Справа № 535/1153/23
Провадження № 2/535/193/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2024 року с-ще Котельва

Котелевський районний суд Полтавської області у складі:

головуючої судді: Гуляєвої Г.М.

секретаря судових засідань Васильченко В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Котельва цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), представник: адвокат Цвітайло Павло Вікторович (адреса здійснення адвокатської діяльності: 38600, Полтавська область, Полтавський район, с-ще Котельва, вул. Полтавський шлях, б.200) до Котелевської селищної ради (місце знаходження: 38600, Полтавська область, Полтавський район, с-ще Котельва, вул.Полтавський шлях, буд.221, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державна інспекція архітектури та містобудування України (місце знаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки,26) про визнання права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване;-

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до Котелевського районного суду Полтавської області в особі представника -адвоката Цвітайла Павла Вікторовича з позовом до Котелевської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державна інспекція архітектури та містобудування України про визнання права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, з урахуванням уточнених позовних вимог, в якому просив визнати право власності на реконструйований житловий будинок літ. А-1 загальною площею 54,0, до якого входять кімната 1-4 площею 11.5 кв.м., кімната 1-5 площею 14.9 кв.м., ванна 1-6 площею 3.6 кв.м., та самочинно збудовані прибудови кухня 1-7 площею 14.7 кв.м., топочна 1-8 площею 4.1 кв.м., та тамбур ІІ літ. «а2» площею 5.2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

В обгрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 26 жовтня 2020 року позивач придбав у власність житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами та земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . Позивачем ОСОБА_2 було здійснено будівельні роботи в придбаному будинку та добудовано кухню 1-7 площею 14.7 кв.м., топочну 1-8 площею 4.1 кв.м., та тамбур ІІ літ. «а2» площею 5.2 кв.м.

Після проведення добудови (реконструкції) ПП ПБТІ «Інвентаризатор» було виготовлено технічну документацію з приміткою про не повідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Однак, позивач, не оформив належним чином документацію на реконструйовані прибудови кухні, топочної та тамбура, оскільки не повідомив про початок виконання будівельних робіт, тому і не отримав декларацію про готовність до експлуатації об`єкта.

Відповідно до змісту вимог ст.ст. 28,29 Закону України «Про архітектурну діяльність» власники та користувачі об`єктів архітектури зобов`язані отримувати у встановленому порядку дозвіл на виконання робіт, дозвіл на виконання будівельних робіт у відповідності надається інспекціями державного архітектурно-будівельного контролю, які ведуть реєстр наданих дозволів.

Позивач неодноразово звертався до Державної інспекції архітектури та містобудування для отримання декларації про готовність до експлуатації об`єкта, але йому фактично відмовили, зазначивши, що ОСОБА_2 не подано документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію документа, а саме повідомлення про початок виконання будівельних робіт, про що свідчить витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 09.11.2023 року.

Подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт, позивач ОСОБА_2 не зміг, оскільки реконструкція (добудова) кухні, топочної та тамбура вже відбулася, і ПП ПБТІ «Інвентаризатор» виготовив технічний паспорт, експлікації на реконструйований житловий будинок з самочинно збудованими прибудовами; кухні, топочної та тамбуру з приміткою про неповідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване, так як відповідно до Порядку введення об`єктів в експлуатацію необхідно отримати рішення суду, що й стало підставою звернення до суду.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Позивач ОСОБА_2 та представник позивача-адвокат Цвітайло П.В. надали до суду письмову заяву про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити їх.

В судове засіданні представник відповідача Котелевської селищної ради не з`явився, надали до суду письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, у заяві також зазначено, що уточнені позовні вимоги визнають повністю та не заперечують проти їх задоволення (а.с.55, 101-103).

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Державна інспекція архітектури та містобудування України у судове засідання не з`явився, надав до суду письмову пояснення у яких просив відмовити в задоволені первісного позову, на уточнену позовну заяву пояснень, заяв та уклопотань не надходило (а.с.45-50).

За таких умов суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін та їх представників.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з таких підстав.

Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі продажу від 26.10.2020 року ОСОБА_2 є власником житлового будинку, загальною площею 46,6 кв.м.- літ.А-1, має житлову площу 26,2 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня лі.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г, огорожа №1, колодязь №2 та земельної ділянки кадастровий номер::30:002:2334, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.22-25).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.10.2020 року вбачається, що власником земельної ділянки кадастровий номер::30:002:2334, є ОСОБА_2 , підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер:778, виданий 26.10.2020, видавник Ковпак В.І., приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:54776290 від 26.10.2020, приватний нотаріус Ковпак В.І., Котелевський районний нотаріальний округ Полтавської області (а.с.20).

З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 26.10.2020 року вбачається, що власником житлового будинку, загальною площею 46,6 кв.м.- літ.А-1, має житлову площу 26,2 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами: літня кухня лі.Б, сарай літ.В, сарай літ.Г, огорожа №1, колодязь №2 є ОСОБА_2 , підстава для державної реєстрації: договір купівлі-продажу, серія та номер:777, виданий 26.10.2020, видавник Ковпак В.І., приватний нотаріус Котелевського районного нотаріального округу Полтавської області, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:54774303 від 26.10.2020, приватний нотаріус Ковпак В.І., Котелевський районний нотаріальний округ Полтавської області (а.с.21).

Згідно технічної документації житлового будинку садибного типу, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , виготовленої 21.09.2023 року, замовником якої є ОСОБА_2 , в примітках якої зазначено, що на реконструкцію житлового будинку літ."А-1" з добудовою прибудови літ."а-1", тамбура літ"а2" не надано документи, що дають право на виконання будівельних робіт або засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (а.с.9-19).

Відповідно до відповіді Котелевської селищної ради відділ містобудування, архітектури, житлово- комунального господарства, будівництва та інфраструктури на адвокатський запит, повідомлено, що згідно містобудівної документації "Внесення змін до генерального плану смт Котельва Котелевського району Полтавської області», затвердженої рішенням п`ятдесят шостої сесії Котелевської селищної ради сьомого скликання від 25.09.2018 року «Про затвердження проекту «Внесення змін до генерального плану смт Котельва Котелевського району Полтавської області» земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 знаходиться в межах зони садибної забудови Ж-1.

Самочинно збудовані прибудови, а саме: кухня 1-7, топочна 1-8 та тамбур 11 літ. «а2» в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 відповідають вимогам ДБН Б.2.2-12:2019 «Планування і забудова територій» у частині місце розміщення житлового будинку в межах ділянки землекористування відносно прилеглих будівель і споруд (а.с.75).

Згідно витягу з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва, реєстраційний номер: ІУ13, статус документа: повернуто на доопрацювання, тип документа: реєстрація декларації про готовність до експлуатації об`єкта, замовник ОСОБА_2 , причини відмови у видачі: декларація про готовність об`єкта до експлуатації подається на підставі зареєстрованого повідомлення про початок виконання будівельних робіт (а.с.76-82).

Відповідно до ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Згідно ч.4 ст.373 ЦК України власник земельної ділянки має право використовувати її на свій розсуд відповідно до її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Пункт 8 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» зазначає, що право на будівництво нерухомого майна (забудову) мають власники земельних ділянок (стаття 90 ЗК України) та землекористувачі (стаття 95 ЗК України). Власником або землекористувачем земельної ділянки право на її забудову (будівництво) реалізується за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням та видом відповідно до містобудівних умов і обмежень, встановлених законодавством.

Відповідно до вимог ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети.

На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Згідно правової позиції Верховного Суду України у справі N6-1328 цс15, згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.

Отже, звернення до суду з позовом про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно має здійснюватися за наявності даних про те, що порушене питання було предметом розгляду компетентного державного органу, рішення якого чи його відсутність дають підстави вважати наявним спір про право.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем ОСОБА_2 було здійснено будівельні роботи в придбаному будинку та добудовано кухню 1-7 площею 14.7 кв.м., топочну 1-8 площею 4.1 кв.м., та тамбур ІІ літ. «а2» площею 5.2 кв.м.

Після проведення добудови (реконструкції) ПП ПБТІ «Інвентаризатор» було виготовлено технічну документацію з приміткою про не повідомлення про початок виконання будівельних робіт. Позивач неодноразово звертався до Державної інспекції архітектури та містобудування для отримання декларації про готовність до експлуатації об`єкта, але йому фактично відмовили, зазначивши, що ОСОБА_2 не подано документів, необхідних для прийняття рішення про реєстрацію документа, а саме повідомлення про початок виконання будівельних робіт, про що свідчить витяг з Реєстру будівельної діяльності Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 09.11.2023 року.

Подати повідомлення про початок виконання будівельних робіт, позивач ОСОБА_2 не зміг, оскільки реконструкція (добудова) кухні, топочної та тамбура вже відбулася, і ПП ПБТІ «Інвентаризатор» виготовив технічний паспорт, експлікації на реконструйований житловий будинок з самочинно збудованими прибудовами; кухні, топочної та тамбуру з приміткою про неповідомлення про початок виконання будівельних робіт.

Таким чином, питання щодо прийняття самочинно збудованого нерухомого майна в експлуатацію було предметом розгляду компетентного державного органу, яким прийнято рішення про відмову позивачу в узаконенні самочинного будівництва у позасудовому порядку, що свідчить про наявність спору про право.

Згідно ст.376 ЦК суди, розглядають спори щодо самочинного будівництва, зокрема про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно власником земельної ділянки.

Відповідно до ч.2 ст.331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Водночас згідно із ч.3 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, а саме об`єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту. Ця умова є єдиною для визнання права власності на самочинно збудований об`єкт нерухомості за такою особою на підставі рішення суду.

Згідно порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року № 461 у випадку визнання права власності на самочинно збудований об`єкт за рішенням суду він приймається в експлуатацію згідно з цим Порядком за умови можливості його надійної та безпечної експлуатації за результатами проведення технічного обстеження такого об`єкта.

Частиною 3 ст.375 ЦК України передбачено, що право власника на забудову здійснюється ним за умови додержання архітектурних, будівельних, санітарних, екологічних та інших норм і правил, а також за умови використання земельної ділянки за її цільовим призначенням.

З вказаного вище вбачається, що будівництво прибудов було здійснено позивачем на належній йому на праві приватної власності земельній ділянці, що була відведена для цієї мети, а саме, на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, але без отримання необхідних дозволів на здійснення будівельних робіт, а тому згідно з ч.1 ст.376 ЦК України вказане нерухоме майно є самочинно збудованим.

Судом встановлено, що вказане вище самочинно збудоване нерухоме майно не порушує права суміжних землевласників - Котелевської селишної ради, що є відповідачем у справі, та що підтверджується відзивом відповідача про визнання позову.

Відповідно до ч.5 ст.376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб.

Враховуючи, що позивач є власником земельної ділянки, на якій розташоване самочинно збудоване нею нерухоме майно - прибудова та веранда, земельна ділянка була відведена для цієї мети, а саме, на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, місцезнаходження яких не порушує права інших осіб, дане нерухоме майно придатне для подальшої експлуатації, а також враховуючи те, що на теперішній час за таких обставин єдиним способом захисту своїх особистих майнових прав для позивача є спосіб визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, з послідуючим прийняття його в експлуатацію відповідно до вимог чинного на теперішній час законодавства, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

У відповідності до ч. 4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), представник: адвокат Цвітайло Павло Вікторович (адреса здійснення адвокатської діяльності: 38600, Полтавська область, Полтавський район, с-ще Котельва, вул. Полтавський шлях, б.200) до Котелевської селищної ради (місце знаходження: 38600, Полтавська область, Полтавський район, с-ще Котельва, вул.Полтавський шлях, буд.221, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Державна інспекція архітектури та містобудування України (місце знаходження: 01133, м.Київ, бульвар Лесі Українки,26) про визнання права власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на реконструйований житловий будинок літ. А-1 загальною площею 54,0, до якого входять кімната 1-4 площею 11.5 кв.м., кімната 1-5 площею 14.9 кв.м., ванна 1-6 площею 3.6 кв.м., та самочинно збудовані прибудови кухня 1-7 площею 14.7 кв.м., топочна 1-8 площею 4.1 кв.м., та тамбур ІІ літ. «а2» площею 5.2 кв.м., що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду виготовлено 28.02.2024 року.

Суддя: Г.М. Гуляєва