Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 жовтня 2024 р. м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Омельченко І.І.,

з участю секретаря судового засідання - Логвиненко А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - адвокат Галушко С.С.,

відповідач - ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Кобеляцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Кобеляки цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

26 серпня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів.

Позовна заява обґрунтована тим, що в 2017 році ОСОБА_1 перебувала в позашлюбних відносинах з ОСОБА_2 . В серпні 2017 року ОСОБА_1 завагітніла від ОСОБА_2 та ІНФОРМАЦІЯ_1 народила сина ОСОБА_3 . Відомості про батька дитини записані за її вказівкою відповідно до ч. 1 ст.135 Сімейного кодексу України. В свідоцтві про народження сина в графі «Батько» записаний ОСОБА_4 . ОСОБА_1 разом із сином ОСОБА_3 проживають однією сім`єю. Протягом тривалого часу ОСОБА_2 добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання спільної дитини. Однак віднедавна відповідач почав ухилятися від утримання сина, фактично припинив надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прохала суд визнати відповідача ОСОБА_2 батьком малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 серпня 2024 року по даній справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження (а.с.17-18).

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Галушко С.С. подав заяву про розгляд справи в підготовчому засіданні без їх участі. Позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю. Не заперечує проти визнання його батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та стягнення аліментів на його утримання. Підтверджує, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є його дитиною та не відмовляється від неї.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Кобеляцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції подав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення заяви не заперечують.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню повністю.

Судом встановлено, що в 2017 році ОСОБА_1 перебувала в позашлюбних відносинах з ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , батьками якого згідно свідоцтва про народження є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 (а.с.7).

Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду.

Визнання батьківства за рішенням суду регулюється статтею 128 СК України.

За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду.

Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття.

Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини.

Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Судом встановлено, що відомості про батька малолітнього ОСОБА_3 внесені до актового запису на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с.8).

Згідно ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року зазначено, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них.

Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо).

Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства.

Суд також звертає увагу, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 17.02.2021 року по справі № 373/2257/18 (провадження № 61-15136св20), доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Крім того, для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи.

У даному випадку факт батьківства підтверджується визнанням відповідачем ОСОБА_2 позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У позовній заяві позивачем чітко вказано, що в 2017 році вона та відповідач перебували в позашлюбних відносинах та в них народилися спільна дитина. Вказана обставина відповідачем не оспорюється. Крім цього, підставою для подачі позову є захист прав і інтересів малолітньої дитини (стягнення з відповідача аліментів на утримання сина), тобто відповідач усвідомлює цю обставину та не заперечує факту свого батьківства.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зібрані в справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту батьківства відповідача ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_3 .

У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини (пункт 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

За змістом статті 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Відповідно до п.п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

Внесення змін до актового запису про народження передбачений Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5.

Згідно пп. 2.13.1 п. 2.13, пп. 2.16.4 п. 2.16 Розділу ІІ Правил, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

На підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду.

Визнавши батьківство ОСОБА_2 відносно малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є підстави для виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батька ОСОБА_4 та внесення відомостей про батька ОСОБА_2 з відповідними змінами по батькові дитини.

У статті 145 СК України вказано, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 02 серпня 2019 року (справа № 607/13952/17), при вирішенні питання про зміну прізвища дитини на перше місце ставляться «якнайкращі інтереси дитини», оцінка яких включає в себе знаходження балансу між усіма елементами, необхідними для прийняття рішення. Зміна прізвища дитини повинна відповідати її інтересам, психологічному та гармонійному розвитку.

Враховуючи, що сторони мають різні прізвища, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що зміна прізвища відповідає інтересам дитини, позивач не прохала його змінити, прізвище малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , необхідно залишити без змін.

Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Згідно статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.

Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу.

Крім цього, ч. 5 ст. 183 СК України передбачено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Оскільки малолітній син ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її утриманні (а.с.11), з ОСОБА_2 слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Згідно статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому стягнення аліментів слід проводити з дня подачі позову до суду - 26 серпня 2024 року.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Щодо розподілу судових витрат.

Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 гривень за вимогу немайнового характеру про визнання батьківства.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі в справах про стягнення аліментів.

Оскільки позов задоволено повністю, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень за вимогу про визнання батьківства, та з відповідача на користь держави стягнути судовий збір у розмірі 1211,20 гривень за вимогу про стягнення аліментів.

Керуючись статтями 12, 141, 259, 263-265, 354-356, 430 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України, батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Внести зміни до актового запису № 14 від 05 червня 2018 року, складеного виконавчим комітетом Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області, про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виключивши відомості про ОСОБА_4 як батька ОСОБА_3 та зазначивши його батьком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина України.

Змінити по батькові дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 ».

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 серпня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Сторони:

позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_2 , мешканка АДРЕСА_1 .

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканець АДРЕСА_2 .

Суддя