РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2024 Володимир-Волинський міський суд Волинської області під головуванням судді Пустовойт Т.В., з участю секретаря Мазій І.В., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Володимирі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина за заповітом на належне їй майно, в тому числі на частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

На даний час виникла необхідність оформити право власності на спадкове майно, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на зазначене майно державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори йому було відмовлено, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцю, у зв`язку з чим він змушений був звернутися до суду із зазначеним позовом.

У зв`язку з помилкою державного нотаріуса щодо обсягу спадкового майна, згодом уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності на житловий будинок в цілому з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який він успадкував за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, надав суду письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та слухати справу у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення, просив суд слухати справу у його відсутність.

З урахуванням вищезазначеного суд вважає за можливе провести розгляд справи у підготовчому судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступних висновків.

Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до статей 12, 13 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних обов`язків, передбачених законом.

Суд, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтями 1268-1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно до вимог ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , від 23.07.2020 виданої виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району, волинської області.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 являється рідним сином ОСОБА_3 яка в свідоцтві зазначена як ОСОБА_4 , а отже являється спадкоємцем першої черги за законом.

Згідно копії Витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 0 від 29.01.2021, ОСОБА_4 одружилась з ОСОБА_5 та після одруження змінила прізвище на ОСОБА_6 , актовий запис в реєстрі № 8 від 21.02.2011.

Згідно копії витягу з погосподарської книги № 6 за 2021 рік Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 . Рік побудови будинку 1978, що також співпадає з характеристиками будинку, які маються в технічному паспорті.

Як вбачається з довідки № 1 від 29.01.2021, виданої Зарічанською сільською радою Володимир-Волинського району, Волинської області, ОСОБА_3 , була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 померла. Заповіт від імені ОСОБА_3 посвідчувався Зарічанською сільською радою 08.01.2014року, який не змінено і не скасовано. На день смерті ОСОБА_3 , разом з нею за вищевказаною адресою були зареєстровані та постійно проживали її сини ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відповідно до заповіту, посвідченого секретарем Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району Волинської області від 08.01.2014 року, ОСОБА_3 усе належне їй майно з чого б воно не складалось і де б воно не знаходилось, і взагалі все те, на що вона за законом матиме право на день своєї смерті заповіла своєму сину ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що крім позивача по справі є інший спадкоємець першої черги за законом, який являється сином померлої та проживав разом на момент смерті спадкодавця, а саме: ОСОБА_2 , проте останній від прийняття спадщини в установленому законом порядку відмовився на користь позивача, що стверджується його письмовою заявою, яка знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялись внаслідок його смерті.

На повторне звернення позивача державним нотаріусом Володимирської державної нотаріальної контори Волинської області Билень Н.П. надано письмову відповідь №115/01-16 від 02.02.2024 року про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно за заповітом після померлої ОСОБА_3 у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на нього.

Оформлення відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді відповіді на заяву, а не постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії, не змінює суті такого документу нотаріуса і зводиться до відмови заявнику у видачі свідоцтва.

Частиною 1 ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України).

У відповідності до ст. 346 ЦК України, смерть власника є однією з підстав припинення права власності.

Право позивача, як спадкоємця на спадкове майно, підлягає захисту в судовому порядку, оскільки після смерті спадкодавця не залишилося оригіналів правовстановлюючих документів на це майно, яке позивач має право успадкувати за заповітом та наявні перешкоди в нотаріальному оформленні спадщини.

Таким чином вимога позивача про визнання за ним права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом визнана відповідачем, ґрунтується на законних вимогах та підлягає до задоволення.

Враховуючи викладене, на підставі ст.ст.328, 346, 1217-1218, 1258, 1262, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 200, 206, 247, 258, 259 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 право власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок, літ.А-1, з надвірними будівлями та спорудами, а саме прибудова а, господарська будівля Б-1, гараж В-1, огорожа 1, ворота з хвірткою 2, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Тетяна Пустовойт