УХВАЛА

29 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 753/25081/21

провадження № 61-8693ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Осіяна О. М., Шиповича В. В.,

розглянув касаційну скаргуОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна, про визнання договорів дарування недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу

Козаєва Н. М., про визнання договорів дарування недійсними.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Додатковим рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня

2024 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 23 125,00 грн понесених витрат на правову допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 01 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 20 червня 2024 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарженнярішення Дарницького районного суду м. Києва від 13 лютого 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 01 травня 2024 року; відкрито касаційне провадження у цивільній справі № 753/25081/21 за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

26 липня 2024 року матеріали цивільної справи № 753/25081/21 надійшли на адресу Верховного Суду.

18 серпня 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій просить скасувати додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року (повний текст постанови складено 18 липня 2024 року), ухвалити нове судове рішення, яким залишити без розгляду заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про ухвалення додаткового судового рішення про розподіл судових витрат.

Підставами касаційного оскарження додаткового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року та постанови Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року, заявниця зазначає неправильне застосування судами норм матеріального і порушення норм процесуального права, посилаючись на те, що суди застосували норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18, від 15 лютого 2022 року у справі № 904/5726/19, від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19, у постановах Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 910/9111/17, від 20 листопада 2018 року у справі № 910/23210/17, від 14 січня 2019 року у справі № 927/26/18, від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того вказує, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), а також зазначає, що суди не дослідили зібрані у справі докази, не надали їм належної правової оцінки та встановили обставини на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, а тому касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Козаєва Наталія Михайлівна, про визнання договорів дарування недійсними, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на додаткове рішення Дарницького районного суду м. Києва від 21 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 липня 2024 року.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих

до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до

16 вересня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

О. М. Осіян

В. В. Шипович