ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________
Справа № 636/448/24 Провадження 2/636/981/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 місто Чугуїв

Чугуївський міський суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Оболєнської С.А.,

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

секретаря судового засідання - Селевко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Чугуївського міського суду Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та визнання права власності на частку житлового будинку

встановив:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів та просить встановити юридичний факт про те, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживали разом однією сім`єю з жовтня 2017 року по час реєстрації між нами шлюбу - ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; право власності на частки житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з жовтня 2017 року почала проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 , з яким перебували у фактичних шлюбних відносинах, вели спільне домашнє господарство, мали єдиний грошовий бюджет, піклувались один про одного, мали взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 загинув від вибухової травми при виконання обов`язку із захисту Батьківщини.Після його смерті відкрилася спадщина на майно, в тому числі на будинок, який був спільно придбаний. Однак, у зв`язку із тим, що вказаний будинок було придбано до моменту реєстрації шлюбу між Позивачем та померлим ОСОБА_6 , заповіту ОСОБА_6 не залишав, Позивач позбавлена можливості успадкувати його як спадкоємець першої черги спадкування за законом.

Ухвалою судді від 06 березня 2023 року справа прийнята до розгляду та провадження у ній відкрито. Ухвалою суду від 23 травня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач в судовому засіданні надала пояснення аналогічні викладеним в позові.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позов визнала.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, будучи повідомленою своєчасно та належним чином, про день, час та місце судового засідання, про причини неявки суду не повідомила.

Суд, вислухавши позивача та відповідача ОСОБА_3 , свідків по справі, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє повне підтвердження з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , з жовтня 2017 року почала проживати разом однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 .

05 жовтня 2017 року під час спільного проживання позивач із з ОСОБА_6 придбали будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та який був оформлений на ОСОБА_6 , згідно договору купівлі-продажу житлового будинку серії НМТ №234876 від 05 жовтня 2017 року.

Вказані факти підтверджено:

?поясненнями свідка ОСОБА_7 , в яких вона підтверджує факт спільного проживання та спільного придбання будинку позивачем з ОСОБА_6 ;

?поясненнями свідка ОСОБА_8 , в яких вона підтверджує факт перебування позивача з ОСОБА_6 в цивільному шлюбі, ведення спільного господарства та спільного придбання будинку;

?актом про встановлення фактичного проживання від 01 листопада 2023 року;

?поясненнями свідка ОСОБА_9 , де він зазначив, що позивач разом із ОСОБА_6 брали у нього гроші в борг для спільної купівлі будинку, які разом згодом віддали;

?поясненнями свідка ОСОБА_10 , яка під час допиту зазначила, що вона була продавцем спільного будинку та підтвердила факт того, що позивач особисто давала завдаток за будинок, а потім позивач разом з ОСОБА_6 приносили решту.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 загинув від вибухової травми при виконання обов`язку із захисту Батьківщини, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 16 жовтня 2023 року; довідкою про причину смерті від 12 жовтня 2023 року.

Після його смерті відкрилася спадщина на майна, в тому числі на будинок, який позивач та померлий спільно придбали. Однак, у зв`язку із тим, що вказаний будинок було придбано до моменту реєстрації шлюбу між ними, а заповіту ОСОБА_6 не залишав, позивач позбавлена можливості успадкувати його як спадкоємець першої черги спадкування за законом.

Таким чином, для захисту прав та інтересів Позивач звернулася до суду із заявою про встановлення факту спільного проживання без реєстрації шлюбу та про визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок.

Відповідно ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно роз`яснень Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно вимог ст. 4 СК України сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із ч. 1-2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

Враховуючи докази наявні в матеріалах справи, суд вважає, що факт з спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу позивача з ОСОБА_6 з жовтня 2017 року до моменту реєстрації шлюбу є доведеним.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 СК України шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Разом з тим, згідно із ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення гл. 8 цього Кодексу.

При застосуванні ст. 74 СК України слід виходити з того, що указана норма поширюється на випадки, коли чоловік і жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю.

Крім того, для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі ст. 74 СК України, суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період, протягом якого було придбано спірне майно.

Верховний Суд в ухвалі від 31 серпня 2016 року у справі № 521/20202/13-ц зазначив, що суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише факт спільного проживання сторін у справі, а й обставини придбання спірного майна внаслідок спільної праці. Сам факт перебування у незареєстрованих шлюбних відносинах без установлення обставин ведення спільного господарства, побуту та бюджету не є підставою для визнання права власності на половину майна за кожною зі сторін.

Згідно правової позиції Верховного Суду, висловленої в ухвалі від 1 березня 2017 року у справі № 369/3920/15-ц суд касаційної інстанції зазначив, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна.

У зв`язку із наведеним, суду під час вирішення спору щодо поділу майна, набутого сім`єю, слід установити не лише обставини щодо факту спільного проживання сторін у справі, а й ті обставини, що спірне майно було придбане сторонами внаслідок спільної праці.

Згідно ч. 1-2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

У постанові Верховного суду від 17 квітня 2019 року у справі 490/6060/15-ц зазначено:

"Особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти.

Вирішуючи питання щодо правового режиму такого майна, суди встановлюють факти створення (придбання) сторонами майна внаслідок спільної праці, ведення спільного господарства, побуту, виконання взаємних прав та обов`язків, з`ясовують час придбання, джерело набуття (кошти, за які таке майно було набуте), а також мету придбання майна, що дозволяє надати йому правовий статус спільної сумісної власності".

Враховуючи відсутність укладеного між сторонами письмового договору, яким би було передбачено інший правовий режим майна, набутого ними за час спільного проживання, придбаний будинок належить позивачу та ОСОБА_6 на праві спільної сумісної власності в силу положень ч.1-2 ст. 60 СК України.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

В силу вказаних вище положень суд вважає, що у позивача виникло право власності на частки придбаного нами будинку, а тому позовні вимоги слід задовільнити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5, 13, 76-81, 128, 223, 263, 265, 268, 293 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності на житловий будинок та визнання права власності на частку житлового будинкузадовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , з жовтня 2017 року по час реєстрації шлюбу -16.07.2021 за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право спільної сумісної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 .

Повний текст рішення виготовлений 23.08.2024.

Суддя: .А. Оболєнська