Справа № 553/2145/24
Провадження № 2-с/553/42/2024
У Х В А Л А

28.08.2024м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Москаленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,-

в с т а н о в и в :

02.07.2024 Ленінським районним судом м. Полтави виданий судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 ), яка складається з: 7966,08 грн основного боргу, 110,63 грн інфляційних втрат, 89,55 грн 3 % річних, а всього суму 8166,26 грн. та судового збору в розмірі 302,80 грн.

22.08.2024 до Ленінського районного суду м. Полтави надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що договір з АТ ««Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» вона не укладала, послуги їй не надавались, рахунків на оплату наданих послуг вона не отримувала, тому вважає суму боргу оспорюваною та просить суд скасувати судовий наказ від 02.07.2024. Також, заявниця надала заяву, у якій прохала звільнити її від сплати судового збору у зв`язку із скрутним матеріальним становищем та поновити строк на подання заяви. На підтвердження незадовільного майнового стану заявниця долучила копію відомостей про доходи за період з 1 кварталу 2021 року по 1 квартал 2024 року.

Щодо клопотання про звільнення від сплати судового збору.

За приписами статті 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно із п. 3 вказаної статті, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Частиною 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Отже, звільнити від сплати судового збору суд може за наявності даних про такий майновий стан заявника, який би унеможливлював сплату ним судового збору.

Так, враховуючи майновий стан заявника, суд вважає за необхідне звільнити

ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу.

Щодо клопотання про поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу, судом встановлено, що заявниця отримала копію судового наказу від 02.07.2024 16.07.2024 та 30.07.2024 звернулась до Ленінського районного суду м. Полтави із заявою про скасування судового наказу. Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 01.08.2024 заява була повернута заявниці без розгляду. Вказану ухвалу заявниця отримала лише 19.08.2024 та повторно звернулася до суду із заявою про скасування судового наказу (з урахуванням виправлених недоліків, що стали підставою для повернення заяви без розгляду) вже 21.08.2024. Отже суд вважає поважними причини пропуску заявницею строку звернення до суду із заявою про скасування судового наказу та вбачає наявними підстави для поновлення цього строку.

Щодо заяви про скасування судового наказу, суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із частиною 3 статті 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу.

Відтак, проаналізувавши обставини справи та вимоги закону, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню, оскільки спірний наказ видано без урахування всіх обставин, що мають значення, тобто між сторонами існує спір про право.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 14 від 23 грудня 2012 року «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право, та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Отже, існує спір, який підлягає розгляду судом у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Згідно з ч.2 ст. 164 ЦПК України у разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачам позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171 ЦПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання заяви про скасування судового наказу.

Поновити ОСОБА_1 процесуальний строк для подання заяви про скасування судового наказу.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №553/2145/24 - задовольнити.

Скасувати судовий наказ, виданий 02.07.2024 у справі №553/2145/24 Ленінським районним судом м. Полтави, за заявою стягувача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу (за адресою об`єкта: АДРЕСА_1 ), яка складається з: 7966,08 грн основного боргу, 110,63 грн інфляційних втрат, 89,55 грн 3 % річних, а всього суму 8166,26 грн. та судового збору в розмірі 302,80 грн.

Роз`яснити, що відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Роз`яснити стягувачу, що заявлені вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Москаленко