РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 рокуСправа № 495/7555/23
Номер провадження 2/495/1018/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

24.07.2023 ОСОБА_1 звернулась із позовом до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав.

1. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

1.1. Між позивачем та відповідачем зареєстровано шлюб 08.07.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 132, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 . Від шлюбу у подружжя ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_4 . Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2014 шлюб між сторонами розірвано.

Із 2014 року відповідач ОСОБА_2 перебуває на тимчасово непідконтрольній території України Донецької області; відповідно до відомостей Центру дослідження ознак злочинів проти національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку «Миротворець» значиться як «бойовик НВФ».

Відповідач тривалий час не бере участі у вихованні та матеріальному забезпеченні неповнолітньої дитини; аліменти на утримання дитини стягуються на підстав судового рішення у примусовому порядку, які фактично частково сплачує матір відповідача.

Керуючись наведеним, позивач просить позов задовольнити, позбавити відповідача батьківських прав відносно сина ОСОБА_4 .

1.2. Відповідач правом подати відзив на позовну заяву не скористався.

2. Рух справи у суді.

Позовну заяву подано до суду 24.07.2023.

Ухвалою від 24.07.2023 відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання.

Із 25.04.2024 вказана справа перебуває у провадженні головуючого судді Волкової Ю.Ф.; ухвалою від 10.05.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 17.07.2024, 19.08.2024.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення.

Позивач, представник позивача у судове засідання не прибули, 16.05.2024 письмово клопотали про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідач, в порядку частини десятої статті 187 ЦПК належно повідомлений про дату, час, місце судового розгляду, у судове засідання не прибув, про поважність причин неявки, відкладення розгляду справи не заявив.

4. Фактичні обставини справи.

Між позивачем та відповідачем було укладено шлюб 08.07.2009, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 132, свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 22.09.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород-Дністровському Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області.

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 28.09.2014.

Згідно із відкритими відомостями Центру дослідження ознак злочинів проти національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку «Миротворець» ОСОБА_2 значиться як «бойовик НВФ; 100 мсбр підрозділ, протитанковий артилерійський взвод Протитанкової артилерійської батареї 100 мсбр; молодший сержант; співучасник злочинів РФ на території України, створення терористичних організацій проти України».

Відповідно до наданих компетентним органом відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача (лист 24.04.2024, лист від 24.05.2024) ОСОБА_2 до 15.10.2020 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (знятий з обліку у зв`язку із відчуженням майна); станом на 13.05.2024 в Реєстрі територіальної громади міста Білгород-Дністровський не значиться.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 08.10.2014 ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина; рішеннями Приморського районного суду м. Одеси від 16.06.2021, від 29.06.2023 змінено спосіб стягнення аліментів.

На підставі ухвали Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.05.2023 у справі № 495/4314/23 ОСОБА_2 оголошено у розшук (лист Білгород-Дністровського РВП ГУНП в Одеській області від 21.07.2023).

Згідно із розрахунком заборгованості по сплаті аліментів у ВП № 71124152 станом на 21.07.2023 у ОСОБА_2 відсутня заборгованість. Відповідно до акту державного виконавця від 31.03.2023 у ВП № 71124152 аліменти сплачує матір ОСОБА_2 ОСОБА_5 (повідомила, що зв`язок із сином втратила із 2014 року, він перебуває на території РФ).

Станом на 30.06.2024 заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів у ВП № 71124152 становить 14 155 грн 69 коп. (розрахунок старшого державного виконавця від 12.07.2024).

Відповідно до інформації, наданої Головним центром обробки спеціальної інформації ДПС України (лист від 07.08.2024), відомостей щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією України громадянин України ОСОБА_2 у період із 08.11.2017 по 07.08.2024 у базі даних не виявлений.

Білгород-Дністровський РВП ГУНП в Одеській області не надав суду доказів щодо позитивних результатів розшуку ОСОБА_2 .

Син позивача і відповідача ОСОБА_6 фактично проживає у с. Байбузівка Подільського району Одеської області разом із батьками позивачки; за місцем фактичного проживання навчається у Байбузівській гімназії; у навчанні - успішний, характеризується позитивно, матір систематично цікавиться навчальним процесом, підтримує зв`язок із класним керівником; батько участі у вихованні дитини не приймає; навчальний заклад жодного разу не відвідував, педагоги з ним не знайомі (характеристика надана класним керівником, директором гімназії).

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 13.02.2023, протоколу Служби у справах дітей Савранської селищної ради Одеської області від 13.02.2023, ОСОБА_7 проживає у селі Байбузівка Подільського району Одеської області з бабусею, дідусем; відповідач ОСОБА_8 на території Байбузівського старостинського округу не проживав раніше та станом на січень 2023 року.

До позовної заяви також додано заяву дитини ОСОБА_9 , складену 01.02.2023 у присутності бабусі ОСОБА_10 , у якій зазначено, що батька ОСОБА_2 він не бачив давно, приблизно з чотирьох років; з батьком не контактує, не спілкується.

Згідно із листом головного лікаря КНП «Савранський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 17.02.2023 ОСОБА_11 сімейного лікаря КНП відвідує у супроводі матері Булочнікової Інни, бабусі; батько разом з дитиною на прийом до лікаря жодного разу не з`являвся.

На підставі відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми випалчених доходів та утримання податків станом на 03.02.2023 позивач ОСОБА_1 отримує відповідні виплати як військовослужбовець ВЧ.

Рішенням виконавчого комітету Савранської селищної ради Одеської області від 08.02.2024 № 2/28 затверджено висновок Органу опіки та піклування Савранської селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно сина ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

5. Норми права, які застосував суд. Висновки.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.8 ст.7 СК України, передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Згідно статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої малолітньої дитини.

Відповідач не позбавлений права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав в порядку ст.169 СК України у випадку зміни поведінки та свого ставлення до дитини.

Суд повно, всебічно та об`єктивно оцінивши обставини справи, приходить до висновку, що позивачем надано суду достатньо доказів, що підтверджують злісне, умисне та свідоме ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків та його небажання виховувати неповнолітнього сина, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, законними та відповідача належить позбавити батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст.ст.4, 12-13, 247, 258, 259, 263, 265, 268, 354 ЦПК України, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування в особі Савранської селищної ради Одеської області, про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне найменування сторін:

позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_4 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

третя особа - Орган опіки та піклування Савранської селищної ради Одеської області, , вулиця Соборна, 9, смт Саврань, Одеська область.

Повний текст судового рішення складено 28.08.2024.

Суддя Ю.Ф. Волкова