засіб ОСОБА_1 AUDI E-TRON, державний номерний знак НОМЕР_1 , отримав пошкодження, які потребують відновлювального ремонту, яка відповідно до умов пункту 9.2 договору страхування віднесена до страхових випадків.

Належні та допустимі докази того, що наведені Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» про порушення положень договору страхувальником перешкодило страховику переконатись, що подія, яка сталася 30 травня 2022 року, є страховим випадком, судам не надані.

В свою чергу матеріали справи свідчать про те, що ОСОБА_1 на виконання умов договору страхування сприяв проведенню, визначених таким договором процедур, та збору необхідної інформації для забезпечення виплати страхового відшкодування.

Таким чином, обґрунтованими є висновок суду про те, що 30 травня 2022 року настав страховий випадок, передбачений умовами договору добровільного страхування майна, укладеного 02 червня 2021 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_1 .

Тому, згідно з вимогами статті 8 Закону України «Про страхування», статей 979, 988 ЦК України у Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» настав обов`язок здійснити виплату суми страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 в заявленому розмірі.

Доводи Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» про те, що результат висновку судового експерта № 040-23 від 15 вересня 2023 року, що виконаний за результатами проведення судової транспортно-трасологічної експертизи, підтвердив висновки експертного дослідження № 045-22 від 28 липня 2022 року щодо невідповідності заявлених позивачем обставин пошкодження транспортного засобу дійсним обставинам події, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки доказів того, що вказані обставини перешкодили страховику переконатись, що подія, яка сталася 30 травня 2022 року, є страховим випадком, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо надання переваги висновку експертів Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» Федорченком В.І. та Варлаховим В.О. , та обґрунтованому відхиленню висновків експерта Автономова М.В. , які не узгоджуються з матеріалами справи і викликають сумніви у їх обґрунтованості та правильності.

Так, судом першої інстанції правильно зазначено, що експертом Автономовим М.В. під час підготовки висновку використовувались некоректні вихідні дані, оскільки позивач не описував механізм виникнення дорожньо-транспортної пригоди, виходячи з якого експерт проводив дослідження. Експерт Автономов М.В. в обґрунтування висновку щодо неможливості утворення пошкоджень автомобіля за обставин, вказаних позивачем, неодноразово посилався на відсутність скла та інших елементів автомобіля на місці події, що ним встановлено на підставі дослідження фотографій. Між тим судом встановлено, що фотографії, які досліджувались експертом, зроблені не на місці події, а в іншому місці - на спеціальному майданчику. Таким чином, доводи експерта Автономова М.В. відносно того, що висновки його експертизи підтверджуються фактом відсутності скла та елементів автомобіля на місці події, є непереконливими, оскільки експертом досліджувались не фотографії з місця події (де був пошкоджений автомобіль), а фотографії, зроблені в іншому місці.

Також, експерт Автономов М.В. зазначав, що для пошкодження переднього та заднього скла автомобіля, тобто для того, щоб лопнуло й заднє скло, необхідно, щоб швидкість автомобіля була приблизно 100 км/год. Однак, суд позбавлений можливості з`ясувати, яким чином експерт Автономов М.В. дійшов висновку, що пошкодження заднього скла автомобіля могло утворитись від детонації внаслідок контактування передньої частини автомобіля з іншим об`єктом, адже для такої детонації необхідно досягнення автомобілем певної швидкості руху та, як наслідок, певної сили удару при зіткненні. Між тим експертом питання щодо швидкості руху автомобіля не досліджувалось.

Погоджується колегія суддів з висновком суду першої інстанції про те, що висновок експерта Автономова М.В. щодо обставин виникнення пошкоджень автомобіля значної мірою носить ймовірний характер, оскільки експертом вказано на значну кількість можливих, за його доводами, варіантів утворення пошкоджень автомобіля.

В свою чергу суд першої інстанції обґрунтовано надав перевагу висновку експертів Федорченка В.І. та Варлахова В.О. , оскільки під час їх допиту в суді вказані експерти надали вичерпні відповіді на запитання учасників справи та суду з приводу проведеної ними експертизи, обґрунтувавши отримані ними результати, при цьому не посилаючись на неможливість надати відповідь на ті чи інші питання, які ним ставились, зокрема з підстав того, що вказані питання виходять за межі проведеного ними дослідження. Крім того , судом правильно враховано те, що висновок Національного наукового центру «Інститут судових експертиз ім. Засл. Проф. М.С. Бокаріуса» підготовлений не одним, а двома експертами, тобто є спільною узгодженою думкою двох осіб, які мають спеціальні знання у відповідній сфері науки і техніки.

За таких обставинах суд першої інстанції із урахуванням норм матеріального права, правильно встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, враховуючи аргументи та доводи сторін у справі, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову про стягнення страхового відшкодування, пені за несвоєчасне здійснення виплати страхового відшкодування, інфляційних втрат, 3% річних від простроченої суми.

При цьому, розрахунок суми страхового відшкодування, пені, передбаченої підпунктом 19.1.3 договору добровільного страхування, а також інфляційних втрат та 3% річних від простроченої суми судом здійснено правильно.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а стосуються переоцінки доказів.

Вирішуючи спір, який виник між сторонами справи, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив обставини справи та наявні у справі докази, надав їм належну оцінку, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки судове рішення перевіряється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія визнає, що судове рішення судом ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстав для перерозподілу судових витрат за перегляд справи у апеляційному порядку не вбачається.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.ст.381-384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» - залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 20 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня набрання законної сили.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 13 листопада 2024 року.