ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/3505/24Головуючий у 1-й інстанції Кунець Н.Р.
Провадження № 22-ц/817/884/24 Доповідач - Костів О.З.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Костів О.З.

суддів - Гірський Б. О., Храпак Н. М.,

за участю секретаря судового засідання - Сович Н.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м.Тернополі цивільну справу №607/3505/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат ГОЛОВЧЕНКО Олександр Андрійович, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2024 року, ухвалене суддею Кунець Н.Р., повний текст якого складено 07 серпня 2024 року, у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Бізнес Позика» через систему «Електронний суд» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 19.07.2023 між ТОВ «Бізнес Позика`та Гуменюком Д.В. було укладено Договір № 470585-КС-001 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію». Так, позивач зазначив, що 19.07.2023 направив ОСОБА_2 пропозицію (оферту) укласти Договір, яку відповідач ОСОБА_2 прийняв на умовах, визначених офертою. Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора, який був надісланий на номер мобільного телефону останнього. Позивач вказує, що свої зобов`язання за Договором кредиту виконав, та надав відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти в розмірі 22000.00 грн, шляхом перерахування їх на банківську картку останнього, яку він вказав при заповнені анкетних даних в особистому кабінеті, а відповідач у свою чергу зобов`язався повернути грошові кошти та сплатити проценти за користування Кредитом. Разом з тим, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання за Кредитним договором, внаслідок чого станом на 12.02.2024 утворилась заборгованість у розмірі 95552.82 грн, що складається з наступного:

- 22000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту;

- 70252.82 грн - сума прострочених платежів по процентах;

3300 грн - сума прострочених платежів за комісією.

З огляду на вищевикладене, позивач просив суд позов задовольнити та стягнути з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 470585-КС-001 про надання кредиту від 19.07.2023, що становить 95552.82 грн, з яких:

- 22000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту;

- 70252.82 грн - сума прострочених платежів по процентах;

- 3300 грн - сума прострочених платежів за комісією,

а також сплачений судовий збір в розмірі 2422.40 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23.07.2024 позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованість за Договором № 470585-КС-001 про надання кредиту від 19.07.2023, в розмірі 92272 (дев`яносто дві тисячі двісті сімдесят дві) гривні 82 (вісімдесят дві) копійки, з яких:

- 22000.00 грн - заборгованість по тілу кредиту;

- 70252.82 грн - суми прострочених платежів по процентах.

У задоволенні решти вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ТОВ «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 2338 (дві тисячі триста тридцять вісім) гривень 74 копійки.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - адвокат Головченко О.А. подав на нього апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального та порушення норм процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Вважає, що позивачем не доведено підписання ОСОБА_2 спірного кредитного договору, оскільки останній в суді усно пояснив, що 19.07.2023 він отримував 6 кредитів, в тому числі і спірні 22000 грн.

В свою чергу позивач не довів, що саме ті паролі, які отримувались відповідачем як підтвердження ідентифікації даних особи позичальника, його банківського рахунку, були паролями, які перший вказував як підписаний договір.

Таким чином, вважає, що в спірному рішенні зазначене обґрунтування щодо визнання факту підписання договору не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує, що в матеріалах справи взагалі відсутні докази, які б свідчили про направлення відповідачу договору кредитування, коду для укладання договору і саме тим кодом підписання електронного договору, відповідність тих умов договору, які мали бути доведені до відома відповідача і їх ідентичність тим умовам, які позивач надав до суду в договорі, а не в тій редакції, яка більш вигідна позивачу.

Також вказує, що відповідач не заявляв про недійсність умов договору, а з посиланням на ч.2, п.1, 3, 5, 10, 11, 16 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» вказував на визнання судом несправедливих умов, відтак застосування в даному випадку ст.204 ЦК України було безпідставне.

Крім того, апелянт не погоджується із нарахованою сумою відсотків, оскільки вважає, що з огляду на денну ставку 1.15138637%, то денні нарахування мають бути по 253.305001 грн, а тому заявлена сума 70252.82 грн на 17311.03 грн є завищеною (70252.82грн - 52941.79 грн).

Відзиву на апеляційну скаргу до апеляційного суду не надходило.

Сторони у справі, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ст.ст.130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності сторони.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи, зазначені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам закону рішення суду першої інстанції відповідає.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що 19.07.2023 ТОВ «Бізнес Позика» направило ОСОБА_2 пропозицію (оферту) укласти Договір № 470585-КС-001 про надання кредиту, у якій було викладено усі умови, на яких пропонується укласти кредитний договір, а ОСОБА_2 прийняв (акцептував) пропозицію (оферту) укласти Договір №470585-КС-001 про надання кредиту на умовах, визначених офертою, про що свідчить підписання ним Акцепту електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-2713.

19.07.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_2 укладено електронний договір про надання кредиту №470585-КС-001, який підписаний відповідачем ОСОБА_2 19.07.2023 за допомогою електронного підпису одноразового ідентифікатору UA-2713.

Підписанням Договору відповідач ОСОБА_2 підтвердив, що до укладення Договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено, зокрема ст.9 Закону України «Про споживче кредитування» та ч.2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», паспорт споживчого кредиту, а також примірник Договору і Правила, що розміщені на сайті кредитодавця (п.7.3.1 Договору).

Згідно з п.2.1 Договору, Кредитодавець надає Позичальнику грошові кошти у сумі 22000 грн на засадах строковості, поворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісію за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» та Договором про надання кредиту.

Загальний розмір кредиту становить 22000 грн; строк кредиту становить 24 тижні; стандартна процентна ставка за кредитом в день 2.00000000 % фіксована; знижена процентна ставка за Кредитом в день 1.15138637 % фіксована; комісія за надання кредиту становить 3300 грн; термін дії договору до 03.01.2024; орієнтовна загальна вартість кредиту 57240 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка 9205.22% (п.п.2.1-2.9 Договору).

За умовами п.3.2 Договору, протягом строку (терміну) кредитування процентна ставка за Кредитом нараховуються за ставкою, вказаною у п.2.4 Договору на залишок заборгованості по Кредиту, наявної на початок календарного дня, за період фактичного користування Кредитом, в залежності від дотримання Позичальником графіку платежів, що вказаний в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору і розраховується в порядку, описаному нижче.

Відповідно до п.п.3.2.1, 3.2.2 Договору у разі, якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору, чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту, то зобов`язання Позичальника по сплаті Процентів за користування Кредитом розраховуються відповідно до Зниженої процентної ставки, що вказана в п.2.4 Договору.

Сторони домовились, що у разі, якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту, та строк цієї прострочки більше семи календарних днів то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4 Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.

У п. 3.2.3 Договору Сторони погодили, графік платежів, припускаючи, що Позичальник буде його дотримуватись і застосовуватиметься Знижена процентна ставка.

У випадку не повернення будь-якого з платежів у строки, передбачені графіком платежів, Кредитодавець здійснює відповідне коригування зобов`язань Позичальника, в тому числі з врахуванням скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою, при чому проценти за користування Кредитом нараховуються на фактичний залишок суми Кредиту. Всі нараховані проценти за користування Кредитом мають бути сплачені не пізніше дати кожного із наступних чергових платежів. Сторони погодили, що Кредитодавець за аналогією з порядком, визначеним в абз.2 п.1 ст.16 Закону України «Про споживче кредитування» надає Позичальнику оновлений графік платежів шляхом відображення такого графіку в Особистому кабінеті Позичальника (п.3.2.4 Договору)

Відповідно до п.3.2.5 Договору, скасування умови про нарахування процентів за Зниженою процентною ставкою та початок нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою на умовах викладених в цьому Договору не є зміною істотних умов Договору.

За порушення умов Договору сторони несуть відповідальність відповідно до Цивільного кодексу України, Закону України «Про споживче кредитування» та інших нормативно-правових актів законодавства України (п.6.1 Договору).

У випадку порушення прав позичальника, неналежного виконання чи невиконання Договору, кредитодавець несе відповідальність згідно із законодавством України, Правилами та цим Договором (п.6.6 Договору).

Так, 19.07.2023 відповідачем ОСОБА_2 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-3281 підписано паспорт споживчого кредиту, згідно з умовами якого сума кредиту становить 22000 грн, строк кредитування - 169 днів (24 тижні), знижена процентна ставка - 420.25602505% річних, стандартна процентна ставка - 730% річних, комісія за надання кредиту - 3300 грн, загальні витрати за кредитом - 35240 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту - 57240 грн, реальна річна процента ставка - 9205.22% річних. Вказаний паспорт підписаний відповідачем ОСОБА_3 за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором UA-5486.

Згідно анкети клієнта ОСОБА_2 , останній при зверненні до ТОВ «Бізнес Позика» з метою надання кредиту вказав номер банківської картки для перерахування коштів - № НОМЕР_1 .

Відповідно до Договору про надання послуг №ПГ-5 від 08.07.2020, укладеного між Клієнтом ТОВ «Бізнес Позика» та ТОВ «Профіт Гід», цей Договір регулює відносини Установи з Клієнтом, згідно з якими Установа надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів, що надходять на користь Клієнта в якості повернення (сплати) платниками сум кредитів/позик/фінансових кредитів/відсотків (інших платежів) за кредитами/позиками/фінансовими кредитами, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та/або перерахування грошових коштів (далі за текстом - «Послуги»). Установа забезпечує технологічне обслуговування прийому платежів та перерахування грошових коштів на підставі договору про співробітництво з оператором послуг платіжної інфраструктури - ТОВ «Платежі онлайн», яке під час надання послуг використовує Систему Platon.

Як слідує з інформаційної довідки за № 156/02 від 12.02.2024, виданої ТОВ «Платежі онлайн», 19.07.2023 була проведена транзакція за №38977-44066-68104 з переказу коштів в розмірі 22000 грн на банківську картку «MONOBANK» № НОМЕР_2 , призначення: перерахування коштів ОСОБА_2 згідно кредитного договору № 470585-КС-001 від 19.07.2023.

В судовому засіданні суду першої інстанції відповідач ОСОБА_2 визнав факт отримання ним коштів від ТОВ «Бізнес Позика» у розмірі 22000 грн за Кредитним договором № 470585-КС-001 від 19.07.2023.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач після отримання кредитних коштів взяті на себе зобов`язання відповідно до укладеного договору не виконує, істотно їх порушує, до погашення заборгованості заходів не вживав, що є підставою для стягнення з нього заборгованості за кредитним договором.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

За змістом ст.ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Абзац 2 ч.2 ст.639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 732/670/19, від 23.03.2020 у справі № 404/502/18, від 07.10.2020 у справі №127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

У відповідності до ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з п.6 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Частиною 3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію»).

У відповідності до ч.6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі, якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і обов`язки відповідно до договору. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України).

У відповідності до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилами ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 ст.77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Апеляційним судом встановлено, що 19.07.2023 між сторонами укладено договір про надання кредиту №470585-КС-001 з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Згідно з умовами вказаного договору відповідач отримав кредит у розмірі 22000 грн строком на 24 тижні з процентною фіксованою ставкою на день в розмірі 1.15138637. Протягом строку кредитування процентна ставка за кредитом (проценти за користування кредитом) нараховуються на залишок заборгованості по кредиту, наявний на початок календарного дня, за період фактичного користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту згідно графіку платежів. Орієнтовна загальна реальна річна процентна ставка становить 9205.22 %.

19.07.2023 року сторони обмінялися пропозицією (офертою) укласти договір про надання кредиту (електронна форма) зі сторони позивача та прийняттям (акцептом) пропозиції (оферти) укласти вказаний договір (електронна форма) зі сторони відповідача.

Згідно з інформаційної довідки за №156/02 від 12.02.2024, виданої ТОВ «Платежі онлайн», 19.07.2023 була проведена транзакція за №38977-44066-68104 з переказу коштів в розмірі 22000 грн на банківську картку «MONOBANK» № НОМЕР_2 , призначення: перерахування коштів ОСОБА_2 згідно кредитного договору № 470585-КС-001 від 19.07.2023.

За викладеного суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що, позивач свої зобов`язання за спірним договором кредиту виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредитні кошти у розмірі, встановленому договором, що також було підтверджено самим відповідачем в судовому засіданні суду першої інстанції, а також апелянтом в апеляційній скарзі про отримання ОСОБА_2 22000 грн.

Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором №470585-КС-001 від 19.07.2023 заборгованість відповідача станом на 12.02. 2024 становить 95552.82 грн, з яких:

- 22000 грн - сума прострочених платежів по тілу кредиту;

- 70252.82 грн - сума прострочених платежів по процентах;

- 3300 грн - сума прострочених платежів за комісією.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції, встановлюючи обставини у справі, взяв до уваги вищезазначені факти та в сукупності з наданими сторонами доказами оцінив їх під час постановлення своїх висновків.

Проведення позивачем розрахунку суми заборгованості здійснено як з урахуванням встановленого умовами договору строку кредитування та плати за користування кредитом, так і з урахуванням недотримання самим відповідачем умов договору щодо внесення мінімальної суми обов`язкового періодичного платежу, тобто п.3, 4 договору. Нарахування відсотків за користування кредитом відбувалося у межах визначеного сторонами строку кредитування, зокрема, з 19.07.2023 по 03.01.2024. Загальна сума нарахованих відсотків становить 70252 грн і зазначена сума після закінчення строку дії договору (03.01.2024) не змінювалася. Матеріалами справи підтверджено неналежне виконання позичальником умов кредитного договору, отже, нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до умов договору.

Доводи апеляційної скарги про невірне нарахування позивачем відсотків є безпідставними, оскільки знижена відсоткова ставка в розмірі 1.15138637 у відповідності до п.3.2.1 Договору застосовується у випадку якщо погашення Кредиту здійснюється згідно погодженого Сторонами графіку платежів, що наведений в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору чи в разі дострокового повернення суми наданого Кредиту.

Згідно з п.3.2.2 Сторони домовились, що у разі, якщо повернення Кредиту не здійснюється згідно погодженого графіку платежів, що наведений в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору (за виключенням дострокового повернення Кредиту), у наслідок чого виникає прострочка по Кредиту та строк цієї прострочки більше семи календарних днів, то умови про нарахування Процентів за користування Кредитом за Зниженою процентною ставкою втрачають чинність і до відносин між Сторонами застосовуються правила нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою, що вказана в п.2.4. Договору. При цьому, нарахування процентів за Стандартною процентною ставкою починається з восьмого календарного дня, від дня простроченого платежу, передбаченого графіком платежів, що вказаний в п.3.2.3 та Додатку №1 до Договору, та до закінчення терміну дії Договору.

Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачем заборгованість не погашалась. Більше того, нарахування відсотків за стандартною відсотковою ставкою почало здійснюватись лише на 3-й тиждень після оформлення кредиту.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення за кредитним договором з відповідача заборгованості по тілу кредиту та відсотках.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 висилали паролі на підтвердження ідентифікації його особи та вказаних ним особистих даних, а не підписання умов договору, є безпідставним та на увагу не заслуговують, оскільки матеріалами справи встановлено, що відповідачем підписано договір про надання кредиту, а також переказ коштів відповідачу, що останній сам і підтвердив. Без отримання одноразового ідентифікатора та підписання електронним підписом необхідних документів, відповідач зазначених коштів би не отримав. Це ж стосується і доводів апеляційної скарги щодо відсутності доказів передання оригіналу договору, оскільки такий укладено на сайті позикодавця.

Зазначене відповідає висновкам, що викладені Верховним Судом у постановах від 07.10.2020 у справі №132/1006/19 (провадження № 61-1602св20), 28.04.2021 у справі № 234/7160/20 (провадження № 61-2903св21), 01.11.2021 у справі №234/8084/20 (провадження № 61-2303св21), 14.06.2022 у справі №757/40395/20 (провадження №61-16059св21), 08.08.2022 у справі №234/7298/20 (провадження № 61-2902св21).

Факт ідентифікації ОСОБА_2 підтверджується Анкетою клієнта, наявною в матеріалах справи. Крім того, скаржник не заперечує, що всі відомості, вказані в Заявці-Анкеті є коректними, зокрема: ПІБ, РНОКПП, паспортні дані, телефон, тощо. З довідки про ідентифікацію вбачається, що одноразовий ідентифікатор було направлено ОСОБА_2 на номер телефону НОМЕР_3 , зазначений ним в анкеті клієнта, та в подальшому підписано кредитний договір.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач не заявляв про недійсність умов договору, а з посиланням на ч.2, п.1, 3, 5, 10, 11, 16 ч.3 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» вказував на визнання судом несправедливих умов, відтак застосування в даному випадку ст.204 ЦК України було безпідставне, на увагу також не заслуговують, оскільки на 6-й сторінці відзиву на позовну заяву, представником ОСОБА_2 чітко зазначено про прохання визнати пункти 2.4, 2.5, 2.8, 2.0, 3.2.3 недійсними.

Враховуючи наведене, а також те, що позивачем доведено належними та допустимими доказами факт укладення договору з відповідачем та переказ останньому 22000 грн, відповідачем не наданого жодного доказу на спростування доводів позивача щодо нарахованих сум, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що з відповідача на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню заборгованість за договором про надання кредиту №470585-КС-001 від 19.07.2023 року в розмірі 92272.82 грн.

Доводи, приведені в апеляційній скарзі, зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду першої інстанції, яким з`ясовані права та обов`язки сторін, обставини справи, доводи сторін перевірені і їм дана належна оцінка. Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення - не встановлено, тому апеляційний суд приходить до висновку, що рішення суду відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України, і його слід залишити без змін.

Інші доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права є безпідставними.

Згідно із статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Що стосується судових витрат, то колегія суддів зазначає наступне.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27.08.2024 вирішено відстрочити ОСОБА_2 оплату судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 2806.48 грн до ухвалення судового рішення у даній справі.

Оскільки апеляційним судом прийнято рішення про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення суду - без змін, вказаний вище судовий збір підлягає стягненню з ОСОБА_2 на розрахунковий рахунок Тернопільського апеляційного суду, за вказаними нижче реквізитами.

Платiжнi реквiзити для перерахування судового збору

Отримувач коштів УК у м.Тернополі /м.Тернопіль/, 22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37977599

Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) 899998

Рахунок отримувача UA0019751

Код класифікації доходів бюджету 22030101

Призначення платежу *;101;_____(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом _____ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Тернопільський апеляційний суд,

При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Керуючись ст.ст.141, 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого дії адвокат ГОЛОВЧЕНКО Олександр Андрійович - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 23 липня 2024 року - залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_4 ) на розрахунковий рахунок Тернопільського апеляційного суду судовий збір в сумі 2806.48 грн за зазначеними в цій постанові реквізитами.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, встановлених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді