Справа № 510/1850/22
Провадження 2/510/273/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.24 року Ренійський районний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Сорокіна К.В.,

при секретарі - Івановій Н.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду в місті Рені цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на її користь на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частки від всього заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, але не менше ніж розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

31.01.2024 р. позивач направила до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій відмовилась від позовних вимог про стягнення аліментів, справу просила розглянути без її участі.

Позивач у підготовче судове засідання не з`явилась, є клопотання про розгляд справи за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує.

Відповідач на його представник адвокат Зінов?єв О.О. у судове засідання не з`явились, після ознайомлення із уточненими позовними вимогами представник відповідача направив до суду заяву, в якій зазначив, що відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, справу просив розглянути у їх відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб та не суперечить закону.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Судом в ході судового розгляду справи були дослідженні: свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 видане 20.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Оденській області відповідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстрували шлюб 20.11.2015 р., актовий запис № 862, прізвище дружини після реєстрації шлюбу « ОСОБА_4 »; копія свідоцтва про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 ; довідка про реєстрацію місця проживання особи ОСОБА_5 від 16.05.2018 р., № 10-08/273; паспорт громадянина України ОСОБА_2 , серія НОМЕР_2 від 28.01.2000 р. з ідентифікаційним номером; паспорт громадянки України ОСОБА_1 , серія НОМЕР_3 від 23.01.2016 р. з ідентифікаційним номером.

Судом в ході судового розгляду справи було встановлено, що 20.11.2015 року сторони зареєстрували шлюб.

В шлюбі у сторін народилась дитина: донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За осатаній рік між подружжям стосунки розладились, зникло взаєморозуміння, наявні різні погляди на життя, часто стали виникати сварки, внаслідок чого вони перестали підтримувати подружні стосунки, втрачені почуття любові та поваги один до одного, проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Шлюб носить суто формальний характер та подальше його збереження є неможливим оскільки суперечить волі та інтересам позивача. Примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе.

Сторони не бажають зберегти шлюб, тому подальшого сенсу у збереженні шлюбу немає.

За ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання.

Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, розірвання шлюбу може відбутися за їхньою спільною заявою або за заявою когось з них.

У відповідності до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась остаточно, примирення неможливе, шлюб існує суто формально і підлягає розірванню, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально - правові підстави шлюбу.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Керуючись ст.ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 24, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, суд - в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище - ОСОБА_6 ), ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 20 листопада 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Оденській області, актовий запис № 862 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_5 )витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя К.В. Сорокін