ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 686/15426/22

Провадження № 22-ц/4820/44/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Костенка А.М., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

з участю представників сторін,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2023 року, суддя Павловська А.А., у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

В липні 2022 року АТ «Універсал Банк», (далі - Банк), звернулося в суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку заборгованості в розмірі 336829,95 грн. за кредитним договором №03-2/7182-К від 06.08.2007 року, а також 5052,45 грн. судових витрат.

В обґрунтування вимог зазначив, що 06.08.2007 року між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є АТ «Універсал Банк», та ОСОБА_2 укладено договір №03-2/7182-К, згідно з яким ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 40000 грн. зі строком повернення до 05.08.2037 року та сплатою відсотків в розмірі 11,95% річних. В забезпечення даного кредитного договору 06.08.2007 року були укладені договори поруки: договір поруки з ОСОБА_1 №03-2/7182-П та договір поруки з ОСОБА_3 №03-2/7182-П-1. 06.07.2021 року по кредитному договору №03-2/7182-К від 06.08.2007 проведено реструктуризацію.

Позичальник прострочив виконання своїх зобов`язань, внаслідок чого станом на 07.06.2022 року має заборгованість перед банком на загальну суму 336829,95 грн., яка складається із 14567,58 грн. простроченої заборгованості, 296206,95 грн. сума дострокового стягнення кредиту, 26055,42 грн. заборгованості за відсотками.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13.07.2023 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь АТ «Універсал Банк» 336829,95 грн. заборгованості за кредитним договором №03-2/7182-К від 06.08.2007 року, укладеним між ВАТ «Банк Універсальний» та ОСОБА_2 . Вирішено питання судових витрат.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що обраховані на підставі узгоджених сторонами тарифів суми тіла кредиту, відсотків, оскільки вони не сплачені добровільно, підлягають до стягнення з відповідачів солідарно на користь позивача.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила суд апеляційної інстанції рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування вимог зазначила, що 14.12.2022 року позичальник за договором, ОСОБА_2 , помер, відтак відбулася заміна боржника у зобов`язанні на його спадкоємців. Вона, а також поручитель ОСОБА_3 , не надавали згоди на забезпечення виконання зобов`язань спадкоємцями ОСОБА_2 , у зв`язку з чим порука відповідачів припинена. Банком пропущено строк позовної давності, оскільки за захистом порушеного права він звертався до суду ще у 2015 році, однак відповідна позовна заява Банку в 2021 році була залишена без розгляду. У зв`язку із реструктуризацією валютного кредиту в національну валюту відбулася новація зобов`язання, відтак порука щодо даного зобов`язання також припинилася в силу вимог закону. Поручителям не було направлено досудових вимог щодо дострокового повернення кредиту, його розмір із поручителями Банком не узгоджувався, у зв`язку з чим апелянт вважає, що позов подано передчасно. Судом невірно встановлено дату проведення реструктуризації кредиту, не враховано, що Банком безпідставно нараховано відсотки у розмірі 26055,42 грн., у зв`язку з тим, що у 2015 році він уже звертався до суду із позовом про дострокове стягнення відсотків. Крім того, відсотки були нараховані у період карантину, який впроваджений у зв`язку із форс-мажорними обставинами, епідемією COVID-19.

Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05.12.2023 року, до участі у справі в якості відповідачів залучено ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в особі законного представника ОСОБА_6 , в якості правонаступників померлого відповідача ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги.

Представник позивача в суді проти апеляційної скарги заперечила, підтримала оскаржуване судове рішення.

Інші учасники справи, будучи повідомленими належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в суд не з`явилися.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 06.08.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», (правонаступник - АТ «Універсал Банк»), та ОСОБА_2 укладено договір №03-2/7182-К, згідно з яким ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 40000 грн. зі строком користування кредитними коштами до 05.08.2037 року зі сплатою відсотків 11,95% річних.

Пунктом 7.1.3. Договору передбачено, що Банк має право при настанні випадків, передбачених п.п. 10.3.1-10.3.4, 10.4 договору достроково стягнути заборгованість в повному обсязі за рахунок заставного майна та/або інших видів забезпечення, що передані в якості забезпечення виконання зобов`язань по даному договору. Згідно з п. 10.3.Договору Банк має право вимагати дострокового погашення заборгованості по кредиту, сплати процентів та штрафних санкцій, що передбачені даним Договором, а також збитків, завданих Банку внаслідок неналежного виконання позичальником умов Договору, зокрема у випадку якщо позичальник порушує терміни платежів, що встановлені даним Договором.

Відповідно до п. 10.4. Договору шляхом підписання даного договору сторони прийшли згоди про те, що у випадку виникнення у позичальника простроченої заборгованості по погашенню кредиту та/або по сплаті процентів за користування ним чи інших платежів строком більше 10-ти календарних днів, Банк надсилає позичальнику повідомлення, в якому зазначається сума прострочки та термін сплати. У випадку невиконання позичальником вимоги Банку в термін, встановлений в повідомленні, дата погашення кредиту, вказана в п. 1.1 Договору, вважається такою, що настала на наступний день після дати, зазначеної в повідомленні. В цю дату позичальник зобов`язується повернути Банку суму кредиту в повному об`ємі, проценти та інші платежі, передбачені даним Договором.

Згідно з графіком погашення платежів по кредиту ОСОБА_2 зобов`язався сплачувати Банку 111,11 дол. США щомісячно, до 05.08.2037 року.

В забезпечення виконання кредитного договору №03-2/7182-К від 06.08.2007 року були укладенні договори поруки: договір поруки з ОСОБА_1 №03-2/7182-П та договір поруки з ОСОБА_3 №03-2/7182-П-1.

Відповідно до п. 6 договору поруки у випадку невиконання боржником зобов`язань за кредитним договором кредитор повідомляє про це поручителя шляхом направлення письмової вимоги із зазначенням суми грошових коштів та рахунків, на які поручитель зобов`язаний перерахувати вказані кошти.

Згідно з п.п. 12, 15 договору поруки вказаний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання зобов`язань по кредитному договору боржником чи поручителем.

У випадку подання кредитором позову до поручителя про виконання останнім зобов`язань за кредитним договором, кредитор не зобов`язаний дотримуватись вимог п. 6 даного договору щодо повідомлення поручителя про невиконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором. Таким повідомленням вважатиметься надіслання поручителю копії позовної заяви.

На підставі заяви ОСОБА_2 від 30.06.2021 року, по кредитному договору №03-2/7182-К, 06.07.2021 року проведено реструктуризацію, в результаті якої прощена сума боргу склала 50130,86 дол. США, в гривневому еквіваленті 1353678,60 грн. Відповідачу та поручителям направлено новий графік погашення кредиту шляхом сплати щомісячних платежів, починаючи з 06.07.2021 року до 05.08.2037 року.

Як вбачається зі змісту розрахунку заборгованості, ОСОБА_2 прострочив виконання своїх зобов`язань, внаслідок чого станом на 07.06.2022 року утворилася заборгованість перед кредитором на загальну суму 336829,95 грн., яка складається з 14567,58 грн. простроченої заборгованості, 296206,95 грн. суми дострокового стягнення кредиту, 26055,42 грн. заборгованості за відсотками.

Згідно зі свідоцтвом про смерть № НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 від 15.12.2022 року, виданим Хмельницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Хмельницькому районі Хмельницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Довгань Т.М. надала суду завірену копію спадкової справи №53/2023 щодо майна померлого ОСОБА_2 , згідно з даними якої спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 є його діти, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в інтересах яких діє їх законний представник, ОСОБА_1 .

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

У ч. 1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтею 546 ЦК України встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема, порукою.

За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (ч. 1 ст. 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що й боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України).

Припинення поруки пов`язане, зокрема, із закінченням строку її чинності.

За змістом ч. 4 ст. 559 ЦК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя.

Відповідно до ч. 3 ст. 559 ЦК України (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника.

Частина третя статті 559 ЦК України, підкреслюючи ознаку фідуціарності договору поруки, регламентує, що переведення боргу призводить до припинення поруки, якщо тільки поручитель не поручився за нового боржника. Іншими словами, існує презумпція припинення поруки у разі укладення договору про переведення боргу між попереднім боржником, зобов`язання якого забезпечене порукою, та новим боржником. Для збереження поруки необхідно, щоб поручитель дав згоду забезпечувати зобов`язання за участю нового боржника у формі відповідного попереднього застереження у договорі поруки або у окремій заяві про це, зробленій пізніше - до, під час дії або після укладення договору про переведення боргу.

Відповідно до положень ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п.п. 17 п. 7 Прикінцевих положень Закону України «Про споживче кредитування» дія іпотечних договорів та договорів застави, укладених з метою забезпечення договорів, зобов`язання за якими реструктуризовані відповідно до цього пункту, продовжується без нотаріального посвідчення до дати виконання позичальником зобов`язань за договором.

Суд першої інстанції, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_2 прострочив виконання своїх зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору №03-2/7182-К від 06.08.2007 року, заборгованість по якому 06.07.2021 року було реструктуризовано та узгоджено новий щомісячний графік погашення боргу, якого ОСОБА_2 не дотримався.

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 2-4 ст. 1273 ЦК України фізична особа, цивільна дієздатність якої обмежена, може відмовитися від прийняття спадщини за згодою піклувальника і органу опіки та піклування.

Неповнолітня особа віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років може відмовитися від прийняття спадщини за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальника і органу опіки та піклування.

Батьки (усиновлювачі), опікун можуть відмовитися від прийняття спадщини, належної малолітній, недієздатній особі, лише з дозволу органу опіки та піклування.

При цьому необхідно враховувати, що спадкування - це вольовий акт (окрім деяких винятків), яким спадкоємець свідомо приймає рішення про прийняття спадщини або свідомо не користується правом відмовитися від такого прийняття спадщини, тобто безпосереднє волевиявлення або презюмується, якщо особа проживала зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини і не відмовилася від її прийняття, або, якщо законний представник неповнолітньої чи недієздатної особи не відмовився від прийняття спадщини (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 року у справі № 636/2726/16-ц).

Суд першої інстанції не врахував, що зі смертю позичальника відбувається заміна боржника у зобов`язанні щодо повернення кредиту на його спадкоємців, у даному випадку, неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_2 відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України.

В той же час, оскільки при укладенні договорів поруки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не надавали згоди на поручительство щодо виконання новими боржниками зобов`язань ОСОБА_2 , тому їх порука припинена відповідно до ч. 3 ст. 559 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, до складу спадщини після смерті ОСОБА_2 входить квартира АДРЕСА_1 .

Відповідно до положень ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що у разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 1282 ЦК України у разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5 ст. 1268 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Однак відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України).

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що хоча отримання спадкоємцем, який прийняв спадщину, свідоцтва про право на спадщину відповідно до ст. 1296 ЦК України є правом, а не обов`язком спадкоємця, однак відсутність у спадкоємця такого свідоцтва не може бути підставою для відмови у задоволенні вимог кредитора.

Оскільки після смерті боржника зобов`язання з повернення кредиту входять до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї статті.

Заборгованість перед Банком не погашена. Спадкоємці, в тому числі через свого законного представника ОСОБА_1 , отримавши у спадщину квартиру АДРЕСА_1 , будучи обізнаними про наявність боргу спадкодавця перед Банком у розмірі 336829,95 грн., а також того, що вартість успадкованої квартири перевищує суму боргу перед Банком, жодних дій, спрямованих на погашення боргу, не здійснювали.

Як вбачається зі змісту звіту про незалежну оцінку, виконаного ТОВ «Агентство незалежної оцінки «Ваш експерт», ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , станом на 06.12.2023 року становила 1110900 грн.

З урахуванням наведеного, колегія суддів дійшла висновку про необхідність скасування рішення суду та ухвалення нового судового рішення про стягнення з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в межах вартості отриманого у спадщину майна, заборгованості за кредитним договором №03-2/7182-К від 06.08.2007 року в розмірі по 168414,97 грн. (336829,95/2), з кожного.

Відповідно до змісту долучених до позовної заяви вимог Банку, направлених 23.02.2022 року ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 в порядку п. 10.4 кредитного договору від 06.08.2007 року за №03-2/7182-К, Банк вказав на необхідність негайної оплати простроченої заборгованості в розмірі 8093,10 грн. (т. 1, а.с. 35-40). У випадку невиконання вимог строк повернення кредиту визнається таким, що настав достроково на шістдесят перший день з моменту отримання відповідних вимог.

При цьому слід зауважити, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що відповідні вимоги Банку були вручені позичальнику чи поручителям, у зв`язку з чим Банком було змінено строк виконання боржником усіх зобов`язань за договором та дострокового повернення усієї суми кредиту.

Апелянт, стверджуючи про невірний розрахунок Банку, власного розрахунку заборгованості позичальника не надав, обґрунтованості розрахунку Банку не спростував, у зв`язку з чим колегія суддів відповідні доводи не приймає до уваги.

Відповідно до положень ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, Банк в травні 2015 року вже звертався до суду із позовом про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 кредитної заборгованості за кредитним договором №03-2/7182-К від 06.08.2007 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07.10.2021 року відповідний позов було залишено без розгляду за заявою Банку.

Разом з тим, ОСОБА_2 06.07.2021 року було подано до Банку заяву про реструктуризацію боргу за вказаним договором, частину боргу прощено, складено та направлено боржникам новий графік сплати щомісячних платежів (т. 1, а.с. 19), у зв`язку з чим колегія суддів вважає, що відповідними діями ОСОБА_2 перервано строк позовної давності, який почав збігати спочатку з 06.01.2021 року, тому позивачем строк пропущено не було.

В решті доводи апелянта щодо незаконності нарахування Банком відсотків у період дії карантину та воєнного стану, введеного на території України з 24.02.2022 року, які, на думку апелянта, є форс-мажорними обставинами для даних правовідносин, колегія суддів також до уваги не приймає, оскільки вони зводяться до невірного тлумачення норм матеріального права та на законність оскаржуваного судового рішення не впливають.

Оскільки судом першої інстанції було неповно встановлено обставини справи, неправильно застосовано правові норми, які підлягали застосуванню при вирішенні даного спору, тому оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову щодо стягнення боргу із поручителя ОСОБА_2 , натомість про стягнення боргу з його спадкоємців.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, оскільки позов про стягнення усієї суми боргу задоволено, з відповідачів, а саме з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , 14.03.2006 року на користь Банку підлягає стягненню сума сплаченого судового збору, по 2526,22 грн. з кожного. З огляду на те, що апеляційна скарга задоволена частково, в позові до апелянта відмовлено, сплачений ОСОБА_1 судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 7578,66 грн. підлягає компенсації останній за рахунок АТ «Універсал Банк».

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 13 липня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , законним представником яких є ОСОБА_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» в межах вартості отриманого у спадщину майна, заборгованість за кредитним договором №03-2/7182-К від 06.08.2007 року, по 168414,97 грн. з кожного, а також судові витрати зі сплаті судового збору в суді першої інстанції, по 2526,22 грн. з кожного.

В решті позову відмовити.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплаті судового збору в суді апеляційної інстанції в сумі 7578,66грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 29 лютого 2024 року.

Судді: Р.С. Гринчук

А.М. Костенко

Т.В. Спірідонова