ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/839/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №693/163/24 Категорія: 310010000 Коцюбинська Ю.Д.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Широкова Г.К.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ;

відповідач ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13.03.2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в:

05.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що 21.08.2010 року між ним та ОСОБА_2 зареєстровано шлюб. Від спільного шлюбу мають доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Оскільки шлюб існує формально і намір збереження сім`ї відсутній, тому позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою та просив розірвати шлюб між ним та ОСОБА_2 .

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 13.03.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задоволено повністю.

Шлюб, зареєстрований 21.08.2010 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції Черкаської області, актовий запис №91, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - розірвано.

Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд першої інстанції виходив з того, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним та суперечить інтересам ОСОБА_1 , а тому суд першої інстанції дійшов до висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13.03.2024 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що на момент подання позивачем позовної заяви, як і на момент винесення оскаржуваного судового рішення, відповідач перебував за кордоном, внаслідок чого відповідач в судових засіданнях присутнім не був, позовної заяви не отримував, своєї думки та позиції відносно предмету позову не висловлював, відзиву на позов не подавав. Вважає, що суд першої інстанції був позбавлений можливості дослідити та врахувати думку відповідача стосовно заявлених позовних вимог позивача.

Вказує, що позивач достеменно знав, що відповідач перебуває за кордоном подаючи даний позов, однак суду даної обставини не повідомив, чим позбавив суд можливості винести справедливе, об`єктивне рішення у справі з врахуванням позиції відповідача та його інтересів.

Вважає, що суд першої інстанції введений в оману позивачем допустив порушення норм процесуального права в частині повного та об`єктивного дослідження всіх суттєвих обставин справи з метою винесення законного і виваженого рішення у справі, так як відповідач не має на меті розривати шлюб та позбавити дитину повноцінної сім`ї.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши та вивчивши матеріали справи, колегія суддів приходить до наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказане судове рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

При розгляді справи судом встановлено, що відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 , 21 серпня 2010 року ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Жашківського районного управління юстиції Черкаської області (а.с.7).

Відповідно до копії Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася ОСОБА_3 , батьками якої вказані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.6).

Звертаючись до суду із даним позовом ОСОБА_1 зазначив, що спільне життя з відповідачкою не склалося із-за різних характерів та різного погляду життя, а отже збереження шлюбу суперечить його інтересам. Оскільки шлюб існує формально і намір на збереження сім`ї відсутній, виникла необхідність його розірвання в судовому порядку.

Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до частини першої статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України).

Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Колегія суддів звертає увагу, що позовна заява про розірвання шлюбу була подана до суду 02 лютого 2024 року та ухвалою Черкаського апеляційного суду від 28 травня 2024 року сторонам було надано строк для примирення подружжя до 28 липня 2024 року, а отже у вказаний період ОСОБА_2 мала можливість вживати заходи до примирення із ОСОБА_1 однак останній послідовно наполягав на розірванні шлюбу (а.с.67).

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що шлюб між сторонами носить формальний характер, сімейних відносин сторони не підтримують, взаємні почуття між ними втрачені та примирення між сторонами неможливе.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.

Приходячи до переконання про відхилення апеляційної скарги, колегія суддів також бере до уваги положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (пункт 32 рішення від 27 вересня 2001 року у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії»).

Пункт 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справах Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, арішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13 березня 2024 року без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 13 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складений 21 серпня 2024 року.

Судді