Провадження № 22-ц/801/1830/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Федчишен С. А.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 рокуСправа № 127/18458/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Оніщука В. В. (суддя-доповідач),

суддів: Медвецького С. К., Голоти Л. О.,

з участю секретаря судового засідання Литвина С. С.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2024 року, постановлене у складі судді Федчишена С. А. в залі суду,

встановив:

Короткий зміст вимог

У травні 2024 року ОСОБА_1 , заінтересовані особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно довідки до акта огляду МСЕК №807121 від 23 квітня 2024 року, є інвалідом І групи, який потребує постійного догляду.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки до акта огляду МСЕК №333596 від 27 березня 2023 року та висновку ЛКК №11/40 від 08 лютого 2024 року є інвалідом II групи, який потребує постійного догляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно ч. 1 ст. 203 СК України, дочка, син крім сплати аліментів зобов`язані брати участь у додаткових витратах на батьків, викликаних тяжкою хворобою, інвалідністю або немічністю.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є єдиним сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . На даний час заявник, як син, вирішив належним чином оформити догляд (постійний догляд) за своїми батьками ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , проте не може довести свої родинні відносини тому, що у його Свідоцтві про народження НОМЕР_1 від 18 червня 1979 року його прізвище, як дитини, помилково зазначено « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 », аналогічна помилка у тому ж Свідоцтві про народження НОМЕР_1 від 18 червня 1979 року в прізвищі його батьків, а саме прізвище батька помилково зазначено « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 » і прізвище матері помилково зазначено « ОСОБА_4 » замість « ОСОБА_5 ».

Покликаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд:

- встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , уродженець села Садове Літинського району Вінницької області України, є єдиним рідним сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , уродженки села Садове Літинського району Вінницької області Україна;

- встановити факт родинних відносин, а саме що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , уродженець села Садове Літинського району Вінницької області України, є єдиним рідним сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , уродженця міста Київ Україна.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2024 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин було відмовлено.

Таке рішення суд першої інстанції мотивував тим, що як вбачається із змісту заяви встановлення даного факту заявнику потрібно для вирішення питання щодо оформлення догляду (постійного догляду) за батьками, які того потребують.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що заявник звернувся до суду з метою закріплення факту, який ніким не оспорюються та не ставиться під сумнів. На думку суду, встановлення факту, про який просить заявник, не породжує ті юридичні наслідки, про які зазначено у заяві, та від встановлення судом таких фактів не залежить виникнення, зміна особистих прав заявника, про які він зазначив у заяві, а тому встановлення такого факту не породжує для нього жодних правових наслідків, а отже заява не підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Не погодившись із таким судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити вимоги заяви повністю.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Вінницького апеляційного суду від 24 липня 2024 року для розгляду цієї справи визначено склад колегії суддів: головуючий суддя - Оніщук В. В., судді: Медвецький С. К., Голота Л. О.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 26 липня 2024 року відкрито апеляційне провадження у справі та надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 05 серпня 2024 року справу призначено до розгляду на 29 серпня 2024 року о 10 год. 00 хв.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Доводи апеляційної скарги зводяться до доводів заяви про встановлення факту родинних відносин.

Встановлення факту родинних відносин, на думку заявника, створить для нього певні юридичні наслідки, оскільки іншого шляху для їх підтвердження не існує.

На апеляційну скаргу заінтересованими особами - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 подано відзиви, у яких вони не заперечують щодо задоволення апеляційної скарги.

В судовому засіданні ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав з посиланням на викладені у ній підстави.

Заінтересовані особи - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, при цьому у поданих відзивах просили розгляд справи проводити у їх відсутність.

Фактичні обставини, встановлені судом

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 18 червня 1979 року (а. с. 18).

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 05 серпня 2002 року Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області (а. с. 5-6).

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , має паспорт серії НОМЕР_6 , виданий 28 листопада 1995 року Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області (а. с. 11-12).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 28 листопада 1995 року Ленінським РВ УМВС України у Вінницькій області (а. с. 19-20).

Позиція суду апеляційної інстанції

Апеляційний суд у складі судової колегії, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, дійшов таких висновків.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За змістом частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права і з дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Указаним вимогам суду першої інстанції відповідає у повній мірі.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заявник звернувся до суду з метою закріплення факту, який ніким не оспорюються та не ставиться під сумнів.

Апеляційний суд повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (частина перша статті 293 ЦПК України).

Суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (частина перша статті 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (частина друга статті 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) вказано, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлено спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови.

Згідно з статтею 318 ЦПК України у заяві про встановлення юридичного факту повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Отже, у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить установити та з якою метою.

Звернувшись до суду із заявою про встановлення факту родинних зв`язків із батьками заявник не надав суду жодних доказів того, що вказані обставини будь-яким заперечується або оспорюються.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що встановлення даного факту необхідне йому для оформлення догляду за батьками, проте не довів існування перешкод у оформленні відповідних документів.

Також ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, які б підтверджували правильність написання його прізвища та прізвища його батьків саме у вигляді « ОСОБА_5 », а не « ОСОБА_4 », адже цілком ймовірним є помилка у написанні цих прізвищ у паспортах заявника та заінтересованих сторін.

Окрім того, ОСОБА_1 не надав суду жодних доказів, які б свідчили про те, що він є єдиним сином ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що також не дає підстав для задоволення заяви про встановлення такого факту.

З огляду на викладене, колегія суддів виснує правильність прийнятого судом першої інстанції рішення про відмову у задоволенні поданої ОСОБА_3 заяви.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення процесуального права або неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, понесені судові витрати зі сплати судового збору у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції слід залишити за ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 червня 2024 року залишити без змін.

Судові витрати у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції залишити за ОСОБА_1 .

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий В. В. Оніщук

Судді Л. О. Голота

С. К. Медвецький