Провадження № 22-ц/801/1561/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гуменюк К. П.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокуСправа № 127/23319/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Голоти Л.О., Копаничук С.Г.,

за участі секретаря судового засідання Кобенди Ю.О., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2024 року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей без участі матері дітей та визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей без участі матері дітей та визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком.

Позов мотивовано тим, що 14 листопада 2006 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2020 року (справа № 127/19165/20) було розірвано.

Від сумісного проживання сторони мають 4 спільних дітей - неповнолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , малолітня дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , малолітня дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , і малолітній син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Всі четверо дітей проживають з позивачем і перебувають на його утриманні, всі вони зареєстровані за місцем його паспортної реєстрації.

Позивач зазначає, що на протязі останніх кількох років їхнього шлюбу дружина почала заводити знайомства з особами сумнівної поведінки, і під їх впливом поступово втратила інтерес до сім`ї, почала вести антисоціальний спосіб життя, недбало ставитись до виконання материнських обов`язків щодо дітей. В 2019 році відповідачка покинула сім`ю, залишивши дітей з позивачем, та почала жити своїм окремим життям. До відповідачки застосовувались різного роду міри впливу, вона неодноразово притягалася до адміністративної відповідальності за насильство в сім`ї, за невиконання захисного припису, за неналежне виховання дітей.

Після розірвання шлюбу поведінка відповідачки та її ставлення до дітей не змінилось.

В 2021 році ОСОБА_2 скоїла кримінальне правопорушення та була притягнута до кримінальної відповідальності. В ході судового розгляду було проведено судово-психіатричну експертизу, за результатами якої було виявлено, що ОСОБА_2 страждає на хронічне психічне захворювання, у зв`язку із чим до останньої були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним наглядом. В даний час ОСОБА_2 знаходиться на стаціонарному лікуванні у Відділенні надання спеціалізованої психіатричної допомоги.

Таким чином, з 2019 року до даного часу спільні діти позивача та відповідача - сини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , і доньки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 постійно проживають з позивачем і перебувають на його утриманні. Позивач з дітьми проживає в АДРЕСА_1 . Власниками квартири є позивач та його мати ОСОБА_11 , яка не заперечує проти їхнього проживання в квартирі і допомагає йому виховувати дітей. В квартирі створені всі належні умови для нормального розвитку дітей. Позивач має постійну роботу, є власником частини квартири, в якій вони проживають. Характеристика позивача з місця роботи є виключно позитивною, скарг на останнього від сусідів за місцем його проживання немає. Діти відвідують навчальні заклади міста Вінниці, і позивач бере активну участь в їх шкільному житті, приділяє достатню увагу навчанню дітей. Також ОСОБА_1 сумлінно слідкує за станом здоров`я дітей. Відносини між ним та дітьми теплі та довірливі. Таким чином, проживання синів ОСОБА_7 та ОСОБА_12 і дочок ОСОБА_13 та ОСОБА_9 з позивачем відповідає їх інтересам і не суперечить вимогам діючого законодавства.

Мати дітей їх життям всі ці роки не цікавилась, не приділяла дітям жодної уваги та турботи, діти не відчувають від матері звичної материнської любові, а тому поступово втратили інтерес до неї та її життя.

Через постійну відсутність відповідачки та виявлену у неї психічну хворобу позивач не може укласти з нею договір про визначення місця проживання дітей з ним та самостійного виховання та утримання дітей. В зв`язку з цим виникла необхідність у встановлені даного факту в судовому порядку.

Встановлення факту самостійного виховання позивачем 4-х неповнолітніх дітей без участі їх матері необхідно останньому з метою мати можливість одноосібно звертатись до державних та інших закладів і установ в інтересах дітей, вирішувати нагальні питання щодо виховання та розвитку дітей без згоди їх матері, тощо.

Жодних обмежень для проживання дітей з позивачем немає.

Через відсутність відповідачки в житті дітей та відсутність юридичного оформлення визначення місця проживання спільних 4-х дітей з позивачем останній позбавлений можливості в повній мірі вирішувати різного роду юридичні питання щодо дітей, які виникають в процесі їх виховання. Ці обставини спонукають позивача вирішувати в судовому порядку питання щодо визначення місця проживання дітей з ним.

З огляду на зазначене вище позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2024 року у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю Служби у справах дітей Вінницької міської ради про встановлення факту самостійного виховання та утримання дітей без участі матері дітей та визначення місця проживання неповнолітніх дітей з батьком відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку, що між сторонами по справі відсутній спір.

Також скаржник наголошує, що лише він як батько має всі належні умови для забезпечення якнайкращих інтересів дітей.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.

Судом встановлено, що що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03 листопада 2020 року, розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_14 , зареєстрований 14.11.2006 року за актовим записом № 3245 (а.с. 12).

Від даного шлюбу сторони мають чотирьох дітей сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , видане 27 квітня 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 8), дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , видане повторно 11 березня 2022 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Вінниці Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) (а.с. 9), дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , видане 21 вересня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 10) та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , видане 12 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 11).

Як вбачається з довідок про реєстрацію місця проживання особи від 14 липня 2023 року № 44303, № 44308, № 44307 та № 44306, виданих Департаментом адміністративних послуг Вінницької міської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 з 14 вересня 2020 року по теперішній час (а.с. 17-20).

Відповідно до довідки № 22 від 18 липня 2023 року, виданої ОСББ «Литвиненко 29», за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 (син власника), ОСОБА_11 (власник), ОСОБА_3 (внук власника), ОСОБА_4 (внучка власника), ОСОБА_6 (внук власника) та ОСОБА_5 (внучка власника) (а.с. 15).

З довідки № 079 від 06 липня 2023 року, виданої Державним професійно-технічним навчальним закладом «Вінницьке міжрегіональне вище професійне училище» вбачається, що ОСОБА_3 , 2007 року народження, з 01 вересня 2022 року навчається у ДПТНЗ «Вінницьке міжрегіональне вище професійне училище» за професією «Оператор з обробки інформації та програмного забезпечення». Здобувач освіти охайний, доглянутий, неконфліктний. ОСОБА_7 проживає разом з батьком ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_11 . Вихованням дитини займаються вони: відвідують батьківські збори, беруть активну участь у житті дитини. Мати ОСОБА_15 , за період навчання, жодного разу не цікавилась успіхами сина (а.с. 28).

Відповідно до характеристики на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ученицю 9-Д класу КЗ «Вінницький ліцей № 16», що ОСОБА_4 навчається у КЗ «Вінницький ліцей № 16» з 2015 року. Зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. Володіє учбовим матеріалом на достатньому рівні. Виявляє зацікавленість до навчання. На уроках завжди уважна, старанно виконує домашні завдання, допомагає товаришам. Має добрий загальний розвиток, відвідує спортивну секцію. Скромна, стримана, врівноважена, розсудлива, дисциплінована, самостійна, не піддається чужому впливу. Правила поведінки завжди свідомо виконує. Тато та бабуся приділяють належну увагу вихованню доньки (онучки), цікавляться життям класу та школи, батьківські збори відвідують постійно. Мама у вихованні та житті доньки участі не приймає (а.с. 29).

Як вбачається із характеристики ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , учениці 4-Г класу, що ОСОБА_5 навчається у КЗ «Вінницький ліцей № 16» з 2019 року. Навчальні заняття відвідує систематично. До школи приходить вчасно. Навчальна діяльність на достатньому та середньому рівні. Навчається у повну міру своїх сил, виявляє зацікавленість до навчання. Має гарну пам`ять, швидко запам`ятовує навчальний матеріал. Домашнє завдання виконує систематично. ОСОБА_16 старанна, відповідальна, товариська, неконфліктна. До виконання громадських доручень відноситься сумлінно. ОСОБА_17 дитина з багатодітної сім`ї. Мати ОСОБА_2 батьківські збори протягом чотирьох років навчання ОСОБА_13 у початковій школі не відвідувала, участі у навчанні доньки не брала. Шкільними справами ОСОБА_13 в основному цікавиться бабуся ОСОБА_18 та батько ОСОБА_1 (а.с. 30).

З характеристики ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , учня 2-Б класу вбачається, що ОСОБА_6 навчається в КЗ «Вінницький ліцей № 16» з першого класу. Фізичний розвиток відповідає віковим нормам. Володіє учбовим матеріалом на середньому рівні. На уроки не запізнюється, школу без поважних причин не пропускає. Виявляє зацікавленість до комп`ютерної грамотності. Веселий, товариський, доброзичливий. Виховується в багатодітній сім`ї. Вихованням та навчанням займається бабуся ОСОБА_18 та батько ОСОБА_1 . Вони приділяють належну увагу хлопчику. Цікавляться успіхами дитини, відвідують батьківські збори, реагують на зауваження та рекомендації вчителя. Мати ОСОБА_2 за 2 роки навчання ОСОБА_19 , жодного разу не відвідала ліцей, не цікавилася шкільним життям сина, не відвідувала батьківські збори, не контактувала з вчителями (а.с. 31).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 14 листопада 2022 року, яку було змінено ухвалою Одеського апеляційного суду від 01 лютого 2023 року, які отримані судом з Єдиного державного реєстру судових рішень з повним доступом, застосовано до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що передбачене ч. 2 ст. 289 КК України, примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного стаціонару із звичайним наглядом (а.с. 92 99).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що сторони не надали належних та допустимих доказів того, що між сторонами виник спір з приводу місця проживання дітей, відповідач не заперечує щодо проживання дітей з їхнім батьком, а тому відсутні підстави для вирішення даного питання в судовому порядку.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується, виходячи з наступного.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із ч. 7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами ст. 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

У ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч. 5 ст. 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

За ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

При визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини в силу вимог ст. 3 Конвенції про права дитини.

Враховуючи вимоги ст. 51 Конституції України, ст. 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, ст. 7 СК України, а також положення прецедентної практики Європейського суду з прав людини, при вирішенні справи, зокрема, про визначення місця проживання дитини встановлення обставин, які, на думку суду, забезпечують найкращі інтереси дитини та зазначення указаних обставин у відповідному рішенні є обов`язком суду.

Аналіз національного законодавства вказує на те, що втручання суду у вирішення питання щодо місця проживання дітей має відбуватись у крайніх випадках, за наявності спору між батьками, задля сторонньої оцінки обставин, що визначені ч. 2 ст. 161 СК України.

Як вбачається із наявних у матеріалах справи заяв неповнолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , останні визначились зі своїм місцем проживання та бажають проживати разом зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

З приводу визначення місця проживання малолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , то колегія суддів погоджується із висновокму суду першої інстанції про те, що під час розгляду справи судом було встановлено, що спору з даного приводу між сторонами немає, відповідач не заперечує щодо проживання дітей з їхнім батьком, а тому відсутні підстави для вирішення даного питання в судовому порядку.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги щодо визначення місця проживання дітей разом з батьком.

Згідно з нормами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд вважає, що, розглядаючи спір, місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Доводи апеляційної скарги правильності висновків суду першої інстанції не спростовують, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2024 року залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 15 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено та виготовлено 28 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

С.Г. Копаничук