Справа № 344/8665/17
Провадження № 22-з/4808/95/24
Головуючий у 1 інстанції Антоняк Т. М.
Суддя-доповідач Василишин Л. В.
У Х В А Л А

07 листопада 2024 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Василишин Л. В.

суддів: Максюти І. О., Пнівчук О. В.,

секретаря Петріва Д. Б.

за участі апелянта ОСОБА_1 ,

представника апелянта адвоката Кузів Л. В.,

позивача ОСОБА_2 ,

представника позивача адвоката Мадриги О. С.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 адвоката Кузів Людмили Володимирівни про забезпечення доказів у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну часток власників домоволодіння та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про внесення доповнення до договору дарування частини домоволодіння, визнання майна об`єктом спільної часткової власності,

в с т а н о в и в:

У липні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про зміну часток власників домоволодіння.

ОСОБА_1 у листопаді 2017 року подав зустрічний позов до ОСОБА_2 про визнання недійсним договору про внесення доповнення до договору дарування частини домоволодіння, визнання майна об`єктом спільної часткової власності.

Ухвалою Івано-Франківського міського суду від 14 листопада 2017 року вказані позови об`єднано в одне провадження.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 01 лютого 2024 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 67/100 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 . За ОСОБА_1 визнано 33/100 частки будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням ОСОБА_1 подав до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу.

У ході апеляційного перегляду справи представник апелянта адвокат Кузів Л. В. подала заяву про забезпечення доказів.

Заява обґрунтована тим, що 25 листопада 2005 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено договір дарування частини домоволодіння, відповідно до якого останній прийняв в дар 35/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 та частину господарських будівель та споруд, зокрема, літню кухню сарай. Згідно з договором про доповнення до договору дарування частини домоволодіння літня кухня сарай зазначена в плані літерою «Б», загальна площа складала 67,5 кв.м. Водночас, у технічному паспорті на садибний житловий будинок АДРЕСА_1 , виготовленому 21 квітня 2015 року, під літерою «Б» літня кухня вказано дві висоти 2,70 м перший поверх, 2,65 м другий поверх, під літерою «Б1» гараж висота 2,65 м., що свідчить про дарування ОСОБА_3 літньої кухні з більшою площею. ОСОБА_2 не дає можливості зробити новий технічний паспорт на літню кухню. А тому для встановлення загальної площі літньої кухні та її вартості просить призначити ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» провести інвентаризацію літньої кухні сарай по АДРЕСА_1 шляхом виготовлення технічного паспорту літньої кухні, в якому зазначити самовільно прибудову чи надбудову, загальну площу кухні та вартість. Зобов`язати ОСОБА_2 надати доступ працівникам ОБТІ до літньої кухні для проведення інвентаризації.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (частина друга статті 116 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 118 ЦПК України за результатами розгляду заяви про забезпечення доказів суд постановляє ухвалу про задоволення чи відмову у задоволенні заяви.

Процесуальний механізм забезпечення доказів призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Звертаючись із заявою про забезпечення доказів, представник апелянта не зазначила обставин, які б давали підстави вважати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання доказу стане згодом неможливим чи утрудненим.

Крім того, обґрунтування заяви вказують на те, що заявник ставить питання про новий доказ, якого не існувало під час розгляду справи в суді першої інстанції та не наводить обставин неможливості заявити про це в суді першої інстанції, так і про чинення перешкод в цій частині іншою стороною.

Враховуючи недоведеність підстав для вжиття заходів забезпечення доказів, у задоволенні заяви необхідно відмовити.

Керуючись статтями 116, 118, 260, 261, 381, 389 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Кузів Людмили Володимирівни про забезпечення доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з дня проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст ухвали складено 12 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач Л. В. Василишин

Судді: І. О. Максюта

О. В. Пнівчук