Справа № 1304/2314/12
Провадження № 6/461/57/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 року м. Львів

Галицький районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Романюка В.Ф.

з участю:

секретаря судового засідання Решетова Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Галицький відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління МЮ, стягувач: ПАТ «ВіЕсБанк», правонаступник ТОВ «Фінансова компанія «Транс Фінанс» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить суд: виконавчий лист № 1304/2314/12 від 13.06.2014року, виданий Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору у розмірі 3051794,00 грн. на користь стягувана ПАТ « ВіЕсБанку» визнати таким, що не підлягає виконанню.

В обгрунтування поданої заяви покликається на те, що виконавчий лист № 1304/2314/12 від 13.06.2014 року, виданий Галицьким районним судом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договорі у розмірі 3051794,00 грн. на користь стягувана ПАТ «ВіЕсБанку» виконаний в повному обсязі за межами виконавчих проваджень №47049670, №54007285, які відповідно були завершені 10.04.2017року і 29.12.2017 року у зв`язку з поверненням виконавчого документу стягувану (Договір прощення боргу від 09.12.2020р. укладався в період відсутності примусового виконання). Тому просить суд заяву задоволити.

12 лютого 2024 року від представника заявника ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та у відсутності заявника ОСОБА_1 .. Вимоги заяви підтримує та просить такі задоволити.

Зацікавлена особа Галицький відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління МЮ, стягувач: ПАТ «ВіЕсБанк», правонаступник ТОВ «Фінансова компанія «Транс Фінанс» у судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце проведення судового засідання, що стверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення чи про проведення судового засідання у їх відсутності до суду не надходило.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши подану заяву, дослідивши матеріали цивільної справи, суд доходить наступного висновку.

Частиною 1 ст.432 ЦПК України передбачено, що суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд встановив, що рішенням Галицького районного суду м.Львова від 01 квітня 2014 року позов Публічного акціонерного товариства Фольксбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ВІЕС Банк задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Фольксбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ВІЕС Банк заборгованість за кредитним договором № KF 38637 від 06.04.2006 року в розмірі 381 956,47 доларів США, що в гривневому еквіваленті становить 3 051 794,00 гривень (три мільйони п`ятдесят одна тисяча сімсот дев`яносто чотири гривень). Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Фольксбанк, правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство ВІЕС Банк судовий збір в розмірі 2918 гривень.

На виконання вказаного рішення суду Галицьким районним судом було видано виконавчі листи №1304/2314/12.

01 квітня 2015 року старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Павлишиним Тарасом Ігоровичем на підставі заяви стягувача було відкрито виконавче провадження ВП № 47049670 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договорі у розмірі 3051794,00грн. на користь стягувана ПАТ « ВіЕсБанку».

Згідно ідентифікатора доступу АСВП відомості про виконавче провадження №47049670 є наступними:

- 01.04.2015 Постанова про відкриття виконавчого провадження;

- 01.04.2015 Постанова про арешт майна боржника;

- 03.04.2015 Постанова про арешт коштів боржника;

- 20.05.2015 Постанова про розшук майна боржника;

- 28.05.2015 Постанова про стягнення виконавчого збору;

- 01.12.2016 Постанова про прийняття виконавчого провадження;

- 10.04.2017 Постанова про повернення виконавчого документа стягувачу.

Після повернення виконавчого документа, стягувач повторно звернувся до Галицької ВДВС м. Львова для примусового виконання виконавчого листа № 1304/2314/12 від 13.06.2014року, виданого Галицьким районним судом м.Львова.

Галицькою державною виконавчою службою було відкрито виконавчі провадження № 54007285 про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору у розмірі 3051794,00 грн. на користь стягувана ПАТ « ВіЕсБанку».

Згідно листа-відповідді Галицького відділу державної виконавчої служби у місті Львові за №7113 від 23.02.2023 року виконавче провадження № 54007285 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору у розмірі 3051794,00 грн. було повторно пред`явлено до примусового виконання.

В межах виконання рішення суду, державним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій, а саме: 02 червня 2017 року державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львова у відповідності до статей 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про відкриття виконавчого провадження; 13 червня 2017 року державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львова у відповідності до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про арешт майна боржника; 31 грудня 2017 року державним виконавцем Галицького ВДВС м. Львова у відповідності до п.2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувану.

29 грудня 2017 року між Публічним акціонерним товариством «ВіЕс Банк», що є правонаступником ПАТ «Фольксбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» було укладено договір про відступлення прав вимоги.

Відповідно до умов даного договору, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками Публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк».

11 січня 2019 року заявниця отримала від ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» (Правонаступник ПАТ «ВіЕсБанку») іпотечне повідомлення про порушення зобов`язань за кредитним договором № KF 40514657 від 06.04.2006 року, укладеним з ВАТ «Електрон Банк» 06 квітня 2006 року.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 06 грудня 2019 року замінено стягувача по виконанню виконавчих листів №1304/2314/12, виданих Галицьким районним судом м. Львова 13.06.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТРАСТ ФІНАНС».

03 грудня 2020 року ОСОБА_1 , подала заяву стягувачу про те, що не заперечує щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

09 грудня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Траст Фінанс» (правонаступник ПАТ «ВіЕсБанку») затвердила програму лояльності по кредитному договору № KF 40514657 від 06 квітня 2006 року.

Відповідно до п.3 Договору про прощення боргу за кредитом всі спори і претензії, пов`язані з укладенням, виконанням, змінами або припиненням вважаються врегульованими, оскільки заявницею добровільно було передано квартиру за вищезазначеною адресою.

Згідно пункту 9.9. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби строк зберігання виконавчих проваджень складає 3 роки у зв`язку з чим виконавче провадження знищено.

Відповідно до ч.4 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі якщо після повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених частиною першою статті 37 цього Закону, встановлено, що виконавчий документ не підлягає виконанню або покладені виконавчим документом на боржника зобов`язання підлягають припиненню відповідно до умов угоди про врегулювання спору (мирової угоди), укладеної між іноземним суб`єктом та державою Україна на будь-якій стадії урегулювання спору або розгляду справи, включаючи стадію визнання та виконання рішення, незалежно від дати укладення такої угоди, арешти з майна боржника знімаються, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті під час примусового виконання рішення заходи, про що виконавець виносить постанову, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, виконавець вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Згідно ч. 2 ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Зобов`язання може припинятися тільки з передбачених законом підстав. Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові.

Матеріально правові підстави свідчать про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Так, припинення цивільно-правових зобов`язань визначено у главі 50 розділу І книги п`ятої Цивільного кодексу України, де зазначено, що зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові від 20 лютого 2019 року справа № 2-4671/11 провадження № 61- 45337св18 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду досліджував питання визнання виконавчого листа таким що не підлягає виконанню. Верховний Суд поділив підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню на дві групи: матеріально-правові та процесуально-правові. Зокрема, Верховний Суд до матеріально-правових підстав відносить: добровільне виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує права третіх осіб щодо майна кредитора.

Згідно ч.2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий лист, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за виконавчим листом.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. Про виправлення помилки у виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню суд постановляє ухвалу.

Отже, Закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

У даному випадку суд враховує наявність зазначених у зверненнях сторін обставин про відсутність на даний час обов`язку боржника у зв`язку з його припиненням, а саме: добровільним врегулюванням питання погашення боргу шляхом взаємозаліку та прощення боргу. Вказані обставини сторони справи не заперечували, не спросотовували, під сумнів не ставили. У даному випадку не встановлено обставини, які б перешкоджали задоволенню заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Така заява є обгрунтованою, та вбачається доцільність її задовольнити відповідно до ст. 432 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 10, 185, 432 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Галицький відділ державної виконавчої служби у м.Львові Західного міжрегіонального управління МЮ, стягувач: ПАТ «ВіЕсБанк», правонаступник ТОВ «Фінансова компанія «Транс Фінанс» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, - задоволити.

Виконавчий лист № 1304/2314/12 від 13.06.2014року, виданий Галицьким районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості по кредитному договору у розмірі 3051794,00 грн. на користь стягувана ПАТ «ВіЕсБанку» визнати таким, що не підлягає виконанню.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали виготовлено 12 лютого 2024 року.

Суддя В.Ф. Романюк