Провадження 2/522/185/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

14 серпня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження позов Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та зустрічний позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів

В С Т А Н О В И В:

Приморським районним судом м. Одеси 30.05.2023 року отримано цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 01.06.2023 року провадження у справі відкрито.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 07.08.2020 Відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту.

07.08.2020 Відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та погодив його умови.

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг Відповідачем підписано власноруч на планшеті, що відповідає вимогам Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України.

На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер НОМЕР_1 ,що підтверджується випискою по рахунку (додається до позовної заяви).

Відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, згідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, що затверджено Постановою НБУ №164 від 29.07.2022 р., Відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Станом на 19.01.2023 року відповідач має заборгованість перед банком у розмірі 34857,79 грн., яка складається з наступного:

-28374,39 грн. заборгованість за тілом кредита;

-6483,40 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Ухвалою суду від 19.03.2024 року провадження по справі відкрито та призначено справу до розгляду.

13.12.2023 року від відповідача до суду надійшла зустрічна позовна заява «Про захист прав споживачів.

Відповідно до наданого позову відповідач вказує, що ОСОБА_1 ніколи не укладала з банком жодного договору на отримання кредиту чи кредитної лінії, основні умови кредитування не підписувала.

Вказує, що 13.02.2022 року з її рахунку невідомими особами було знято кошти у розмірі 29601,21 грн., про що вона одразу повідомила поліцію.

Виходячи з викладеного відповідач за первісним позовом просить суд визнати незаконним списання коштів 12.02.2022 року, зобов`язати позивача повернути грошові кошти в сумі 29601,21 грн., зобов`язати скасувати за картковим рахунком відповідачки будь-яку заборгованість, що утворилась внаслідок несанкціонованих операцій від 12.02.2022 року.

Ухвалою суду від 13.03.2024 року судом вирішено зустрічну позовну заяву прийняти до спільного розгляду та перейти до розгляду за правилами загального позовного провадження.

27.05.2024 року від представника відповідача до суду надійшло клопотання про витребуавння доказів. Також просив суд у задоволенні первісної позовної заяви відмовити в повному обсязі, зустрічну позовну заяву задовольнити.

Ухвалою суду від 28.05.2024 року підготовче провадження у справі закрито, у задоволенні клопотання про витребування доказів відмовлено.

У судове засідання призначене на 14.08.2024 року сторони не з`явились, про дату і час судового засідання повідомленні належним чином.

У судове засідання призначене на 14.08.2024 року сторони не з`явились, про дату і час повідомленні належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення, довідки про отримання смс повісток за номерами телефону і в застосунок Viber, а також в електронний кабінет представників сторін.

Неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

Відповідне положення міститься у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18.

Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору.

За таких обставин суд вбачає, що матеріалів справи достатньо для розгляду справи по суті, а сторонами по справі попередньо заявлено клопотання про розгляд справи за їх відсутності .

Матеріалами справи встановлено наступне.

Судом встановлено, що 07.08.2020 року між ПАТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір № б/н та підписано Анкету - заяву про приєднання к умовам та правилам надання банківських послуг, відповідно до якого відповідач отримав кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на дані умови, що підтверджується тим, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами банку, складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Банк свої зобов`язання виконав та надав відповідачу кредитні кошти.

З наданих до позову документів вбачається, що Позивач має Банківську ліцензію за № НОМЕР_2 на право надання банківських послуг від 05 жовтня 2011 року, визначених частиною третьою статті 47 ЗУ «Про Банки і Банківську діяльність» та інші дозволи НБУ щодо здійснення банківської діяльності та Статут ПАТ КБ «ПриватБанк».

Відповідач заперечує відкриття ним кредитного ліміту.

Однак, з матеріалів справи, а саме з Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на ОСОБА_1 вбачається, що 07.08.2020 року встановлений кредитний ліміт у розмірі 500 грн., 12.02.2022 року кредитний ліміт збільшено до 30000,00 грн., 14.02.2022 року кредитний ліміт збільшено до 33000,00 грн, 22.02.2022 року кредитний ліміт зменшено до 27500,00 грн., та 26.12.2022 року кредитний ліміт зменшено до 0 грн.

Відповідно пункту 2.1.1.2.5. заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, що особисто підписано відповідачем, вказується, що Сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в одностороньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення, на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта..».

Таким чином посилання відповідача на відсутність згоди на отримання кредитного ліміту спростовано матеріалами справи.

З наданого до суду розрахунку вбачажться, що позивач виконав вимоги укладеного між ним та Відповідачем кредитного договору та надав Відповідачу кредитні кошти, які в цьому договорі зазначені.

З позову вбачається, що відповідач свої зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконує протягом тривалого часу, не здійснює відповідні платежі щодо погашення кредиту, внаслідок чого у нього перед позивачем утворилася прострочена заборгованість за кредитом.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України в разі прострочення повернення чергової частини кредиту кредитор (Банк) має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором Відповідач станом на 19.01.2023 року має: заборгованість 34857,79 грн., яка складається з наступного:

28374,39 грн. заборгованість за тілом кредиту;

6483,40 грн. заборгованість за простроченими відсотками.

Розрахунок заборгованості зазначений в позові та додано до матеріалів справи.

Жодних доказів щодо сплати грошових коштів за кредитним договором, та які б спростовували зазначений розрахунок заборгованості, Відповідач суду не надав.

Таким чином, на момент розгляду справи доказів погашення кредиту та сплати комісій, відсотків, пені, штрафу, інфляційних збитків у суду не має.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України.

Частиною 2 ст. 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно з ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з положеннями статей 530, 612, 625, 1050, 1054 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у термін, встановлений договором або законом.

На підставі вищенаведеного суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідачів всієї суми заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими та такими, що відповідають умовам кредитного договору та ст.1050 ЦК України.

Посилання відповідача викладені у зустрічній позовній заяві з приводу того, що невідомі особи самовільно зняли кредитні кошти з рахунку відповідача матеріалами справи не підтверджено.

В свою чергу позовні вимоги відповідача у зустрічній позовній заяві не доведені жодними доказами. Сам по собі факт звернення до банку та поліції у 2022 році з заявою про несанкціоноване списання грошових коштів не може бути єдиним підтвердженням неправомірних дій банку чи третіх осіб по списанню кредитних коштів та зобов`язання їх повернути.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом, у передбачених ЦПК України випадках.

Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог по первісному, вважає їх обґрунтованими і доведеними, а також такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів є недоведеними та необгрунтованими, а тому не підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223,ч.2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 274, 279, 280-282, 354 ЦПК України; ст.ст. 1, 3, 16, 509, 524, 525, 526, 530, 536, 549, 550-551, 610-612, 625-626, 629, 638, 639, 1048, 1050, 1052, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк»:

Заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 07.08.2020 року у розмірі 34857,79 грн. станом на 19.01.2023 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь АТ КБ «ПриватБанк» сплачений судовий збір у розмірі 2684,00 грн.

У задоволені зустрічного позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживачів відмовити в повному обсязі

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 29.08.2024 року.

Суддя А.В. Науменко

14.08.24