Справа № 278/3894/24
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

"15" серпня 2024 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Маслак В.П., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за борговою розпискою, інфляційних втрат та 3% річних, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у липні 2024р. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг за розпискою від 20.10.2023р. в сумі 10 000 доларів США, що станом на дату подачі даного позову до суду складає 405 138,00 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 % річних за розпискою від 20.10.2023 року в сумі 7 875,58 грн.;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 інфляційних втрат за розпискою від 20.10.2023 року в сумі 13139,90 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно ст. 187 ЦПК України, суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Позовна заява за змістом і формою повинна відповідати вимогам ст.ст. 175, 176, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову - це грошовий вираз майнових вимог позивача.

Згідно п.1 ч. 1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Позивач просить стягнути з відповідача борг за розпискою в загальному розмірі 426153,48 грн.

Натомість, ціна позову в порушення вищевказаних норм в позовній заяві не зазначена.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Як вбачається з матеріалів позову, ОСОБА_1 не подано документу про сплату судового збору.

Натомість позивачем додана копія посвідчення учасника бойових дій від 02.08.2019р. серії НОМЕР_1 та зі змісту позовної заяви останній вказує, що звільнений від сплати судового збору на підставі п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", як учасник бойових дій.

З цього приводу суд вважає за необхідне вказати наступне.

За змістом пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) зроблений правовий висновок про те, що вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статей 12, 22 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Серед них немає пільг щодо звільнення від сплати судового збору у справах із вимогами, подібними до тих, з якими позивач звернулася у цій справі.

Враховуючи те, що предметом спору у цій справі є стягнення боргу за розпискою, тому відсутні підстави вважати, що справа, пов`язана із порушенням прав позивача як учасника бойових дій чи будь-яким іншим чином стосується соціального і правового захисту учасника бойових дій.

Аналогічна правова позиція з даного питання наведена Верховним судом у постанові від 31.03.2020р. у справі №333/2803/16.

Судовий збір сплачується у порядку та розмірах, встановлених Законом України «Про судовий збір» в редакції Закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії.

Як визначено частиною першою статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Отже, за подання до суду позовної заяви позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі, який буде відповідати ціні позовних вимог, надавши оригінал документу, що підтверджує його сплату, або надати документ, який би свідчив про наявність пільг щодо сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір».

У зв`язку з викладеним, позивачу необхідно усунути недоліки позовної заяви з дотриманням вимог зазначених у вказаній ухвалі суду.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків - десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

На виконання ухвали суду заявник має право подати відповідну заяву через канцелярію суду або направити її засобами поштового зв`язку протягом визначеного строку.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усунув недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя В. П. Маслак