ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/5820/24
провадження № 2/753/4967/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про призначення експертизи

"07" листопада 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Гайової С.Г., розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_3 звернулася до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить визнати ОСОБА_2 батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; зобов`язати внести зміни до актового запису про народження ОСОБА_5 , складеного виконавчим комітетом Гончарівської сільської ради Сватівського району Луганської області, Україна, включивши відомості про батька, зазначивши батьком дитини - ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим що вона разом з відповідачем перебувала у фактичних шлюбних відносинах з 2011 року, вони проживали разом в квартирі відповідача. В 2012 році у сторін народилась дитини, якою вони спільно опікувались до 2015 року. Дитина проживає разом з відповідачем, однак відповідач не записаний у свідоцтві про народження як батько дітей.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 березня 2024 року справу передано на розгляд судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 02 квітня 2024 року відкрито провадження у справі № 753/5820/24 за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 22 травня 2024 року.

22 травня 2024 року підготовче засідання відкладено на 09 липня 2024 року.

09 липня 2024 року підготовче засідання відкладено на 07 листопада 2024 року

Сторони в судове засідання не прибули, позивач до початку підготовчого засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, в якій підтримала позовні вимоги, відповідач про день час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Разом з позовною заявою позивачем подано клопотання про призначення молекулярно-генетичної судової експертизи, на розгляд та вирішення експерта поставити таке питання: Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , біологічним батьком дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд розглянувши клопотання позивача про проведення експертизи, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що клопотання позивача підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною другою вказаної статті передбачено, що ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Предметом позову у вказаній справі є визнання батьківства ОСОБА_2 стосовної ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а отже до предмету доказування у цій справі входять обставини, що засвідчують походження дитини від ОСОБА_2 .

За правилами частини першої статті 103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупністю таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Частиною першою статті 104 ЦПК України передбачено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає, зокрема, підстави проведення експертизи, питання з яких експерт має надати висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Так, згідно з положеннями частини другої статті 128 СК України, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України.

У розумінні статті 128 СК України та пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» підставою для визнання батьківства можуть бути будь-які відомості, зокрема висновки судово-генетичної експертизи.

Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (рішення Суду у справі «Калачова проти Російської Федерації» №3451/05,§ 34 від 7 травня 2009 року).

З матеріалів справи вбачається, що сторонами не надано будь-яких висновків судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи, які б відповідали вимогам, визначеним статтею 102 ЦПК України.

Відтак, з урахуванням наведених вище процесуального права та враховуючи предмет спору, характер спірних правовідносин, зокрема, що обставина встановлення біологічного батьківства, яка може бути підтверджена експертизою, є істотною і її з`ясування є обов`язковим для правильного вирішення справи, суд вважає обґрунтованим клопотання позивача про призначення у справі судової молекулярно-генетичної експертизи. Саме висновок такої експертизи, на думку суду, є одним із доказів, що може засвідчити походження дитини від певної особи, а для з`ясування цих обставин, необхідні спеціальні знання, без яких встановити відповідну обставину об`єктивно неможливо.

При цьому суд виходить із наявності визначених статтею 103 ЦПК України умов для її призначення, а саме необхідності спеціальних знань у галузі молекулярної генетики, а також відсутності у справі відповідного висновку із цих самих питань.

Таким чином, для об`єктивного з`ясування обставин справи, виконання вимог цивільно-процесуального законодавства щодо повноти та всебічності дослідження доказів у справі, подане представником позивача клопотання про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи підлягає задоволенню судом.

При цьому, суд виходить з того, що відповідно до вимог частини третьої статті 103 ЦПК України при призначенні експертизи суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

Згідно з частиною першою та третьою статті 7 Закону України «Про судову експертизу» судово-експертну діяльність здійснюють державні спеціалізовані установи, а також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До державних спеціалізованих установ належать: науково-дослідні установи судових експертиз Міністерства юстиції України; науково-дослідні установи судових експертиз, судово-медичні та судово-психіатричні установи Міністерства охорони здоров`я України; експертні служби Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства оборони України, Служби безпеки України та Державної прикордонної служби України.

Суд вважає доцільним визначити для проведення такої експертизи Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (м. Київ, вул. Докучаєвська, 4), попередивши експертів (експерта), яким доручено проведення зазначеної експертизи, про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Реалізуючи надане суду частиною четвертою статті 103 ЦПК України право визначення питань, з яких має бути проведена експертиза, суд для повного та всебічного з`ясування обставин справи, вважає, що на вирішення експертів слід поставити таке питання:

- Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та якою є вірогідність такого батьківства?

З огляду на те, що клопотання про призначення судової експертизи заявлено позивачем, суд вважає за необхідне оплату за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи покласти на ОСОБА_3 .

Водночас, суд роз`яснює сторонам, що відповідно до вимог статті 109 ЦПК України у разі ухилення ОСОБА_3 або ОСОБА_2 від подання експертам необхідних зразків, матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто з цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Згідно з пунктом 5 частини першої статті 252 ЦПК України суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі, зокрема, у випадку призначення судом експертизи.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 5 частини першої статті 252 цього Кодексу, на час проведення експертизи.

З огляду на викладене провадження у справі на час проведення експертизи слід зупинити.

Керуючись статтями 76, 77, 103, 104, 252, 253, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання позивача ОСОБА_3 про призначення у справі судово-медичної генетичної експертизи задовольнити.

Призначити у цивільній справі № 753/5820/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства судову молекулярно-генетичну експертизу, на вирішення якої поставити питання:

- «Чи є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , біологічним батьком малолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та якою є вірогідність такого батьківства?».

Проведення судової молекулярно-генетичної експертизи доручити експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (м. Київ, вул. Докучаєвська, 4).

Попередити експертів Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи про кримінальну відповідальність, передбачену статтями 384, 385 КК України за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього (них) обов`язків.

Про день та час проведення судової молекулярно-генетичної експертизи повідомити сторін у справі: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; тел.: відсутній) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , тел.: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 разом з дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з`явитися для проведення експертизи до Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи (м. Київ, вул. Докучаєвська, 4) у визначений експертами час, зокрема, і для відібрання зразків біологічного матеріалу, при собі мати документи, що посвідчують їх особи.

Роз`яснити, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Оплату за проведення судової молекулярно-генетичної експертизи у справі покласти на позивача ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ; тел.: відсутній).

Провадження у справі зупинити до отримання висновку судової молекулярно-генетичної експертизи.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Повий текст ухвали складено 12 листопада 2024 року.

Суддя О.В. Якусик