1Справа № 335/1491/24 2-о/335/76/2024
УХВАЛА
про залишення позовної заяви без руху
13 лютого 2024 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя Рибалко Н.І. ознайомившись з поданою адвокатом Зарудним Ігорем Вікторовиче, в порядку окремого провадження заявою ОСОБА_1 , третя особа: Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні,
08.02.2024 до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 в особі представника адвоката Зарудного І.В., третя особа: Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було розподілено та передано судді Рибалко Н.І.
На обгрунтування заяви зазначено, що 10 квітня 2023 року за № 3063 ОСОБА_1 отримала сповіщення сім?ї № 92 про те, що її батько, капітан ОСОБА_2 , 1968 року народження, військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 , загинув у бою за Батьківщину. Також, даним сповіщенням було повідомлено заявницю, що воно є підставою для подання документів для призначення пенсії (матеріальної допомоги) і надання пільг в установленому законодавством порядку. А тому, заявниця скористалась своїм правом та подала на розгляд Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України всі необхідні документи для призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю батька-військовослужбовця (відповідно до Постанови КМУ N?168 від 28.02.2022).
Проте, Міністерством оборони України їй було відмовлено у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю її батька-військовослужбовця, посилаючись на досягнення нею 23-річного віку, не беручи до уваги перебування ОСОБА_1 на утриманні у її батька, ОСОБА_2 (що підтверджується довідками про перебування на утриманні). Також, третьою особою було зазначено, що для призначення та виплати одноразової грошової допомоги позивачці необхідно в судовому порядку встановити факт перебування на утриманні у батька.
У зв`язку з цим, ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду із заявою щодо встановлення факту перебування на утриманні у батька.
Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.
Так, перевіривши виконання вимог ст. 175-177 ЦПК України, суддя встановила, що подана заява підлягає залишенню без руху у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Так, відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», встановлена ставка судового збору за подання до суду заяви у справах окремого провадження - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01.01.2024 становить 3 028,00 гривень.
Звертаючись з вказаною заявою до суду, заявницею не було долучено до заяви квитанції про сплату судового збору.
Таким чином, заявниці необхідно додати документ, який підтверджує сплату судового збору у сумі 605,60 гривень.
Суд звертає увагу, що невірно оформлене платіжне доручення є підставою для повернення позовної заяви у зв`язку з несплатою судового збору належним чином.
Відповідно до положень ч. 4 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Так, заявниками у справі про встановлення факту перебування на утриманні можуть звернутися: батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). При цьому заява до суду подається за місцем проживання заявника відповідно до норм ч. 1 ст. 316 ЦПК України.
Тобто заінтересованими особами можуть бути особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги і для яких у зв`язку із встановленням факту перебування на утримані загиблого мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб.
Разом із заявниками у справі про встановлення факту перебування на утриманні можуть брати участь і заінтересовані особи з метою захисту своїх інтересів або інтересів держави.
Проте, в порушення вищевказаного, заявницею не зазначено заінтересованих осіб.
Так, ч. 5 ст. 17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.
Стаття 46 Конституції України визначає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
У статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ч. 1 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби.
Статтею 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.
Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначений Порядком, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року № 975.
Відповідно до пункту 4 Порядку одноразова грошова допомога призначається у разі:
1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;
2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних із проходженням військової служби;
3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві.
За вимогами пункту 10 Порядку члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), певні документи.
З огляду на вказане, заявниця повинна уточнити заяву в цій частині, а саме: залучити в якості заінтересованих осіб, в разі їх наявності.
Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно ч. 3 ст. 185 цього Кодексу якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Керуючись ст. ст. 175-177, 185, 258-261, 294, 318 ЦПК України, суддя -
Подану в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Зарудного Ігоря Вікторовича третя особа: Міністерство оборони України про встановлення факту перебування на утриманні - залишити без руху.
Надати заявнику строк п`ять днів з дня отримання копії ухвали для усунення зазначених недоліків заяви.
Роз`яснити позивачу, що у разі усунення недоліків у вказаний строк, заява буде вважатись поданою в день первісного її подання до суду.
У разі невиконання ухвали суду у зазначений строк, заяву буде визнано неподаною та повернуто позивачу зі всіма доданими документами.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Рибалко