Дата документу 20.08.2024
Справа № 334/6332/22
Провадження № 4-с/334/18/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м.Запоріжжя

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Новікової Н.В.,

секретар судового засідання: Сухова С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката Тивоненка Данила Руслановича в інтересах скаржника ОСОБА_1 ; стягувач: ОСОБА_2 ; суб`єкт оскарження: Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі старшого державного виконавця Зазеріна Максима на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,-

за участі: представника заявника ОСОБА_1 адвоката Тивоненка Д.Р., представника Комунарського ВДВС Суріної П.В., -

встановив:

адвокат Тивоненко Д.Р., в інтересах скаржника ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив: скасувати розрахунки заборгованості від 20.03.2024 року та від 09.04.2024 року в рамках виконавчого провадження №74496010, здійснені старшим державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Максимом Зазеріним.

Зобов`язати уповноважену особу ВДВС здійснити перерахунок заборгованості по аліментам за період з грудня 2022 року по березень 2024 року в рамках виконавчого провадження №74496010 з урахуванням усіх наданих заявником (боржником) платіжних інструкцій у загальній сумі 17 999, 97 грн. на підтвердження сплати останнім аліментів на утримання дитини.

Зобов`язати уповноважену особу ВДВС у рамках виконавчого провадження №74496010 видати боржнику новий розрахунок.

Заслухавши адвоката, який в судовому засіданні скаргу підтримав з викладених в ній підстав та просив задовольнити; представника Комунарського ВДВС, який проти задоволення скарги заперечувала; дослідивши матеріали виконавчого провадження, розрахунки заборгованості та контр розрахунок, із копіями підтверджуючих квитанції про перерахування грошових коштів, суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Згідно з частиною першою статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Згідно з п. 9 ч. 2ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є обов`язковість судового рішення.

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (Горнсбі проти Греції, справа № 18357/91).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у Законі України "Про виконавче провадження" органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (стаття 1 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно з ч. 1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що на виконанні Комунарського ВДВС перебуває виконавче провадження № 74496010 з примусового виконання виконавчого листа , виданого Ленінським районним судом м.Запоріжжя, у справі 334/6332/22 від 29.02.2024 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі частин всіх видів заробітку (доходів) але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 22.12.2022 і до досягнення дитиною повноліття.

19.03.2024 виконавчий лист від 29.02.2024 пред`явлено до примусового виконання до Комунарського ВДВС.

20.03.2024 державним виконавцем відкрито виконавче провадження ВП№74496010.

20.03.2024 державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості, відповідно до якого з грудня 2022 по лютий 2024 боржником було сплачено 21207,54грн., розмір заборгованості становить 34633,07 грн.

Як вбачається із розрахунку заборгованості державним виконавцем були враховані суми, відповідно до наданих платіжних документів з грудня 2022 по липень 2023, серпень 2023, та жовтень 2023.

09.04.2024 державним виконавцем проведено розрахунок заборгованості, відповідно до якого з грудня 2022 по березень 2024 боржником було сплачено 11407,54 грн., розмір заборгованості становить 59100,09 грн

Як вбачається із розрахунку заборгованості державним виконавцем були враховані суми, відповідно до наданих платіжних документів за грудень 2022, та з листопада 2023 по березень 2024.

Не погоджуючись з вказаними розрахунками, представником боржника наданий свій контррозрахунок, з підтверджуючими квитанціями. Відповідно до наданого розрахунку, представник боржника вважає, що ОСОБА_1 було сплачено частково аліменти з грудня 2022 по лютий 2024 (за виключенням липня 2023 та вересня 2023) на загальну суму 19415,54 грн., при цьому визнає заборгованість в розмірі 28433,14 грн.

Так, підтвердження вказаного контр розрахунку надані копії наступних квитанцій:

1. Платіжна інструкція №Р24АР24А590530719D35690 платник - ОСОБА_4 (від імені ОСОБА_1 ) від 12.12.2022 р. одержувач ОСОБА_2 , рахунок НОМЕР_1 сума 1507, 54 грн., призначення платежу: переказ власних коштів. Переказ власних коштів-аліменти за вересень 2022. Відповідно до розрахунку заборгованості від 09.04.2024 вказана сума була зарахована як часткова оплата аліментів.

2. Платіжна інструкція Р24АР24А651913731D74106 платник - ОСОБА_4 від 26.12.2022 р. одержувач ОСОБА_3 , рахунок НОМЕР_2 сума 1000,00 грн., призначення платежу: переказ власних коштів.

3. Платіжна інструкція Р24АР24А698392626D38003 платник - ОСОБА_4 (від імені ОСОБА_1 ) від 09.01.2023 р. одержувач ОСОБА_3 , рахунок НОМЕР_2 сума 1500,00 грн., призначення платежу: переказ власних коштів.

4. Платіжна інструкція Р24АР24А821729411 D92009 платник - ОСОБА_4 від 10.02.2023 р. одержувач ОСОБА_3 , рахунок НОМЕР_2 сума 1500,00 грн., призначення платежу: переказ власних коштів.

5. Платіжна інструкція Р24АР24А934971394D77701 платник - ОСОБА_4 від 10.03.2023 р. одержувач ОСОБА_3 , рахунок НОМЕР_2 сума 1500,00 грн., призначення платежу: переказ власних коштів. Аліменти за березень 2023 р.

6. Платіжна інструкція Р24АР24АD0171 платник - ОСОБА_4 від 10.04.2023 р. одержувач ОСОБА_3 , рахунок НОМЕР_2 сума 1500,00 грн., призначення платежу: переказ власних коштів. Аліменти за квітень 2023 р.

7. Платіжна інструкція Р24АР24АD2082 платник - ОСОБА_4 від 10.05.2023 р. одержувач ОСОБА_3 , рахунок НОМЕР_2 сума 1500,00 грн., призначення платежу: переказ власних коштів. Аліменти за квітень 2023 р.

8. Платіжна інструкція Р24АР24АD3933 платник - ОСОБА_4 від 10.06.2023 р. одержувач ОСОБА_3 , рахунок НОМЕР_2 сума 1500,00 грн., призначення платежу: переказ власних коштів. Аліменти за червень 2023 р.

9. Платіжна інструкція Р24АР24АD2183 платник - ОСОБА_4 від 17.06.2023 р. одержувач ОСОБА_3 , рахунок НОМЕР_2 сума 1500,00 грн., призначення платежу: переказ власних коштів.

10. Платіжна інструкція P24AP24AD6230 платник - ОСОБА_4 від 27.06.2023 р. одержувач ОСОБА_5 , рахунок НОМЕР_3 сума 5000,00 грн., призначення платежу: переказ власних коштів..

11. Платіжна інструкція P24AP24AD4549 платник - Проців-Дульська О.С. від 10.08.2023 р. одержувач ОСОБА_6 , рахунок НОМЕР_3 сума 1500,00 грн., призначення платежу: переказ власних коштів..

12. Чек AT«Укрпошта» №0/26 від 03.10.2023 р., відправник ОСОБА_1 , одержувач ОСОБА_2 , сума 1700,00 грн.

13. Чек AT«Укрпошта» №9/84 від 10.11.2023 р., відправник ОСОБА_1 , одержувач ОСОБА_2 , сума 1500,00 грн., повідомлення: аліменти на доньку ОСОБА_7 за листопад 2023 року.

14. Чек AT«Укрпошта» №7/86 від 08.12.2023 р., відправник ОСОБА_1 , одержувач ОСОБА_2 , сума 1500,00 грн., повідомлення: аліменти на доньку ОСОБА_7 за грудень 2023 року.

15. Чек AT«Укрпошта» №0084 від 10.01.2024 р., одержувач ОСОБА_2 , сума 1500,00 грн., повідомлення: аліменти.

16. Чек AT«Укрпошта» №0617 від 14.02.2024 р., платник ОСОБА_1 , отримувач ОСОБА_2 , сума 1700,00 грн. Як пояснив представник ВДВС, вказані платіжні документи були враховані державним виконавцем при складанні розрахунку заборгованості, оскільки містять реквізити боржника, стягувача та призначення платежу.

Як вбачається з відповіді державного виконавця, згідно розрахунку заборгованості від 09.04.2024 станом на 31.03.2024 розмір заборгованості становить 59100,09.

Під час проведення розрахунку, державним виконавцем не враховані квитанції на суму 16500 грн. в рахунок погашення боргу по аліментам у зв`язку з тим, що дані оплати були перераховані на картку дитини ОСОБА_3 , а за виконавчим документом стягувачем є ОСОБА_2 , тобто перерахування аліментів повинно проводитись на рахунок стягувача. (а.с.21).

З таким висновком державного виконавця, суд не погоджується з наступних підстав.

Так, для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї (частина восьма статті 7 СК України).

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Загальні засади (принципи) приватного права мають фундаментальний характер й інші джерела правового регулювання, у першу чергу, акти сімейного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад. Це, зокрема, проявляється в тому, що загальні засади (принципи) є по своїй суті нормами прямої дії (див. постанову Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 25 січня 2021 року в справі № 758/10761/13-ц (провадження № 61-19815сво19)).

Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини (частина перша статті 179 СК України).

Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання (абзац 2 частини другої статті 179 СК України).

Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України (частина третя статті 179 СК України).

Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цим Кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 30 ЦК України).

Крім правочинів, передбачених статтею 31 цього Кодексу, фізична особа у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (неповнолітня особа) має право: самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами; самостійно здійснювати права на результати інтелектуальної, творчої діяльності, що охороняються законом; бути учасником (засновником) юридичних осіб, якщо це не заборонено законом або установчими документами юридичної особи; самостійно укладати договір банківського вкладу (рахунку) та розпоряджатися вкладом, внесеним нею на своє ім`я (грошовими коштами на рахунку) (частина перша статті 32 ЦК України).

КЦС ВС у постанові № 760/17498/22 від 13.06.2024 зауважує, що:

дієздатність фізичної особи пов`язана з такими її невід`ємними якісними ознаками, як здатність усвідомлювати значення своїх дій та спроможність керувати ними, обсяг цивільної дієздатності не може бути однаковим для усіх фізичних осіб і встановлюється ЦК з урахуванням їх віку та психічного стану здоров`я;

обсяг цивільної дієздатності фізичних осіб охоплює як перелік юридично значущих дій, які особа має право самостійно здійснювати, так і межі її договірної та не договірної цивільної відповідальності;

залежно від віку фізичної особи, цивільна дієздатність за обсягом поділяється на такі види: часткова цивільна дієздатність малолітньої особи (стаття 31 ЦК України); неповну цивільну дієздатність неповнолітньої особи (стаття 32 ЦК України); повну цивільну дієздатність повнолітньої особи, неповнолітньої особи у разі реєстрації її шлюбу (стаття 34 ЦК України) та емансипованої особи (стаття 35 ЦК України);

фізична особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років вважається неповнолітньою. За обсягом цивільна дієздатність неповнолітньої особи є неповною;

з урахування обсягу неповної цивільної дієздатності неповнолітньої особи та того, що аліменти є власністю дитини, законодавець закріпив право неповнолітнього на самостійне одержання аліментів.

Сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи (стаття 447 ЦПК України).

У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) (частина третя статті 451 ЦПК України).

Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги (частина третя статті 451 ЦПК України).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 904/7326/17 (провадження № 12-197гс18) вказано, що «право сторони виконавчого провадження на звернення зі скаргою до суду на підставі статті 339 ГПК України пов`язане з порушенням прав такої сторони під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом (частина восьма статті 71 Закону України «Про виконавче провадження»).

Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору судом (частина третя статті 195 СК України).

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_1 (у зв`язку із відсутністю платіжних карт дружиною ОСОБА_4 ) було сплачено аліменти на рахунок доньки за період з грудня 2022 року по березень 2023, включно, в загальній сумі 16500,00 грн., які безпідставно не включені державним виконавцем до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів. На переконання суду, діями державного виконавця порушено права скаржника, який перераховував їх на рахунок неповнолітньої доньки.

Враховуючи наведене в цій частині скарга підлягає задоволенню.

Суд, проаналізувавши надані документи, дійшов висновку, що розрахунок заборгованості від 20.03.2024 не є актуальним, а тому підстави для його скасування, відсутні. В цій частині скарги слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 447, 448, 450, 451 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Скаргу адвоката Тивоненка Данила Руслановича в інтересах скаржника ОСОБА_1 ; стягувач: ОСОБА_2 ; суб`єкт оскарження: Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) в особі старшого державного виконавця Зазеріна Максима на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати неправомірним розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 09.04.2024, складений старшим державним виконавцем Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Зазеріним Максимом у виконавчому провадженні № 74496010.

Зобов`язати уповноважену посадову особу Комунарський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в провадженні якої перебуває виконавче провадження № 74496010, вжити дій щодо скасування розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 09.04.2024 та здійснити перерахунок розміру заборгованості по сплаті аліментів боржника ОСОБА_1 за період з грудня 2022 по березень 2023 року, з урахуванням сплачених сум у цей період у розмірі 16500,00 гривень.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 23.08.2024.

Суддя: