БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/54/24
Справа № 356/918/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.02.2024 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.,

за участю секретаря Хоменко Т. А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років

В С Т А Н О В И В:

До Березанського міського суду Київської області звернулась ОСОБА_1 з вказаним вище позовом.

В обґрунтування позову вказувала, що 09.03.2022 між нею та відповідачем ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від спільного подружнього життя сторони мають спільну малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони перебувають в процесі розірвання шлюбу та разом не проживають. Позивач самостійно матеріально забезпечує, доглядає та виховує сина. Відповідач ухиляється від виконання покладених на нього обов`язків щодо утримання дитини, матеріально не забезпечує, участі у вихованні не приймає. Згоди між сторонами щодо способу виконання відповідачем обов`язку щодо утримання їхнього сина не досягнуто. Відповідач є працездатним, на обліку в лікарні з будь-якими хронічними захворюваннями не перебуває. На даний час позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, у зв`язку з чим не має змоги працювати та утримувати себе. За таких обставин, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на своє утримання як матері дитини у розмірі 1/6 частини від всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, допустивши негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 11.12.2023 відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти пред`явленого позову заперечила частково, вказавши, що відповідач усвідомлює свій обов`язок щодо утримання неповнолітнього сина та дружини, разом з тим, визначений позивачем розмір аліментів є для нього непосильним, виходячи з наступного. Так, відповідач має на своєму утриманні ще одну дитину неповнолітню доньку від попереднього шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку сплачує аліменти згідно рішення Березанського міського суду Київської області від 28.02.2017 в розмірі частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За спільною домовленістю з матір`ю доньки ОСОБА_5 , вказані аліменти він сплачує добровільно на картковий рахунок стягувача. При цьому, відповідач також добровільно надає матеріальну допомогу на утримання спільного з позивачкою сина ОСОБА_6 та на її утримання в посильному для нього розмірі. Наразі відповідач не працює та проходить військову службу. При цьому, він має власні потреби, зокрема, на забезпечення речей повсякденного вжитку, харчування, сплату комунальних послуг. За таких обставин, позовні вимоги просить задовольнити частково та стягнути аліменти у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та в розмірі 1/10 частини на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років (а.с.48-50).

Представником позивача до суду подано відповідь на відзив, в якій остання проти викладених у відзиві доводів та міркувань відповідача заперечила, зазначивши, що матеріали справи не містять доказів регулярності сплати відповідачем аліментів згідно рішення Березанського міського суду Київської області від 28.02.2017, а відповідачем на підтвердження вказаного додано лише одну квитанцію. При цьому, відповідач не повідомляє про дійсні мотиви для зменшення заявленого до стягнення розміру аліментів, а саме перебування в нього на утриманні безробітної співмешканки та її малолітньої дитини від попереднього шлюбу. Зазначає, що відповідач в січні 2024 року сплатив аліменти в сумі понад 9000 грн., відтак, вказаний розмір аліментів є для нього прийнятним. При цьому, після народження їхнього спільного з позивачкою сина ОСОБА_6 до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на утримання доньки від першого щлюбу не звертався. Окрім того, вказує на порушення представником відповідача строку на подачу відзиву, встановленого в ухвалі про відкриття провадження від 11.12.2023 оскільки договір про надання правової допомоги з відповідачем було укладено 09.01.2024, а відзив до суду подано лише 29.01.2024. За таких обставин, просить суд відзив представника відповідача адвоката Вак О. В. залишити без розгляду, та при ухваленні рішення у справі у разі його прийняття відхилити викладені у ньому аргументи та заперечення (а.с.60-63).

У судове засідання позивач та її представник не з`явились, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, 03.01.2024 та 05.01.2024 представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити (а.с.23,29).

Відповідач та його представник відповідача в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином відповідно до вимог ст. 128, ч. 5 ст. 130 ЦПК України, 30.01.2024 представник відповідача подала до суду клопотання, в якому просила розгляд справи проводити за відсутності відповідача та його представника, позовні вимоги просила задовольнити частково з підстав, викладених у відзиві (а.с.58).

За наведених обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних учасників відповідно до ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог та заперечень, прийшов до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи, 09.03.2022 між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 був укладений шлюб, зареєстрований Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 09.03.2022, актовий запис № 25 (а.с.4).

Від спільного подружнього життя сторони мають спільну малолітню дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 105 (а.с.4-на звороті).

Згідно з довідками Управління соціального захисту населення та праці Березанської міської ради № 13-14/031/2049 та від 08.11.2023 № б/н ОСОБА_1 перебуває на обліку в УСЗНП Березанської міської ради та їй відповідно до Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» на період з 01.08.2022 до 31.08.2025 призначено державну соціальну допомогу при народженні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; розмір отриманої допомоги за період з січня 2023 року по жовтень 2023 року становить 860 грн. щомісячно, всього в сумі 8 600 грн. (а.с.6-на звороті,8,25-26).

З наданих суду витягів з Реєстру територіальної громади № 2022/000841934 від 19.10.2022, № 2023/009444646 від 17.11.2023 вбачається, що малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8-на звороті).

Згідно квитанцій від 12.12.2023 та 16.01.2024, ОСОБА_2 надавав матеріальну допомогу на рахунок позивача ОСОБА_1 в рахунок аліментів за грудень 2023 року та січень 2024 року в сумі по 6 000 грн. за кожен місяць, всього на загальну суму 12 000 грн. (а.с.52).

У відповідності до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , повторно виданого Березанським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23.09.2021, актовий запис № 01, ОСОБА_2 також є батьком малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матір ОСОБА_8 (а.с.50-на звороті).

Рішенням Березанського міського суду Київської області від 28.02.2017 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_5 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.01.2017 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.53-54,51-на звороті).

З матеріалів справи вбачається та не заперечувалось сторонами, що вказане рішення про стягнення аліментів ОСОБА_2 виконує добровільно, сплачує аліменти в сумі 3 517,59 грн. щомісячно на утримання малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з липня 2023 року по листопад 2023 року та за січень 2024 року, всього на загальну суму 21 105,54 грн., що підтверджується квитанціями від 16.01.2024, 12.11.2023, 12.10.2023, 12.09.2023, 14.08.2023, 13.07.2023 (а.с.54-на звороті,55-57).

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Одним із способів виконання обов`язку щодо утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду.

Положеннями ч. 3 ст.181 Сімейного Кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За приписами ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів суд у відповідності до ч. 1 ст. 182 СК України враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Окрім того, згідно з ч.ч. 1, 4 ст. 75 СК України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Один з подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 77 СК України утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

За змістом ч. 4 ст. 84 СК України таке право дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Згідно з вимогами ч. 1,2 ст. 80 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

Згідно з вимогами ч.ч. 1, 3 ст. 12, ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, за наведених обставин, відповідач зобов`язаний утримувати дитину та дружину до досягнення дитиною трьох років, разом з тим, від виконання вказаного обов`язку відповідач як батько ухиляється, що є підставою для стягнення з останнього аліментів у судовому порядку.

При вирішенні питання щодо встановлення розміру аліментів судом враховано матеріальний стан сторін, те, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю, батько з сім`єю не проживає, періодично приймає участь в матеріальному забезпеченні дитини, домовленості між батьками про сплату аліментів на момент звернення до суду не досягнуто. Крім того, відповідач є працездатним, фізично здоровим, має на утриманні ще одну малолітню дитину ОСОБА_4 , 2012 року народження, на яку сплачує аліменти в розмірі частки всіх видів доходів, інших доведених обов`язкових і обтяжуючих його фінансовий стан утримань та виплат з доходу не має, проходить військову службу та отримує регулярний дохід, що характеризує його майновий стан, а також вказує на можливість надання матеріальної допомоги.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Так, як було зазначено представником відповідача у відзиві та не заперечувалось сторонами, відповідач добровільно виконує рішення суду від 28.02.2017 про стягнення з нього аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , 2012 року народження, у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно, та сплачує аліменти на її утримання в розмірі 3 517,59 грн., вказані виплати є регулярними, сталими, що відповідним чином характеризує сукупний дохід відповідача та його майновий стан.

Такі обставини стороною відповідача вільно зазначені у відзиві, узгоджуються з матеріалами справи та сумнівів не викликають, а тому суд визнає їх щирими.

Окрім того, відповідач добровільно спласує аліменти аліментів на утримання доньки від попереднього шлюбу - ОСОБА_4 , продовжує їх сплачувати також добровільно надає матеріальну допомогу на утримання спільного з позивачкою сина, а також на її утримання в посильному для нього розмірі, в грудні 2023 року та січні 2024 року ним сплачено кошти в сумі по 6 000 грн. в місяць, що пропорційно до визначеної частки аліментів на іншу дитину становить 2/5 частки доходу (6000 грн.) = 1/4 (3517,59 грн.) + 1/6 (2482,41 грн.).

Незважаючи на заперечення представника позивача, наявність у відповідача іншої дитини, яку він в силу закону зобов`язаний утримувати, цілком узгоджується з переліком обставин, визначених ст. 182 СК України, та враховується судом при визначенні розміру аліментів.

Твердження щодо перебування на утриманні у відповідача безробітної співмешканки та її малолітньої дитини від попереднього шлюбу не підтверджені жодними доказами та відхиляються судом як неналежні, оскільки відповідач не має обов`язку утримувати таких осіб, тому така обставина не може враховуватись судом при визначенні розміру аліментів.

Окрім того, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання представника позивача про залишення відзиву без розгляду, оскільки відзив поданий представником відповідача 30.01.2024, з дотриманням встановленого судом строку, ухвалу про відкриття провадження у справі остання отримала 29.01.2024 та ознайомилась з матеріалами справи в своєму електронному кабінеті, що підтверджується відповідними довідками про доставку електронного документу (а.с.59б).

Таким чином, виходячи з наданих суду доказів та встановлених фактичних обставин, враховуючи положення ч. 2 ст. 80, ч. 1 ст. 183 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на утримання їх спільної малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а з урахуванням сплати аліментів на утримання дитини - також стягненню з відповідача на користь позивача аліментів на її утримання в розмірі 1/15 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Вказаний розмір аліментів на переконання суду є доцільним, необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, відповідає обставинам даної справи, а також забезпечить створення рівних майнових умов та можливостей щодо розвитку однієї дитини відповідача порівняно з іншою.

При стягненні з відповідача аліментів у вказаному розмірі не порушуються його права, передбачені ст. 128 КЗпП України та ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на вимоги ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину, а також одному з подружжя присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Отже, вимоги позивача підлягають задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 01.12.2023.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Враховуючи ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір в розмірі 2147,20 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 75, 77, 80, 84, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 4, 12-13, 76-81, 89, 141, 211, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 273-274, 279 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ), аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 01.12.2023.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_3 (РНОКПП НОМЕР_5 ), аліменти на її утримання в розмірі 1/15 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи з 01.12.2023 і до досягнення дитиною - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

В решті відмовити.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ), на користь держави судовий збір у розмірі 2147 (дві тисячі сто сорок сім) гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І. О. Капшученко