Справа № 175/4227/22
Провадження № 2-р/175/7/23
УХВАЛА

Іменем України

"05" лютого 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Білоусової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Гула А.Р.,

представника відповідача Мужевскої Є.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» адвоката Мужевскої Є.Л. про роз`яснення рішення суду,-

В С Т А Н О В И В:

11.12.2023 року до суду надійшла заява відповідача АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» адвоката Мужевскої Є.Л. про роз`яснення рішення суду.

В обґрунтування заяви зазначено, що рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ КБ "ПриватБанк" про визнання незаконним та скасування наказу про призупинення трудових відносин, поновлення дії трудового договору, стягнення середньої заробітної плати за час вимушеного прогулу, визнано незаконним наказ АТ КБ «ПриватБанк» N 19.28.0.0.0/1-6964773 від 19.05.2022 «Про призупинення дії трудового договору ОСОБА_1 з 20.05.2022 р.», поновлено дію трудового договору, укладеного між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 , стягнуто з АТ КБ «ПриватБанк» на користь ОСОБА_2 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20.05.2022 р. по день ухвалення рішення в розмірі 1209373,53 грн. Цим рішенням було допущено негайне виконання рішення суду в частині присудження виплати заробітної плати (середнього заробітку за час вимушеного прогулу) в межах суми платежу за один місяць - 29587,12 грн. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.11.2023 апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк" було залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції було залишено без змін.Вказує, що в частині стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу судом визначено порядок виконання рішення, зокрема, зазначено про те, що податки і збори із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, присудженої за рішенням суду, підлягають нарахуванню роботодавцем при виконанні відповідного судового рішення та, відповідно, відрахуванню із суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу при виплаті працівнику, внаслідок чого виплачена працівнику на підставі судового рішення сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу зменшується на суму податків і зборів. Разом з тим, рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 також присуджено стягнення на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 12 130,72 грн. Щодо стягнення суми судового збору на користь Позивача судом не зазначено порядку виконання та не зазначено, чи підлягає нарахуванню роботодавцем на цю суму податок на доходи фізичних осіб та військовий збір та відповідно чи зменшується сума судового збору на суму податків та зборів при виплаті. В зв?язку з чим, просить роз`яснення рішення суду.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити.

Інші учасники судовогопровадження в судове засідання не з"явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи,причини неявки суду не повідомили, заяв не надали.

Вислухавши представника відповідача, розглянувши заяву, суд вважає її такою, що підлягає задоволенню.

Згідно частин першої, другої статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Як свідчить тлумачення частин першої та другої статті 271 ЦПК України роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно є незрозумілим, і це ускладнює його реалізацію. При здійсненні роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушується питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, суд відмовляє в роз`ясненні рішення.

При цьому не підлягають роз`ясненню судові рішення, ухвалені судом у межах наданих йому повноважень з процесуальних питань, які вказують на вчинення тієї чи іншої процесуальної дії.

Згідно із положенням частини третьої статті 271 ЦПК України суд розглядає заяву про роз`яснення судового рішення у порядку, в якому було ухвалено відповідне судове рішення.

Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлено до примусового виконання.

Незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення, а приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Відповідно до пункту 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» роз`яснення рішення суду, можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію. Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2019 року в справі № 904/2526/18 (провадження № 12-272гс18) зазначено, що «роз`яснення судового рішення - це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усунення неясності судового документа. Тобто йдеться про викладення судового рішення у більш ясній і зрозумілій формі. Необхідність такого роз`яснення випливає з обставин неоднозначного розуміння рішення суду з метою його виконання. Здійснюючи роз`яснення судового рішення, суд викладає більш повно і зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін до рішення по суті і не торкаючись тих питань, які не були предметом судового розгляду. Якщо фактично порушуються питання про зміну рішення, або про внесення до нього нових даних, або про роз`яснення мотивів прийняття рішення, або фактично про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд відмовляє в роз`ясненні рішення. Частиною другою статті 245 ГПК України встановлено, що подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Із зазначеної норми вбачається, що роз`ясненню підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, порядок здійснення якого визначено Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження».

В ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 жовтня 2020 року в справі № 233/3676/19 (провадження № 14-65цс20) вказано, що «необхідність роз`яснення судового рішення може бути зумовлена його нечіткістю в резолютивній частині, коли воно є неясним та незрозумілим для осіб, стосовно яких воно ухвалене, або які будуть здійснювати його виконання. Тобто це стосується випадків, коли рішення містить положення, які викликають суперечки щодо його розуміння та під час його виконання. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суті рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. Водночас суд, роз`яснюючи рішення, не вносить зміни в існуюче рішення. Разом із цим Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що відповідно до частини другої статті 271 ЦПК України подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання. Зі змісту цієї норми убачається, що роз`яснення підлягають не всі судові рішення, а лише ті, які підлягають виконанню, зокрема, у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що незрозумілим є рішення суду, в якому припускається декілька варіантів тлумачення. Отже, приводом для роз`яснення рішення суду є утруднення чи неможливість його виконання.

Як встановлено судом, заявник просить роз`яснити питання щодо оподаткування стягнутих сум з метою виконання відповідачем своїх обов`язків як податкового агента при їх виплаті на користь позивача, а саме судового збору.

Відповідно до п. 162.1 ст. 162 ПК України, платником податку на доходи фізичних осіб є, зокрема, фізична особа - резидент, яка отримує доходи з джерела їх походження в Україні, та податковий агент.

Відповідно до пп. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163 ПК України об?єктом оподаткування резидента с загальний місячний (річний) оподатковуваний дохід.

Пунктом 164.2 ст. 164 ПК України визначено перелік доходів, які включаються до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку, зокрема: дохід, отриманий таким платником як додаткове благо у вигляді суми грошового відшкодування будь-яких витрат або втрат платника податку, крім тих, що обов?язково відшкодовуються згідно із законом за рахунок бюджету або звільняються від оподаткування згідно з розділом ІV Кодексу (пп. «г» пп. 164.2.17 п. 164.2 ст. 164 Кодекоу); інші доходи, крім зазначених у ст. 165 Кодексу (п.п. 164 2.20 п. 164 2 ст. 164 Кодексу). Також вказані доходи є об?єктом оподаткування військовим збором (пп. 1.2 п. 16 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України). Нарахування, утримання та сплата (перерахування) податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету здійснюються в порядку, встановленому ст. 168 ПК України. Так, згідно із пп. 168.1.1 п. 168.1 ст. 168 ПК України податковий агент, поняття якого визначено пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14 ПК України, що нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов?язаний утримувати податок і військовий збір із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену ст. 167 ПК України, і ставку військового збору, встановлену пп. 1.3 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України. Пунктом 14.1.180. ПК України визначено, що податковий агент щодо податку на доходи фізичних осіб - юридична особа (її філія, відділення, інший відокремлений підрозділ), самозайнята особа, представництво нерезидента - юридичної особи, інвестор (оператор) за угодою про розподіл продукції, які незалежно від організаційно-правового статусу та способу оподаткування іншими податками та/або форми нарахування (виплати, надання) доходу (у грошовій або негрошовій формі) зобов?язані нараховувати, утримувати та сплачувати податок, передбачений розділом IV цього Кодексу, до бюджету від імені та за рахунок фізичної особи з доходів, що виплачуються такій особі, вести податковий облік, подавати податкову звітність контролюючим органам та нести відповідальність за порушення його норм в порядку, передбаченому статтею 18 та розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до 22.1. ПК України об`єктом оподаткування можуть бути майно, товари, дохід (прибуток) або його частина, обороти з реалізації товарів (робіт, послуг), операції з постачання товарів (робіт, послуг) та інші об`єкти, визначені податковим законодавством, з наявністю яких податкове законодавство пов`язує виникнення у платника податкового обов`язку.

Враховуючи вищевикладене, судовий збір не є об`єктом оподаткування, а тому стягнутий без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів і платежів, тобто оподаткуванню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 260, 271 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідача АТ КБ «ПРИВАТ БАНК» адвоката Мужевскої Є.Л. про роз`яснення рішення суду- задовольнити.

Роз`яснити рішення від 21.08.2023 Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області, вказавши, що судовий збір у розмірі 12 130,72 грн., стягнутий без нарахування та утримання податку з доходів фізичних осіб та інших зборів і платежів, тобто оподаткуванню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст складено 12 лютого 2024 року.

Суддя О. М. Білоусова