Справа № 296/1892/24
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

14 березня 2024 року м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м.Житомира Петровська М.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 4 883,28 грн, -

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" звернулось до Корольовського районного суду м.Житомира із заявою про видачу судового наказу, відповідно до змісту якої просить видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_1 на користь заявника Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" заборгованості за фактично спожиту електричну енергію в сумі 4 883 грн 28 коп, та сплаченого судового збору в сумі 302 грн 80 коп.

Дослідивши матеріали заяви та додані до неї документи на відповідність вимогам ст.ст.161 -165 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з наступних підстав.

Судом на виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України було здійснено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Житомирській області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника.

Відповідно до відповіді на запит суду, яка надійшла з відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області 13 березня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою зазначеною в поданій заяві про видачу судового наказу, а саме по АДРЕСА_1 , зареєстрованим/знятим з реєстрації не значиться.

Згідно ч.9 ст.165 ЦПК України, у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Крім того, 18 жовтня 2023 року набув чинності Закон України від 29.06.2023 №3200-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами», яким, зокрема, внесені зміни до ЦПК України.

Частиною другою статті 163 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Відповідно до ч.6 ст.14 ЦПК України адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Так, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, подана заява про видачу судового наказу не містить відомостей про наявність або відсутність в заявника та боржника електронних кабінетів.

При цьому, суд звертає увагу на те, що з 21 лютого 2024 року наявність електронного кабінету в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі для Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" є обов`язковою.

Пунктом першим частини першої статті 165 ЦПК України встановлено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Положеннями частини другої статті 165 ЦПК України закріплено, що про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладене та неможливість встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника ОСОБА_1 , заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" про видачу судового наказуне підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 160-167, 259-261, 353 ЦПК України, суддя, -

постановив:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Житомирська обласна енергопостачальна компанія" про видачу судового наказу щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 4 883,28 грн- відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали складено 14 березня 2024 року.

Суддя М. В. Петровська