Справа № 396/1191/22
Провадження № 2/396/7/24
РІШЕННЯ

Іменем України

13.11.2024 року м. Новоукраїнка

року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:

головуючої судді Русіної А.А.,

за участю секретаря судового засідання Новікової Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Новоукраїнка Кіровоградської області в залі суду в порядку загального позовного провадження, цивільну справу № 396/1191/22 за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Щедрова Олександра Ростиславовича до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Щедров О.Р. звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди позивачу у здійсненні нею права належного, повноцінного, безпечного користування своїм майном, шляхом власними силами та за свій рахунок здійснити демонтаж бетонної конструкції сходового майданчику зі сходами та пандусу, як окремих складових комплексу будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 та стягнути понесені позивачем судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказує про те, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , на пiдставi договору купiвлi-продажу № 392 вiд 17.03.2017. Власником квартири АДРЕСА_3 у цьому ж будинку є відповідач ОСОБА_2 , яка у 2020 році зареєструвала повідомлення про початок будівельних робіт, реконструкції квартири АДРЕСА_3 під магазин, однак позивачка вважає, що будівельні роботи не відповідають проектній документації, оскільки будівництво сходового майданчику зi сходами та пандусу, в ході реконструкцій квартири АДРЕСА_3 пiд магазин здійснено з істотним відхиленням від проекту, що суперечить інтересам позивача та порушує її майнові права. Побудувавши незаконно сходи та пандус, біля вікна квартири позивача, відповідач створила передумови до появи незручностей у її реалізації права на приватність.

Представник звертає увагу на те, що фасад багатоквартирного будинку та прибудинкова територія на якій збудовано сходовий майданчик зі сходами та пандусом, є спільною сумісною власністю співвласників багатоквартирного будинку, тому рiшення щодо добудови нежитлового приміщення з облаштуванням в несучій стiнi i окремого входу до нежитлового приміщення, повинне прийматись всіма співвласниками будинку. Водночас в даному випадку такого рішення, стосовно побудованого сходового майданчику зi сходами та пандусу - не приймалось. На такі дії відповідача позивачем направлялася скарга до місцевого самоврядування, яка залишилась без належного реагування. Тому, позивачка звернулась до судового експерта для проведення будiвельно-технічної експертизи. За результатами якої сходовий майданчик зі сходами та пандусом збудовано у не відповідності до проектної документації. Посилаючись на даний висновок представник вважає сходовий майданчик зi сходами та пандусом самочинним будівництвом відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України, тому задля захисту прав i законних iнтересiв позивача необхідно здійснити демонтаж об`єкту будiвництва згiдно з межами (умовних обмежувальних лiнiй) робіт з демонтажу, що для можливостi їх iдентифiкацiї на мiсцевостi, зображено у додатку № 9 до експертного висновку.

04.10.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

27.10.2022 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому сторона відповідача позов не визнає, вважає його безпідставним, необгрунтованним, та таким, що не підлягає задоволенню. В обгрунтування зазначає, що позов грунтується на висновку експерта Петрова, який проведено на замовлення позивача, тому його результати стороною відповідача ставляться під сумніви, оскільки за результатами висновку пандус побудований відповідачем з істотним відхиленням від проекту, з істотним порушенням будівельних норм і правил, що суперечить інтересам позивача та порушує її права. На думку відповідача такий висновок є упередженим. Звертає увагу суду на вид будівельних робіт, який здійснювався нею відповідно до вимог абз. 2 ч. 4 ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», влаштування засобів безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів та частин, об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури може здійснюватися без документів, що дають право на виконання будівельних робіт, та за відсутності документа, що засвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, з дотриманням вимог законодавства, будівельних норм та правил. Посилаючись на положення Переліку будівельних робіт вказує, що роботи з влаштування засобiв безперешкодного доступу людей з обмеженими фiзичними можливостями до об`єктів житлово-громадського призначення не потребує отримання мiстобудiвних умов та обмежень. Станом на час будівництва пандуса чинним законодавством виготовлення та дотримання проектної документацій на влаштування пандуса не передбачено, тому вважає твердження позивача про будівництво з істотним відхиленням вiд проекту безпідставним. Вважає, що позивач не довела та не обґрунтувала, що саме дії відповідача пов`язані з влаштуванням спірного пандусу створюють перешкоди в користуванні її власного приміщення, чи завдають її реальної шкоди у вигляді зазирання у квартиру. Також, вимоги про те, що пандус та сходовий майданчик зі сходами побудовано з істотним порушенням будівельних норм i правил не відповідає дiйсностi, оскільки перед початком проектувальних та будiвельних робiт вона здійснила комплекс iнженерно-геодезичних вишукувань. Згiдно Матерiалiв геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування місце розташування: АДРЕСА_4 за системою висот Балтійсъка висота координат рiвня вулиця Соборна (152,74 м) вища за висоту координат внутрішньої вiдмостки будинку (151,93м) на 0,81 м. При приведения експертизи судовим експертом Петровим висоту пiдйому h- 0,94 м було визначено з максимально зручної точки для обгрунтування даного позову без урахувань кривизни рівневої поверхнi та матерiалiв геодезичних вишукувань, i за наслiдками експерт математично прийшов до висновку, шо нахил пандусу становить 13 %, не зважаючи на те, що в натурi на мiсцевостi цей нахил становить 6 %, оскільки реальна висота пандуса вiдносно вулицi Соборана становить h- 0,42 м. Стверджує, що при влаштуванні спiрного пандуса норми п.5.3.1 ДБН В.2.2-40:2018 тап. 6.1.4 ДБН В.2.2.-9:2018 порушеннi не були, а щодо облаштування пандуса кнопкою виклику та поручнями зазначає, що остаточні роботи не закінченні, через постійні скарги позивача. Вважає, що сторона позивача не надали належних, достовiрних та допустимих доказiв на підтвердження того, що при влаштуваннi спiрного пандусу відповідачем були допущеннi iстотнi порушення будiвельних норм i правил, що влаштований пандус суперечить суспільним iнтересам або порушує права третiх осiб, та те що з урахуванням ч.7 ст.376 ЦК України позивач має право вимагати знесення такої конструкції, тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

09.11.2022 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої сторона позивача вважає, що доводи наведенні у відзиві не спростовують обгрунтувань наведених у позові. Вiдповiдачка критично ставиться до умовиводів, визначених в позовнiй заявi, та зазначає, що позовнi вимоги базуються не на законних пiдставах, а на висновку судового експерта, який був складений за заявою позивачки, за її iнiцiативою, нею оплачений, i за сформованими нею питаннями. Це все нiби дає пiдстави вважати, що такий висновок експерта є упередженим та складений на користь позивачки. В текстi експертизи вказано, що експерт обiзнаний про кримiнальну вiдповiдальнiстю за завiдомо неправдивий висновок, що передбачена ст. 384 КК України, тому сторона позивача розціннює такі доводи, як припущення відповідача. Посилання сторони позивача на те, що спорудження спiрного пандусу та сходiв не потребує виготовлення та дотримання проектної документацій, а також жодних iнших дозвiльних документiв є хибним. Вiдповiдачкою споруджувався не окремо пандус, як єдина частина прибудови до належного їй на правi приватної власностi майна, а здiйснено комплекс робiт з реконструкцй квартири АДРЕСА_3 . I саме в рамках цих робiт вiдповiдачкою виготовлялася проектна документацiя, отримувалася дозвiльна документацiя у вiдповiдних органах державної влади та мiсцевого самоврядування. Звертає увагу на Перелік будівельних робіт на який у відзиві посилалася сторона відповідача та зазначає, що виконання будiвельних робiт з нового будiвництва, реконструкцц, реставрацй, капiтального ремонту та технiчного переоснащения повинно здiйснюватися з дотриманням вимог законодавства, будiвельних норм, стандартiв i правил та вiдповiдно до розробленоi та эатвердженот в установленому эаконодавством порядку проектноi документацii. Віддтак вiдповiдачкою збудовано бетонну конструкцiю сходового майданчику зi сходами та пандусу, як окремих складових комплексу будiвельних робiт з реконструкцй квартири АДРЕСА_1 , всупереч затвердженої проектної документації, що підтверджується, зокрема, висновком судового експерта. Крім того акцентує увагу, що, як в експертному висновку, так i в доводах позовної заяви зазначається: «факт iснування спiрного пандусу значно полегшує доступ (незаконне проникнення) до квартири позивачки саме з локації мiсцезнаходження пандусу, що i є окремою пiдставою негаторного позову». Щодо твердження відповідача, що експертом при проведеннi експертного дослiдження не враховано кривизну рівневої поверхнi територй подвiр`я вiдносно вулицi, що нiбито призвело до хибних експертних висновкiв, представник зазначає, що відповідно до державних будівельних норм, рівень поверхні подвір`я ніяким чином не вплине на нахил самого пандусу. Для вимiрювання уклону береться точка (А) на початку руху знизу пандусу наверх та точка (В) кiнця пандусу бiля вхiдних дверей до магазину, а потiм з точки кiнця пандусу для вимiрювання самого уклону відміряється пряма лiнiя вздовж стiни будiвлi до кiнця пандусу знизу (Х). I таким чином вiдстань вiд точки А до точки Х i буде становити рiвень уклону пандусу, на що нiяким чином не впливае кривизна поверхнi подвiр`я. Вiдповiдно до вимог положень абзацу першого п. 5.3.1 ДБН В.2.2-40:2018 тап. 6.1.4 ДБН В.2.2-9:2018, уклон зовнiшнiх пандусiв на шляхах руху i бiля входу до будiвлi повинен бути не бiльше 8% (1:12), а максимальна висота одного пiдйому пандуса не повинна перевищувати 0,8 м. Iснування такого незаконного об`єкта будiвництва порушуе права позивачки на володiння, користування i розпорядження належим її майном на правi приватної власностi, а також є небезпечним для осiб з iнвалiднiстю та маломобiльних груп населення.

Ухвалою суду від 17.02.2023 року по справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, провадження зупинено. Справу направлено до експертної установи.

Цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні майном та зобов`язання вчинити певні дії, перебувала в провадженні судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області Дригваля В.М.

На підставі рішення Вищої ради правосуддя №888/0/15-23 від 12 вересня 2023 року, яке офіційно опубліковано 13 вересня 2023 року на офіційному веб-сайті Вищої ради правосуддя «Про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Високопільського районного суду Херсонської області (відряджений до Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області) у зв`язку з поданням заяви про відставку», а також наказу №75/к Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 вересня 2023 року «Про відрахування зі штату Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області ОСОБА_3 », розпорядженням керівника апарату Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області відповідно до пункту 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи № 396/1191/22.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.09.2023 року цивільну справу № 396/1191/22 (провадження №2/396/49/23) передано на розгляд судді Русіній А.А.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 20.09.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. Провадження у справі зупинено до усунення обставин, що викликали його зупинення.

26.06.2024 року постановлено ухвалу суду про відновлення провадження.

Ухвалою Новоукраїнського районного суду від 24.07.2024 року закрито підготовче засідання по цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 02.10.2024 року сторони були присутні, сторона позивача підтримала позовні вимог в повному обсязі. Сторона відповідача заперечувала позовні вимоги, просила відмовити в їх задоволенні.

В судове засідання 13.11.2024 року ОСОБА_1 та її представник - адвокат Щедров О.Р. не з`явилися, 25.10.2024 року через систему «Електронний суд» представником подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Разом з заявою подано клопотання про стягнення з відповідача судових витрат.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник - адвокат Дейкун О.І. в судове засідання 13.11.2024 року не з`явилися, 06.11.2024 року через систему «Електронний суд» представником подано заяву про розгляд справи без участі сторони відповідача, в задоволенні позовних вимог просила відмовити. До заяви надано додаткові письмові пояснення, які представник просила долучити до матеріалів справи. Відповідно до яких сторона відповідача наголошує, що з істотних порушень ДБН під час побудови пандуса могло бути лише уклон пандусу з перевищенням максимального ухилу 8%, оскільки інші порушення не складають складнощів для їх усунення. При цьому вважає, що твердження позивача щодо уклону пандусу не підтвердилися, зважаючи на висновок судового експерта від 21.06.2024 року. Вважає, що позивачем не доведено істотні порушення відповідачем побудови пандуса, оскільки відсутня відповідна методика, тому експерт не може надати відповідь щодо поставленого питання "чи є такі порушення істотними порушеннями будівельних норм та правил?".

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , на підставі договору купівлі-продажу № 392 від 17.03.2017 року (а.с.18-22), що також підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т.1 а.с.23).

Згідно договору дарування від 16.10.2010 року ОСОБА_2 набула права власності на квартиру за адресою: АДРЕСА_4 (т.1 а.с.34-35), що також підтверджується Витягом Державного реєстру правочинів та Витягом про державну реєстрацію прав (т.1 а.с.36,37).

Сектором містобудування та архітектури Новоукраїнської міської ради Кіровоградської області надано ОСОБА_2 містобудівні умови та обмеження для проектування об`єкта будівництва № 4 від 04.08.2020, реконструкції квартири АДРЕСА_1 під магазин (т.1 а.с.32-33).

Як вбачається з довідки Новоукраїнського ЖКП № 149 від 17.10.2022 в будинку по АДРЕСА_5 відсутнє ОСББ. Новоукраїнське ЖКП співвласникам багатоквартитрного будинку надає послугу з управління багатоквартирним будинком згідно договору № 160 від 31.05.2019 року (т.2 а.с.11)

Реконструкція квартири АДРЕСА_1 під магазин, здійснювалася на підставі Повідомлення про початок виконання будівельних робіт, щодо об`єктів за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) про зміну даних у повідомленні про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належить до об`єктів з незначними наслідками КД 51 від 06.01.2021 (т.1 а.с.46-51).

Будівельні роботи щодо реконструкції квартири проводились ОСОБА_2 відповідно до умов робочого проекту «Реконструкція квартири під магазин за адресою: АДРЕСА_4 , складеного ТОВ «ЕКСПЕРТНО-ТЕХНІЧНЕ БЮРО» (кваліфікаційний сертифікат відповідального виконавця окремих видів робіт пов`язаних із створенням об`єкта архітектури серії АР № 002196 від 14.08.2012, серія АЕ від 26.07.2018 (т.1 а.с.221, 243 зворот) на підставі Містобудівних умов та обмежень для проектування об`єктів будівництва № 4 від 04.08.2020 року затверджених сектором містобудування та архітектури, та який отримав позитивний Звіт щодо проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та можливості реконструкції квартири АДРЕСА_1 (т.1 а.с.232-241).

Відповідно до умов робочого проекту Реконструкція квартири під магазин за адресою: АДРЕСА_4 та вимог ДБН В2.2-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд», реконструкцією також передбачено розміщення влаштування металевих сходів та пандусу для доступу до приміщення з вул. Соборна згідно вимогам доступності громадських будинків і споруд для осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення для забезпечення доступу таким особам з поверхні землі до основного входу до будівлі.

Завершилась вищевказана реконструкція відповідно до декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 29.10.2021 року (а.с.52-56).

Згідно висновку експерта за результатами проведення будівельно-технічної експертизи № 29/22 від 28.09.2022 року проведеної на замовлення позивача встановлено, що - «результати фактичного виконання будівельних робіт з улаштуванням сходового майданчику зі сходами та пандусом, як окремих складових комплексу будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 під магазин, не відповідають вимогам і положенням, як проектної документації на їх виконання, так і чинних державних будівельних норм, стандартів і правил, якими регулюється зазначене коло питань, з однозначною присутністю у результатах виконання таких робіт, деяких з кваліфікуючих ознак, під якими законодавцем розуміється самочинне будівництво»; -«з будівельної точки зору, мають місце об`єктивні фактори, які у зв`язку з фактичним місцем розташування та конфігурації пандусу, реконструйованої під магазин квартири АДРЕСА_3 її власником ОСОБА_2 , можуть створювати передумови до появи незручностей у реалізації права власника суміжної квартири АДРЕСА_6 , яка належить ОСОБА_1 , і є прилеглою до квартири АДРЕСА_3 на приватність, а також у забезпеченні захищеності такої квартири від несанкціонованого проникнення до неї та, окрім іншого, у неможливості у реалізації свого права на перепланування зазначеної квартири АДРЕСА_6 , у тому числі і шляхом улаштування окремого входу-виходу до (з) приміщення такої квартири на місце віконного отвору в зовнішній стінні будинку»; «з огляду на фактичне конструктивне рішення, як сходового майданчику зі сходами, так і пандусу, а також матеріали з яких їх виконано, на думку експерта, єдиною технічною можливістю усунути невідповідність результатів фактичного виконання будівельних робіт з улаштуванням сходового майданчику зі сходами та пандусу, як окремих складових комплексу будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 під магазин вимогам і положенням, як проектної документації на їх виконання, так і чинних державних будівельних норм, стандартів і правил, в даному випадку, може виступати лише їх демонтаж, так як з огляду під час зведення, принципово інших конструктивних рішень, габаритних розмірів і конфігурації та принципово інших видів будівельних робіт і матеріалів, аніж це передбачено у проектних рішеннях на їх зведення, усунути встановлені невідповідності, у будь-який інший спосіб, передусім шляхом перебудови, в даному випадку не вбачається можливим…»; - «Окремими положеннями такого нормативно-правового акту в галузі будівництва, як Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», передбачена можливість скасування, як містобудівних умов та обмежень, так і дозвільних документів на право виконання будівельних робіт і реєстрації декларації про готовність об`єкта до експлуатації, у випадку встановлення фактів невідповідності результатів фактичного виконання будівельних робіт, інформації, зазначеній з цього приводу у вихідних даних для проектування та проектній документації на будівництво…» (т. 1 а.с.60-86).

Згідно Звіту експерта Зарюхіної З.Д. від 04.11.2022 про проведення технічного обстеження відповідності уклону зовнішнього пандусу біля входу в нежитлове приміщення магазину по АДРЕСА_4 , експертом встановлено, що уклон пандуса становить 5,7%. Наявний уклон є меншим за максимально-допустимий 8%, а отже повністю відповідає вимогам ДБН В.2.2-40:2018 «Будинки і споруди. Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення» (т.1 а.с.222-230).

Згiдно Матерiалiв геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування місце розташування: АДРЕСА_4 за системою висот Балтійсъка висота координат рiвня вул. Соборна (152,74 м) вища за висоту координат внутрішньої вiдмостки будинку (151,93 м) на 0,81 м (т. 1 а.с.138-146).

Згідно висновку експерта Шевченко І. за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 608/23-27 від 21.06.2024 зазначено, що пандус та ганок біля приміщення АДРЕСА_7 побудовані з наступними порушеннями: «в повній мірі не відповідають розробленій ТОВ «Експертно-технічне бюро» проектній документації, а саме затвердженому замовником ОСОБА_6 Робочому проекту на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 , що свідчить про те, що пандус та ганок біля приміщення № 5 побудований без проектної документації, що є порушенням вимог ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.3 Порядку влаштування засобів безперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до будинків, будівель, споруд будь-якого призначення, їх комплексів та частин, об`єктів інженерно-транспортної інфраструктури або їх розумного пристосування»; «пандус має однобічну огорожу та бокове кріплення до стійок, що є порушенням п. 5.3.2 ДБН В.2.2-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення із Зміною №1» та п.5.6. ДБН В.2.2.-9:2018 «Будинки і споруди. Громадські будинки та споруди. Основні положення із Зміною №1»; «огороження сходів має бокове кріплення до стійок, що є порушенням п.5.2.3 ДБН В.2.2-40:2018 «Інклюзивність будівель і споруд. Основні положення із Зміною №1» «відсутні засоби орієнтації та інформаційної підтримки, а саме тактильні та візуальні елементи доступності, аудіпоказчики, які повинні бути передбачені на всіх шляхах руху до будівель і споруд. Основні положення із Зміною №1» та п. 5.14 ДБН В.2.2.-9:2018 «Будинки і споруди. Громадські будинки та споруди. Основні положення із Зміною №1».

Через відсутність відповідної методики, експерт не може надати відповідь щодо поставленого питання: «Чи є такі порушення істотними порушеннями будівельних норм та правил?».

«Дослідивши візуально-інструментальним методом конструкцію зовнішньої стіни будинку АДРЕСА_5 до якої прибудовані пандус та ганок, не було встановлено будь-яких змін або наявних дефектів, які б могли вплинути на її міцність та безпечність. Інші конструктивні житлового будинку не досліджувалися через відсутність будь-якого конструктивного зв`язку з об`єктами дослідження»;

«Влаштування пандусу та ганку біля приміщення будинку АДРЕСА_1 , які побудовані не відповідно до розробленої проектної документації в частині конфігурації та застосованих при будівництві матеріалів, порушують права власника квартири АДРЕСА_2 в частині приватності та в подальшому можуть перешкоджати здійсненню намірів щодо облаштування дверного отвору на місці існуючого вікна» (т.2 а.с.139-153).

Предметом даного спору між сторонами є істотне порушення зведення сходового майданчику зі сходами та пандусу, що збудовані з істотним відхиленням від проекту, а також відсутнє погодження такої добудови з усіма співвласниками будинку, що порушує майнові права позивача.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати цей позов необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення. Цей спосіб захисту може знаходити свій прояв у вимогах про усунення перешкод у здійсненні права спільної власності між співвласниками (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2018 року у справі № 545/3728/16-ц (провадження № 61-9958св18)).

Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав (частина друга статті 382 ЦК України).

Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками (частини друга, третя статті 42 ЗК України).

Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними (частина перша статті 369 ЦК України).

Співвласники мають право, зокрема, вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників (пункт 1 частини першої статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Реалізація співвласником своїх прав не може порушувати права інших співвласників (частина друга статті 6 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Співвласники зобов`язані, зокрема, використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням (пункт 3 частини першої статті 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»).

Враховуючи викладене суд зауважує, що використання прибудинкової території має відбуватися за її призначенням; створення на прибудинковій території певних об`єктів (зокрема, бетонної конструкції сходового майданчику зі сходами та пандусом) має проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі об`єкти не призведуть до порушень прав інших співвласників у багатоквартирному житловому будинку; право спільної власності багатоквартирного будинку здійснюється співвласниками за їх згодою, а тому створення на прибудинковій території певних об`єктів (бетонної конструкції сходового майданчику зі сходами та пандусом) вимагає погодження співвласників (висновок у пунктах 75 - 76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 461/9578/15-ц (провадження № 14-175цс20)).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 серпня 2020 року у справі № 569/16666/16-ц (провадження № 61-14719св19) зроблено висновок, що "системний аналіз зазначених положень законодавства дає підстави для висновку, що співвласники багатоквартирного будинку набувають права власності чи права користування земельною ділянкою, необхідною для обслуговування багатоквартирного будинку та задоволення їх житлових, соціальних і побутових потреб, після передачі такої ділянки у їх власність чи у постійне користування на загальних підставах у вставленому законом порядку. Розміри та конфігурація такої земельної ділянки визначаються на підставі відповідної технічної документації із землеустрою, яка подається на затвердження уповноваженому на прийняття такого рішення органу місцевого самоврядування.

Зазначене у статті 1 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" поняття "права на земельну ділянку" варто розуміти як оформлене у встановленому законом порядку право власності чи право постійного користування. Лише після оформлення такого права розміри і конфігурація земельної ділянки вважаються встановленими.

Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних нормі правил.

Отже, будівництво вважається правомірним, якщо власник земельної ділянки чи землекористувач або інша особа одержали у встановленому містобудівельним законодавством порядку дозвіл на забудову.

Матеріалами справи не встановлено набуття права власності/постійного користування на земельну ділянку відповідачем, зокрема, для проведення робіт по встановленні бетонної конструкції, зокрема, пандусу та сходового майданчику зі сходами біля приміщення АДРЕСА_1 .

У постанові Верховного Суду від 27 січня 2023 року у справі № 621/2300/16-ц (провадження № 61-6391св20) зазначено, що: «із аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм статті 42 ЗК України вбачається, що земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання. Прибудинкова територія багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_3 є особливим об`єктом права власності на землю чи користування нею, оскільки призначена для розміщення й обслуговування житлового будинку і належних до нього будівель та споруд та має задовольняти інтереси всіх мешканців цього будинку».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 757/13549/16-ц (провадження № 61-12973св23) вказано: «виникнення прав на земельну ділянку у власника квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку пов`язане із набуттям у власність самої квартири або нежитлового приміщення, земельна ділянка при цьому не виступає самостійним об`єктом правочину, пов`язаного із переходом права власності на квартир у або нежитлове приміщення. Отже, сама по собі відсутність реєстрації за власником квартири або нежитлового приміщення багатоквартирного будинку права власності на земельну ділянку не позбавляє його права на захист своїх прав на володіння та користування земельною ділянкою, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 523/8263/20 (провадження № 61-8041св23) вказано, що: «рішення суду щодо демонтажу об`єкта нерухомості має бути виконуваним не лише у добровільному порядку, але й у примусовому (без участі відповідачки, але її коштом), враховуючи мету відповідного позову міської ради, формулювання такого рішення у резолютивній частині слід змінити, а саме: за рахунок відповідачки привести об`єкт за адресою: АДРЕСА_7, до попереднього стану шляхом знесення самочинної прибудови до цієї квартири на земельній ділянці, що є власністю територіальної громади м. Одеси».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

При зверненні з даним позовом ОСОБА_1 вказувала, що ОСОБА_2 є власником приміщення АДРЕСА_1 . Відповідач в ході реконструкції цієї квартири в не житлове приміщення, без отримання згоди співвласників багатоквартирного житлового будинку, здійснила незаконне будівництво сходового майданчику зі сходами та пандусу, без відповідних дозволів, для влаштування входу до цієї реконструйованої квартири АДРЕСА_3 , чим фактично самостійно здійснила самочинне будівництво сходового майданчику зі сходами та пандусом до цієї квартири. Такими протиправними діями відповідачка створила позивачу перешкоди у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належною їй на праві власності квартири АДРЕСА_2 , яка є суміжною з квартирою відповідача. Побудувавши незаконно сходи та пандус, відповідач перекрила їй доступ до вікна з якого в майбутньому позивач планувала зробити двері. Крім того, факт існування такого пандусу значно полегшує доступ (незаконне проникнення) до квартири позивачки. Наголошувала, що будівництво здійснено з істотним відхиленням від проекту, суперечать інтересам позивача та порушує її майнові права.

Позивач просила зобов`язати відповідача демонтувати самовільно збудовані бетонні конструкції: сходовий майданчик зі сходами та пандус.

Заперечуючи проти задоволення позовних вимог відповідач посилалася на ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівною діяльністю» та положення Переліку будівельних робіт стверджувала, що для зведення пандусу чинним законодавством не передбачено виготовлення та дотримання проектної документації. Крім того, побудова такого пандусу не є істотним порушенням та можуть бути усуненні відповідачем.

Проте такі доводи відповідача спростовує Висновок експерта за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи № 608/23-27 від 21.06.2024, яким встановлено, що пандус та ганок біля приміщення АДРЕСА_1 побудовані з порушенням. В повній мірі не відповідають розробленій ТОВ «Експертно-технічне бюро» проектної документації, що свідчить про те, що пандус та ганок побудовані без проектної документації, що є порушенням вимог ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та п.3 Порядку влаштування засобів пезперешкодного доступу осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення до будинків, будівель, споруд будь-якого призначення.

Крім того, відповідно до висновку експерта Петрова № 29/22 від 28.09.2022 року "....єдиною технічною можливістю усунути невідповідність результатів фактичного виконання будівельних робіт з улаштуванням сходового майданчику зі сходами та пандусу, як окремих складових комплексу будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 під магазин вимогам і положенням, як проектної документації на їх виконання, так і чинних державних будівельних норм, стандартів і правил, в даному випадку, може виступати лише їх демонтаж, так як з огляду під час зведення, принципово інших конструктивних рішень, габаритних розмірів і конфігурації та принципово інших видів будівельних робіт і матеріалів, аніж це передбачено у проектних рішеннях на їх зведення, усунути встановлені невідповідності, у будь-який інший спосіб, передусім шляхом перебудови, в даному випадку не вбачається можливим".

Також суд враховує, що використання прибудинкової території має відбуватися за її призначенням: створення на прибудинковій території певних об`єктів (зокрема, бетонної конструкції сходового майданчику зі сходами та пандусом) має проводитися тільки за згодою співвласників і за умови, що такі об`єкти не призведуть до порушень прав інших співвласників у багатоквартирному житловому будинку; право спільної власності багатоквартирного будинку здійснюється співвласниками за їх згодою, а тому створення на прибудинковій території певних об`єктів (зокрема, бетонної конструкції сходового майданчику зі сходами та пандусом) вимагає погодження співвласників.

Прибудинкова територія багатоквартирного житлового будинку АДРЕСА_5 призначена для розміщення й обслуговування житлового будинку і належних до нього будівель та споруд та має задовольняти інтереси всіх мешканців цього будинку.

Крім того, судом враховано, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку. Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками; земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання.

Земля, на якій відповідач збудувала спірні об`єкти (бетонну конструкцію сходового майданчику зі сходами та пандусом), є прибудинковою територією та призначена для розміщення й обслуговування житлового будинку і належних до нього будівель та споруд та має задовольняти інтереси всіх мешканців цього будинку, спірні об`єкти (бетонну конструкцію сходового майданчику зі сходами та пандусом) створені на прибудинковій території без погодження співвласників.

Аналогійчний висновок викладено у постанові ВС КЦС від 14.08.2024 року у справі№ 442/1888/23.

Суд відхиляє аргументи відповідачки, що при влаштуванні спірного пандусу нею не допущено істотні порушення будівельних норм і правил, що даний пандус суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, виходячи з обставин даного позову та позицію позивача, оскільки дана бетонна конструкція порушує права інших землекористувачів, зокрема і позивача, що також підтверджено висновками експертів № 29/22 від 28.09.2022 року, № 608/23-27 від 21.06.2024 року.

Більш того, експерт Шевченко І. у висновку від 21.06.2024 зазначила, що за відсутності відповідної Методики, не може надати відповідь на питання, «чи є такі порушення істотними порушеннями будівельних норм та правил?», тобто експерт не надав чіткої відповіді проте, що в побудові спірної бетонної конструкції (сходовий майданчик зі сходами та пандус) не було істотних порушень будівельних норм та правил, як про це стверджує відповідач, а лише зазначив, що така методика взагалі відсутня.

Також доводи відповідача щодо уклону пандусу, який не може бути з перевищенням ДБН максимального ухилу 8%, що підтверджено висновком експерта від 21.06.2024 року, є безпідставним, питання про відповідність/невідповідність уклону пандусу нормам ДБН на дослідження експерта не виносилося та останнім не розглядалося.

За таких обставин, бетонна конструкція сходового майданчику зі сходами та пандусом добудовані ОСОБА_2 як окремі складові комплексу будівельних робіт з реконструкції квартири АДРЕСА_1 прибудованих до цієї квартири, підлягають знесенню. Суд, з урахуванням висновку зробленого в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2024 року у справі № 523/8263/20 (провадження № 61-8041св23), вважає, що рішення суду щодо зобов`язання ОСОБА_2 демонтувати об`єкти має бути виконуваним не лише у добровільному порядку, але й у примусовому (без участі відповідача, але його коштом) порядку.

Представник позивача адвокат Щедров О.Р. подав клопотання про стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 понесених витрат на правову допомогу.

Пунктом 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

У постанові від 28.09.2023 у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

На обґрунтування витрат на правову допомогу, понесених при розгляді справив, представником позивача подано наступні документи: договір про надання правової допомоги №3/08 від 19.08.2022 року укладеного між позивачем та Адвокатським об`єднанням «КАНОН» в особі адвоката Щедрова О.Р., розрахунок № 31 від 19.08.2022 згідно якого юридична допомога згідно договору № 3/08 від 19.08.2022 року складає 15 000 грн, платіжна інструкція № @ 2РL993278 від 07.10.2022 року, Додаткова угода № 1 за Договором про надання правової допомоги № 3/08 від 19.08.2022 від 24.02.2023 року, Акт виконаних робіт (наданих послуг) за договором надання правової допомоги №3/08 від 19.08.2022 від 24.02.2023, Договір про надання правничої допомоги № 22 від 24.02.2023, акт наданих послуг № 22-1 від 24.02.2023 від 07.10.2024 на представництво інтересів клієнта в судді на суму 1000 грн, платіжна інструкція № 149 від 24.10.2024 на суму 1000 грн, детальний опис надання ОСОБА_1 послуг професійної правничої допомоги в суді першої інстанції по справі 396/1191/22 на загальну суму 16 000,00 грн.

Відповідно до позиції висловленої у постанові КАС ВС від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Суд не наділений повноваженням, а відповідно - не вправі, зменшити розмір витрат на правничу допомогу з власної ініціативи, виключно за клопотанням іншої сторони (постанова Верховного Суду від 08.04.2019 року у справі №922/619/18).

Враховуючи принципи диспозитивності та змагальності, суд не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи, що повністю узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові по справі № 523/3904/19 від 09.02.2022 року.

Заперечень стосовно стягнення судових витрат від відповідача не надходило.

З урахуванням викладеного, оскільки позивачем документально підтверджено понесення витрат на оплату правничої допомоги, а стороною відповідача не заявлено клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати на правничу допомогу у даній справі в сумі 16000,00 грн.

Крім того, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволенні, клопотання сторони відповідача про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 992 грн 40 коп та витрати за проведення будівельно-технічної експертизи від 28.09.2022 року №29/22 в розмірі 7 550 грн.

Враховуючи, що позовні вимоги відповідача задоволенні в повному обсязі, тому клопотання представника відповідача про стягнення судових витрат на користь відповідача задоволенню не підляга.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.16,369,376,382 ЦК України, ст.ст.1-23,76-81,263,133,137,141,258-259,263-265,352,355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) у здiйсненнi нею права належного, повноцiнного та безпечного користування своїм нерухомим майном, а саме - квартирою АДРЕСА_2 , шляхом зобов`язання ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 ) власними силами та за свій рахунок здійснити демонтаж бетонної конструкції сходового майданчику зi сходами та пандусу, як окремих складових комплексу будівельних робіт з реконструкцій квартири АДРЕСА_1 , вiдповiдно до схеми i меж (умовних обмежувальних лiнiй) вiдображених у Додатку № 9 до висновку експерта за результатами проведения будiвельно-технiчноiї експертизи вiд 28.09.2022 № 29/22 (в якості об`єкта демонтажу рахувати бетонну конструкцію, як зазначених сходового майданчику зi сходами, так i пандусу, з їx розташуванням, як нижче планувальної позначки землі (фундаментна частина), так i вище (власне наземна частина), з усім наявним, спорядженням та оздобленням (кам`яна плитка, добiрнi елементи сходинок тощо ), а також додатковими пристроями безпеки (металева перильна огорожа).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві ) грн 40 копійок, 16 000,00 гривень витрат на правову допомогу та 7 550,00 гривень витрат за проведення судової почеркознавчої експертизи від 28.09.2022 року №29/22.

Всього підлягає стягненню 24 542 (двадцять чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційного скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття.

Повний текст рішення складено 13.11.2024 року.

Суддя: А. А. Русіна