Дата документу 14.02.2024 Справа № 317/3186/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 317/3186/23 Головуючий у 1-й інстанції: Мінгазов Р.В.
Провадження № 22-ц/807/491/24 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
У Х В А Л А

14 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі судді-доповідача Трофимової Д.А. при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 06 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 06 грудня 2023 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 22 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Запорізького районного суду Запорізької області від 06 грудня 2023 року у цій справі залишено без руху.

Надано строк десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату на належний рахунок судового збору в розмірі 1 610 грн. 40 коп. в межах строку, визначеного судом, або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Роз`яснено, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

На виконання ухвали Запорізького апеляційного суду від 22 січня 2024 року ОСОБА_1 направив поштовим зв`язком відповідь, в якій зазначає, що він є пенсіонером та отримує пенсію у розмірі 3 500 грн., у зв`язку з чим не має можливості витратити зазначену у ухвалі суму на сплату судового збору, та просить приєднати його відповідь до матеріалів цивільної справи з метою подальшого оскарження до Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Згідно статті 8 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року № 3674-VІ, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій статті 8 Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17 жовтня 2014 року № 10 відповідно до статті 8 Закону України № 3674-VI та статті 136 ЦПК України єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

На підтвердження доводів щодо незадовільного майнового стану мають бути надані докази про неспроможність сплати судових витрат.

Окрім того, незадовільний матеріальний стан залежить і від відсутності у особи нерухомості, депозитів, акцій, активів у фінансових установах, документів про відсутність доходів членів сім"ї, довідки про склад сім"ї, відсутність чи наявність виплат соціальної допомоги, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Аналіз наведених норм свідчить про те, що єдиною підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Європейський суд з прав людини виходить з того, що судовий збір має бути «розумним», тобто таким, що, з урахуванням фінансового положення заявника, може бути ним сплачений. Адже невиправдано великий його розмір, який не враховує фінансове положення заявника, а розраховується на основі певного відсотка від суми, що є предметом розгляду справи, може бути розцінений як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя. Зокрема, така позиція була викладена у справі «Георгел і Георгета Стоїческу проти Румунії» (рішення від 26 липня 2011 року).

На виконання ухвали Запорізького апеляційного суду від 22 січня 2024 року ОСОБА_1 не надав апеляційному суду ні оригіналу квитанції про сплату на належний рахунок судового збору в розмірі 1 610 грн. 40 коп., нізаяви (клопотання) про відстрочення, або розстрочення, або зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати та доказів, які б підтвердили його майновий стан.

Апеляційний суд наголошує та роз`яснює, що в разі надання ОСОБА_1 належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті ним судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, останній не позбавлений можливості заявити відповідне клопотання про відстрочення, або розстрочення, або зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати.

Слід наголосити, що звільнення, зменшення, відстрочення, розстрочення сплати судового збору за клопотанням сторони є правом суду, а не його обов`язком, тому відбувається на розсуд суду у кожному конкретному випадку на підставі поданих стороною доказів та наведених у клопотанні підстав.

Європейський суд з прав людини неодноразово вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

При вирішенні питання про відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити судовий збір та стадію, на якій перебуває розгляд справи на певний момент. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою на відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати судового збору.

Згідно з ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Зважаючи на викладене вище, на підставі ст. 127 ЦПК України необхідно продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків скарги.

Керуючись ст.ст. 354, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Продовжити ОСОБА_1 строк на десять днів з дня вручення копії цієї ухвали для надання суду апеляційної інстанції оригіналу квитанції про сплату на належний рахунок судового збору в розмірі 1 610 грн. 40 коп. або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, або клопотання про відстрочення/розстрочення/зменшення розміру судового збору/звільнення від його сплати та доказів, які підтверджують його майновий стан.

Роз`яснити, що у випадку невиконання зазначених вимог у встановлений строк будуть застосовані наслідки, передбачені ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 357 ЦПК України.

Суддя Д.А. Трофимова