ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 677/1241/23

Провадження № 22-ц/4820/1399/24

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Янчук Т.О., Ярмолюк І.О.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області в складі судді Вознюка Р.В. від 03 квітня 2024 року.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд, -

в с т а н о в и в :

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , звертаючись в суд з цим позовом до відповідача, вказувала, що рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 25.02.2020 року у справі №677/520/19 змінено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 09.12.2010 року з ОСОБА_2 на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 1/4 частину усіх видів його доходу, починаючи з дня ухвалення рішення і до досягнення дитиною повноліття.

27.03.2020 року позивачка отримала виконавчий лист, який направила на примусове виконання до Франківського відділу ДВС у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

Відповідач зазначене судове рішення належно не виконував, сплачував аліменти нерегулярно та не в повному обсязі, внаслідок чого з його вини виникла заборгованість зі сплати аліментів.

Згідно з розрахунком заборгованості від 06.04.2023 року та з урахуванням сплачених відповідачем аліментів, заборгованість відповідача по аліментах за період з 27.03.2020 року до 01.04.2023 рік становить 75216,25 грн.

У зв`язку з викладеним, відповідно до положень ч. 1 ст. 196 СК України, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 75216,25 грн.

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 03.04.2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 27.03.2020 року по 01.04.2023 року (включно) у сумі 75216,25 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду скасувати та відмовити у задоволенні позову. На думку апелянта, судом першої інстанції не враховано, що несплата аліментів відповідачем у період з 27.03.2020 року по 01.04.2023 року у повному розмірі мала місце з незалежних від нього обставин, неможливістю працевлаштування у зв`язку з введенням в Україні з 12.03.2020 року карантину через епідемію COVID-19.

Оскільки відповідач не має юридичної освіти, йому не було відомо, що після зміни у лютому 2020 року розміру аліментів, потрібно сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 від середньої заробітної плати у місті Львові.

Вказані обставини і призвели до того, що у нього утворилася заборгованість, яку зараз одним платежем він неспроможний погасити.

Окрім цього, судом не враховано сплачені відповідачем аліменти за період з травня по листопад 2023 в сумі 22560 грн., які з врахуванням існуючої заборгованості по сплаті аліментів первинно підлягали зараховуванню на погашення заборгованості.

Фактичний розмір заборгованості на дату ухвалення судового рішення, становив 52656,25 грн., тому завищеним є розмір неустойки (пені), яка стягнута з відповідача.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, встановлено, що рішенням Красилівського районного суду від 25.01.2020 року в справі № 677/520/19 змінено розмір аліментів, що стягуються за рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 09.12.2010 року з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, на 1/4 частину всіх видів його доходів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з часу ухвалення рішення і до досягнення дитиною повноліття.

Вказаний виконавчий лист знаходиться на виконанні у Франківському відділі державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (виконавче провадження № 61750733).

Відповідач вказане судове рішення належно не виконував, аліменти сплачував не у повному розмірі та з порушенням строків, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментах від 06.04.2023 року №Д/В/10, виданої Франківським відділом державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) за період з 27.03.2020 року до 01.04.2023 рік становить 83887,25 грн.

Відповідачем на підтвердження сплати аліментів долучено квитанції, згідно яких сплачено: у грудні 2020 -1198 грн., у червні 2021 - 1198 грн., у липні 2021 1198 грн., у серпні 2021 1198 грн., у вересні 2021 1369 грн., у жовтні 2021 1265 грн., у листопаді 2021 1255 грн., а всього 8671 грн.

Згідно квитанцій про поштові перекази від 05.04.2023 на суму 4560 грн., від 11.05.2023 на суму 4560 грн., від 12.07.2023 на суму 3060 грн., від 13.06.2023 на суму 3060 грн., від 04.10.2023 на суму 3060 грн., від 09.08.2023 на суму 3060 грн., від 14.09.2023 на суму 3060 грн., від 09.11.2023 на суму 3060 грн., в графі отримувач зазначено « ОСОБА_4 » та містять допис «Аліменти», при цьому відсутні відомості про платника.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що належних доказів на підтвердження того, що заборгованість по сплаті аліментів утворилася з незалежних від платника аліментів причин, відповідачем суду не надано, його вина у виникненні заборгованості не спростована, альтернативного розрахунку відповідачем суду також не надано. Тому наявні підстави для стягнення пені за прострочення аліментів у розмірі, що відповідає сумі боргу по аліментах.

Доводи апеляційної скарги про помилковість таких висновків суду є безпідставними.

Так, відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (частина третя статті 181 СК України).

Цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, наслідком чого є відповідальність у виді неустойки.

Згідно з частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Суд першої інстанції правильно констатував, що позивачка має право на стягнення неустойки (пені) за прострочення відповідачем сплати аліментів за період з 27.03.2020 року до 01.04.2023 рік, однак лише у розмірі 100% суми заборгованості по аліментах, що становить 75216,25 грн., оскільки розрахована відповідно до наведеної вище методики неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів за вказаний період значно перевищує суму заборгованості по аліментах.

За змістом ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач всупереч вказаним норм Закону не довів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання і відсутня його вина у виникненні заборгованості, що спростовує його доводи про відсутність підстав для стягнення з нього пені.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про завищення розміру неустойки (пені), яка стягнута з відповідача та не врахування судом сплачених коштів за період з травня 2023 року по листопад 2023 року, оскільки ці платежі здійснені відповідачем після періоду, в межах якого заявлені позовні вимоги.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції по суті спору.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 03 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 серпня 2024 року.

Судді Л.М. Грох

Т.О. Янчук

І.О. Ярмолюк