Справа № 466/4825/21
Провадження № 2/466/138/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 лютого 2024 року Шевченківський районний суд м.Львова

у складі : головуючого-судді Білінської Г.Б.

при секретарі Філевич У.І.

за участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача Сапрун М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про несправедливе нарахування оплати за опалення місць загального користування, стягнення моральної шкоди,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, у якому просить зобов`язати ЛМКП «Львівтеплоенерго» провести справедливе нарахування оплати за опалення місць загального користування по квартирі АДРЕСА_1 , з врахуванням загальних витрат на опалення МЗК як по буд.10 так і по буд. 10а виходячи із суми 64105,52 грн. за листопад 2020 р., а також, зробити аналогічні перерахунки за решту місяців опалюваного періоду 2020 -2021 р.р. Окрім цього просить стягнути з відповідача моральну шкоду без зазначення конкретної суми.

Свої вимоги мотивує тим, що житлові будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , балансоутримувачем яких є ПП «Управляюча компанія» «Рідний дім», обладнані спільним індивідуальним тепловим пунктом (ІТП) з вузлом обліку теплової енергії на опалення та гаряче водопостачання.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» несправедливо нараховує оплату за опалення місць загального користування по вказаних будинках .

Так, за опалення місць загального користування за листопад 2020 р нараховано:

-по кв. 8 буд. 10 - 39,07 грн. ( опалювальна площа - 51, 1 кв.м.);

-по кв. 8 буд. 10а - 551,85 грн. (опалювальна площа - 48,2 кв.м.).

Кількість теплової енергії на опалення місць загального користування за розрахунками ЛМКП «Львівтеплоенерrо» за листопад 2020 р. складає:

-по буд. 10 - 2,67347 Гкал., сума до оплати 3924,94 грн. (2, 6734 7х 1468, 11)

-по буд.l0а - 40,99187 Гкал., сума до оплати 60180,57 грн. (40,99187х1468,1 І).

Тобто мається нічим не виправдана, на думку позивача, велика різниця у нарахуваннях між будинками з невеликою різницею у їх площі.

ЛМКП «Львівтеплоенерго» на заяви позивача щодо перегляду нарахувань за опалення місць загального користування , тобто справедливого нарахування між мешканцями будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_2 а пояснило, що ці будинки мають горизонтальну розводку внутрішньобудинкової системи опалення, що передбачає можливість встановлення квартирних приладів обліку теплової енергії на опалення. Нарахування за опалення житлових будинків здійснюється за різними пунктами Методики (наказ Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 р. №359) та залежить від втрат у внутрішньобудинковій системі. Такі пояснення відповідача на думку позивача, є непереконливими.

Позивач провів свої обрахунки та прийшов до висновку, що фактично ціна одного кв.м, по буд.10 та 10а складає 6,17 грн. (64105,52: 10389,6), а не 0,76 грн. чи 11,44 грн. за один кв. м. Враховуючи те, що житлові будинки по АДРЕСА_2 , балансоутримувачем яких є ПП «Управляюча компанія» «Рідний дім», обладнані спільним індивідуальним тепловим пунктом з вузлом обліку теплової енергії на опалення та гаряче водопостачання, а розподіл між житловими будинками теплової енергії проходить безпідставно згідно опитувального листа, то на переконання позивача сума оплати за опалення місць загального користування за листопад 2020 р. по кв. АДРЕСА_1 мала б складати 297,40 грн. (6, 17 х 48,2), а не 551,85 грн., аналогічні нарахування мали б бути і за інші місяці опалювального періоду по кв. АДРЕСА_4 . Різниця тільки за листопад 2020 р. складає 254,45 грн. (551,85 - 297,40), тобто більше як у два рази. Відтак, позивач вважає , що нарахування оплати за місця загального користування по будинках 10 та l0a є несправедливим і не обгрунтованим.

У судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та дав пояснення, аналогічні змісту позову.

Представник відповідача позовні вимоги заперечила та пояснила, що нарахування оплати за місця загального користування ЛМКП «Львівтеплоенерго» проводяться згідно відповідної методики, яка затверджена наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 р. №359. Підстав для зміни нарахувань чи для визнання таких несправедливими, як це вимагає позивач, немає. Просить у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши доводи сторін, вивчивши надані письмові докази, суд прийшов до наступного.

Надання та оплата послуг ЛМКП «Львівтеплоенерго» регулюється Законом України від 09.11,201 7 р. №2189-У 111 «Про житлово-комунальні послуги»; постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 р. «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення»; наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31.10.2006 р. №359 «Про затвердження Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення»;наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово комунального господарства України від 22.11.20 І 8 р. №315.

У судовому засіданні встановлено, що позивач проживає у кв. АДРЕСА_5 .

Однак, у своєму позові, поданому 28.05.2021 р., просить визнати несправедливими нарахування послуг з опалення місць загального користування у будинках 10 та АДРЕСА_2 , виходячи із суми 64105,52 грн. за листопад 2020 р., а також, зробити аналогічні перерахунки за решту місяців опалюваного періоду 2020 -2021 р.р.

Позивач не надав доказів та не мотивував свої вимоги в тій частині, які саме його права , як мешканця кв. АДРЕСА_5 , порушені здійсненими ЛМКП «Львівтеплоенерго» нарахуваннями по будинку АДРЕСА_2 . Окрім цього , позивачем не надано мотивації, за який саме період і в якій сумі проведені невірно нарахування за опалення місць загального користування, які були включені по оплаті кв. АДРЕСА_5 , де він проживає, полягає несправедливість таких нарахувань, які здійснені відповідно до передбачених чинним законодавством Методик.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених прав і свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом. Обрання невірного способу захисту є самостійною підставою для відмови у позові.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 02.02.2024 р. у справі № 925/642/19 висловила думку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, якщо суд, дотримуючись принципу стадійності захисту права, дійде висновку, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачено законом або договором, та що він є неефективним для захисту порушеного права в таких правовідносинах.

Позивач не навів мотивів, в чому саме порушене його право, а також те, що обраний ним спосіб захисту є ефективним.

Ст. 81 ЦПК передбачає, що кожна сторона повинна надати суду докази в підтвердження своїх вимог чи заперечення пред`явленого до неї позову.

Позивачем не надано жодних доказів про заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, а тому вимоги в цій частині до задоволення також не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 263, 265 ЦПК України, ст.1, 4, 15, 23 ЦК України, суд -

у х в а л и в :

У задовленні позову ОСОБА_1 до Львівського міського комунального підприємства «Львівтеплоенерго» про несправедливе нарахування оплати за опалення місць загального користування, стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Повний текст рішення складено 12 лютого 2024 року.

Суддя Г. Б. Білінська