ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 лютого 2024 року м. Чернівці

Справа № 722/2057/23

Провадження №22-ц/822/227/24

Чернівецький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Литвинюк І. М.,

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.,

секретар Собчук І.Ю.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2023 року, головуючий у І-й інстанції Ратушенко О.М.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 30 січня 2021 року, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) по актовому запису за №15.

На час звернення до суду з позовом вказувала на те, що сімейним життям з відповідачем не проживає, їх сім`я розпалася, вони не знайшли взаєморозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Поновлювати сімейні відносини вона не бажала, спільного господарства вони не ведуть, можливості примирення не вбачала і збереження шлюбу суперечить її інтересам.

Просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_3 ».

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 30 січня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) по актовому запису за №15.

Прізвище ОСОБА_1 залишити без змін - « ОСОБА_3 ».

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На зазначене рішення суду відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Посилається на те, що позивачка важко хвора та прикута до ліжка, страждає психічною хворобою. В останні три роки дружина лікувалася стаціонарно у лікарні м. Сокиряни та перебувала на обліку у лікаря психіатра.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви, доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин 1, 2 та 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає повністю, виходячи з наступного.

Матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у шлюбі, зареєстрованому 30 січня 2021 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Сокирянському району та місту Новодністровську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) по актовому запису за №15 (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №2 від 27.09.2023 року).

Дітей від шлюбу у них немає.

Суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні прийшов до висновку, що сім`я сторін фактично розпалася, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам.

Однак до набрання рішенням законної сили ІНФОРМАЦІЯ_1 позивачка ОСОБА_1 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 26 січня 2024 року.

При вирішенні питання щодо для закриття провадження у справі з підстав, визначених пункті 7 частини 1 статті 255 ЦПК України, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

У статті 25 ЦК України визначено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Отже, норми цивільного законодавства пов`язують час втрати цивільної правоздатності з моментом смерті. Тому смерть сторони процесу в день ухвалення судового рішення не може вважатися безумовною обставиною, яка свідчить про припинення цивільної правоздатності фізичної особи, оскільки момент смерті особи може бути пізніше часу проголошення судового рішення, що виключає закриття провадження у справі.

Судове рішення суду першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу (частина 1 статті 377 ЦПК України).

Згідно із частиною 3 статті 377 ЦПК України, якщо судом першої інстанції ухвалено законне і обґрунтоване рішення, смерть фізичної особи - сторони у спорі чи припинення юридичної особи - сторони у спорі, що не допускає правонаступництва, після ухвалення такого рішення не може бути підставою для застосування вимог частини першої цієї статті.

У даній справі позивачка ОСОБА_1 померла після ухвалення рішення судом першої інстанції, але до набрання ним законної сили.

Апелянтом не надано доказів, що час смерті ОСОБА_1 передував часу ухвалення судового рішення, а також ним не оскаржується судове рішення щодо його законності та обгрунтованості з інших підстав, ніж підстава для закриття провадження у справі.

Відповідно до статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Якщо один із подружжя помер до набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, вважається, що шлюб припинився внаслідок його смерті. Якщо у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу один із подружжя помер, вважається, що шлюб припинився внаслідок його розірвання.

Отже, у разі смерті особи шлюб припиняється у момент смерті. У зв`язку з тим, що у свідоцтві про смерть зазначається лише день, а не момент (хвилини та година) смерті, саме днем, тобто конкретною календарною датою, визначається час припинення шлюбу.

Смерть одного з подружжя об`єктивно припиняє існування шлюбу як сімейного союзу дружини та чоловіка. Це означає, що шлюб припиняється незалежно від волі та бажання подружжя або одного з них. У цих випадках припинення шлюбу не потребує спеціального оформлення. Відповідні правові наслідки виникають у силу самого факту смерті. Реєстрація смерті, проведена в органах РАЦС, відповідно до вимог цивільного законодавства, і одержання свідоцтва про смерть одного з подружжя є достатнім підтвердженням припинення шлюбу. Яких-небудь спеціальних документів про розірвання шлюбу в цьому випадку не потрібно.

З урахуванням наведеного, наявність рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2023 року про розірвання шлюбу, яке не набрало чинності до моменту смерті позивача, не змінює підстави припинення шлюбу між подружжям, а саме припинення внаслідок смерті одного з них.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, на підставі повного і всебічного дослідження матеріалів справи та надання належної правової оцінки доводам сторін і зібраним у справі доказам, які існували на момент розгляду справи, дійшов правильного висновку щодо наявності законних підстав для задоволення позову.

Твердження скаржника в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції порушено норми процесуального закону, належними та допустимими доказами не підтверджені, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.

За наведених обставин, апеляційний суд вважає, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення, оскільки наведені в ній доводи правильність висновків суду, які існували на момент його ухвалення, не спростовують.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення, передбачених статтею 376 ЦПК України, апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 20 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 лютого 2024 року.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк