Справа № 137/1059/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" серпня 2024 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судового засідання Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Літин за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Літинської селищної ради Вінницького району Вінницької області про визнання права власності на земельні ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою мотивуючи її тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом виданим Літинською державною нотаріальною конторою вона являється власником житлового будинку з прибудовою, господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 . Даний житловий будинок вона успадкувала від матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно довідки №1118/02-14 виданою Літинською ДНК ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в свою чергу була спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та був батьком позивача.

Рішенням Вербівської сільської ради народних депутатів Літинського району Вінницької області прийнятим 26.04.1996 року на 5 сесії 22 скликання було вирішено передати у власність батькові позивача земельну ділянку загальною площею 0,75 га, в тому числі для обслуговування житлового будинку площею 0,25 га та для ведення особистого селянського господарства площею 0,50 га.

При зверненні до нотаріуса оформити спадщину на земельні ділянки, її було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки відсутні правовстановлюючі документу на земельні ділянки.

Тому змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :10:000:0036 та на земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :10:000:0037, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Заєць Б.В. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителя. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Літинської селищної ради Вінницької області в судове засідання не з`явився, надали суду листа про розгляд справи без участі представника. Позовні вимоги визнають.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Так, відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.5) ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с.6) ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до довідки №1118/02-14 Літинської ДНК (а.с.9) ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в свою чергу була спадкоємицею за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка прийняла спадщину, але не оформила свої спадкових прав.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав (а.с.8) та Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 9) ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 житловий будинок з прибудовою, господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.11-16) внесено відомості про земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :10:000:0036, що знаходиться по АДРЕСА_1 , нормативна грошова оцінка якої становить 88680,00 грн. (а.с.17).

Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.18-23) внесено відомості про земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства з кадастровим номером :10:000:0037, що знаходиться по АДРЕСА_1 , нормативна грошова оцінка якої становить 7276,00 грн. (а.с.24).

Відповідно до листа Літинської державної нотаріальної контори Вінницької області за №565/02-14 від 31.05.2024 (а.с.25) ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва на право на спадщину на земельні ділянки після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 свого чоловіка ОСОБА_3 , але не оформила своїх спадкових прав.

Також в судовому засіданні досліджено спадкову справу №471/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 (а.с.34-54) та копію спадкової справи №137/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_3 (а.с.55-65).

Згідно зі ст. 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 31.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ч.1 ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Аналіз змісту норм статті 120 Земельного кодексу України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщенні. Зазначені норми закріпляють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальними правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа яка набула право власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 13 квітня 2016 року в справі №6-253цс16. При застосуванні положень ст.120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 04 лютого 2019 року в справі № 463/1696/15-ц. Тобто, до набувача права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розташованих на земельній ділянці, яка перебуває у користуванні в силу закону, незалежно від волі попереднього користувача земельної ділянки та органу, уповноваженого розпоряджатися землею (у випадку належності земельної ділянки до земель державної або комунальної власності) переходить право користування земельною ділянкою, на якій розміщенні відповідні об`єкти нерухомості, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмову позицію сторін, суд вважає, що в зв`язку з відсутністю необхідних документів для оформлення права власності на земельні ділянки позивач не може зареєструвати за собою право власності, а тому з метою захисту майнових прав ОСОБА_1 позов підлягає до задоволення, оскільки вона є спадкоємицею і має право на оформлення спадщини.

На підставі ст.ст. 328, 1218, 1222, 1225, 1264, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 12, 48, 76,81, 206, 259, 263-268 ЦПК України, Постановою пленуму Верховного суду України за №7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовільнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :10:000:0036, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 право власності на земельну ділянку площею 0,5000 га для ведення особистого селянського господарства, з кадастровим номером :10:000:0037, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.