Справа № 385/2107/23
Провадження № 2/385/75/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.02.2024 року Гайворонський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого - судді Гришака А.М.,
з участю секретаря судового засідання - Зеленко О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Гайворон Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності,-
ОСОБА_1 звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про захист права власності.
Позовна заява мотивована тим, що 25.01.2007 року приватним нотаріусом Линюк Н.А. було посвідчено договір довічного утримання (догляду), де відчужувач ОСОБА_3 передала у власність набувачу ОСОБА_1 квартиру номер АДРЕСА_1 .
Також 25.01.2007 року приватним нотаріусом Линюк Н.А. до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна внесено реєстраційний запис, а саме обтяження у вигляді заборони на нерухоме майно на підставі договору довічного утримання від 25.01.2007 року.
Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що 11.09.2023 року було проведено державну реєстрацію права власності, а саме договір довічного утримання (догляду) серія та номер 207, виданий 25.01.2007 року, видавник приватний нотаріус Гайворонського районного нотаріального округу Кіровоградської області Линюк Н.А., де власником зазначено ОСОБА_1 .
Потім виявилося, що в розділі актуальна інформація про державну реєстрацію обтяження зазначено номер обтяження 51713363 та вказано, що 03.04.2008 року було проведено державну реєстрацію обтяження, а саме заборона на нерухоме майно щодо суб`єкта ОСОБА_4 на підставі ухвали Гайворонського районного суду від 02.09.1999 року серія та номер 19.
Позивач має намір оформити договір куплі-продажу майна, проте, через наявність заборони на нерухоме майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладена заборона на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , порушує право позивача на укладення нотаріально посвідченого договору купівлі продажу майна.
Позивач звернулася до Гайворонського районного суду Кіровоградської області для отримання вище згадуваної ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.09.1999 року №19.
На звернення позивача, останній було надано ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11.11.1999 року про закриття провадження у справі №2-613, де позивачем є ОСОБА_3 з позовом до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту, а матеріали справи знищені.
Також позивач отримала рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.09.1999 року по справі №2-486 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу, але в рішенні жодних ухвал про забезпечення позову та накладення заборон не вказано, хоча станом на розгляд справи позивач власником вищезазначеної квартири не була. Матеріали справи знищені.
Позивач припускає, що ухвалу Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.09.1999 року №19 можливо було винесено в провадженні справи №2-486 та накладено заборону на вище згадувану квартиру, яка була виконана держаним нотаріусом Гайворонської державної нотаріальної квартири, але існуючих доказів цього немає.
Потім в подальшому власник квартири ОСОБА_3 звернулася до суду із позовом до суду до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про звільнення майна з під арешту та провадження у справі закрито в зв`язку з відмовою від позову, та причини невідомі.
Позивач рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.09.1999 року по справі №2-486 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення боргу виконала повністю відповідач претензій немає, матеріали виконавчого провадження знищені, оскільки згідно переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів, строк зберігання завершених виконавчих проваджень до архіву та відповідно до номенклатури справ відділу журнали обліку виконавчих проваджень переданих державному виконавцю, журнали реєстрації вхідних документів про відкриття виконавчого провадження, журнали реєстрації вихідної кореспонденції становить три роки, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом для захисту своїх прав шляхом зняття арешту з майна.
Просить суд визнати незаконним та скасувати запис про державну реєстрацію обтяження №51713363, який був перенесений з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, приватний нотаріус: Линюк Неля Анатоліївна, Голованівський нотаріальний округ, Кіровоградська область. Підстава обтяження: повідомлення, серія та номер: №19, виданий 02.09.1999, видавник: Гайворонський райсуд, копія ухвали. Підстава внесення: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу) індексний номер: 69272980 від 13.09.2023 13:12:25, приватний нотаріус: Линюк Неля Анатоліївна, Голованівський нотаріальний округ, Кіровоградська область. Вид обтяження: заборона на нерухомого майна. Особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_5 ; судові витрати залишити по фактично понесених
Ухвалою судді Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 02.01.2024 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 31.01.2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.
Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав до суду заяву з клопотанням про розгляд справи без участі позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, судову повістку не отримувала, оскільки не проживає в зареєстрованому місці проживання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України є такою, що належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи. Відзив на позовну заяву не надіслав.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 76, ч.ч. 1, 2 ст. 77, ч. 2 ст. 78, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини.
25.01.2007 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 уклали договір довічного утримання (догляду) посвідчений приватним нотаріусом Линюк Н.А., зареєстрований в реєстрі за № 207. За умовами даного договору відчужувач ОСОБА_3 передала у власність набувачу ОСОБА_1 належну їй на праві приватної власності квартиру номер АДРЕСА_1 , взамін чого ОСОБА_1 приймаючи у власність вказану квартиру, зобов`язалася забезпечувати ОСОБА_3 утриманням та доглядом. Крім того, приватним нотаріусом Линюк Н.А. накладено заборону відчуження зазначеного в договорі майна: квартира АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , аж до розірвання чи припинення договору довічного утримання (догляду), зареєстрованого в реєстрі за № 4 (а.с. 11-12, 16).
З інформаційної довідки №352428342 від 31.10.2023 року Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання (догляду), серія та номер: 207, виданий 25.01.2007 року, видавник приватним нотаріусом Линюк Н.А., є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 , право власності зареєстровано 11.09.2023 року (а.с. 13-15).
Крім того, з вище вказаної інформаційної довідки вбачається, що на майно ОСОБА_5 на підставі ухвали Гайворонського районного суду від 02.09.1999 року серія та номер 19, було накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно.
Ухвалою Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11.11.1999 року, справа №2-613, закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 та ОСОБА_2 про звільнення майна з-під арешту у зв`язку з відмовою позивача від позову, що вбачається відповідної копії ухвали суду (а.с. 17).
Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.09.1999 року, справа №2-486, задоволено позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення 1219 грн. 40 коп. боргу (а.с. 18).

Згідно копії свідоцтва про одруження від 07.12.2002 року виданого Гайворонським відділом реєстрації актів цивільного громадянського стану Кіровоградської області, ОСОБА_5 одружилася з ОСОБА_6 та змінила прізвище з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 » (а.с. 19).

Норми права та мотиви їх застосування.

Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону №475/97-ВР від 17 липня 1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України №5 від 03.06.2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Як зазначено у ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права.

Згідно зі статтею 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них.

Відповідно до статтею 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва; власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Зазначена норма визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Судом встановлено, що позивач на підставі договору довічного утримання (догляду) від 25.01.2007 року є власником квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Разом з тим на дане майно позивача накладено обтяження у виді заборони на нерухоме майно на підставі ухвали Гайворонського районного суду від 02.09.1999 року серія та номер 19.

Зі змісту досліджених у судовому засіданні ухвали Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11.11.1999 року, справа №2-613 та рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 08.09.1999 року, справа №2-486, не вбачається, що судом відносно майна позивача застосовувалося обтяження у виді заборони на нерухоме майно.

Із урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 321, 391 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист права власності задовольнити.

Скасувати запис про державну реєстрацію обтяження №51713363, який був перенесений з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, приватний нотаріус: Линюк Неля Анатоліївна, Голованівський нотаріальний округ, Кіровоградська область. Підстава обтяження: повідомлення, серія та номер: №19, виданий 02.09.1999, видавник: Гайворонський райсуд, копія ухвали. Підстава внесення: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень(з відкриттям розділу) індексний номер: 69272980 від 13.09.2023 13:12:25, приватний нотаріус: Линюк Неля Анатоліївна, Голованівський нотаріальний округ, Кіровоградська область. Вид обтяження: заборона на нерухомого майна. Особа, майно якої обтяжується: ОСОБА_5 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29.02.2024 року.

Суддя: А. М. ГРИШАК

Дата документу 19.02.2024