ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2024 року

м. Черкаси

Справа № 691/199/23
Провадження № 22-ц/821/321/24
категорія: 331060000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Василенко Л. І.,

суддів: Бородійчука В. Г., Карпенко О. В.,

секретаря Ярошенка Б. М.,

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

заінтересована особа Городищенська міська рада Черкаського району Черкаської області,

особа, яка подала апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , адвоката Подплєтьонного Сергія Сергійовича на рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Городищенської міської ради Черкаського району Черкаської області про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, у складі: головуючого судді Савенко О. М.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2023 року ОСОБА_1 , звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, за участю заінтересованої особи Городищенської міської ради Черкаського району Черкаської області.

Заяву мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бахмут Донецької області помер ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 був старшим солдатом і загинув в результаті проведення бойових дій під час захисту Батьківщини в м. Бахмут Донецької області. Причина смерті - здавлення грудної клітини та живота внаслідок військових дій, згідно довідки про причину смерті № 4054 від 10 серпня 2022 року та сповіщення сім`ї померлого № 1279 від 09 серпня 2022 року.

Зазначає, що ОСОБА_4 був її цивільним чоловіком, оскільки, починаючи з серпня 2019 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , безперервно проживали однією сім`єю в АДРЕСА_1 .

До серпня 2019 року проживала в с. Победа Мар`їнського району Донецької області. На той час ОСОБА_4 приймав участь у антитерористичній операції, воював згідно підписаного ним контракту, проживав у її селі. Вона часто допомогала військовим, приносила їжу, речі побуту. Так відбулося знайомство з ОСОБА_4 .

Вказує, що із листопада 2018 року вони почали разом проживати, як чоловік і жінка у її будинку, до закінчення його контракту 02 лютого 2019 року. По закінченню дії контракту, ОСОБА_4 повернувся в м. Городище, але невдовзі 03 березня 2019 року приїхав та запропонував, як своїй дружині, переїхати на постійне місце проживання в м. Городище, жити однією сім`єю та зареєструвати шлюб.

На пропозицію погодилась, та разом із її речами, меблями, 08 серпня 2019 року переїхали у АДРЕСА_1 в будинок ОСОБА_4 , який належить йому на праві власності.

За період спільного проживання з ОСОБА_4 мали спільні доходи, остільки вона отримувала пенсію. За спільні кошти здійснювали будівництво і ремонт в будинку, який до цього часу ще проводиться, купляли необхідні будівельні матеріали, побутові речі.

За час спільного проживання з серпня 2019 року по 07 серпня 2022 року, ні вона, ні ОСОБА_4 в зареєстрованому шлюбі з іншими особами не перебували. ОСОБА_4 на момент створення сімейних відносин з нею був розлучений, вона також з листопада 2016 року, згідно рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 16 листопада 2016 року, яке набрало законної сили 29 листопада 2016 року.

За час спільного проживання, шлюб офіційно не зареєстрували. У Городищенському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у реєстрації шлюбу було відмовлено через відсутність оригіналу рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 16 листопада 2016 року, яке необхідно було надати.

Факт спільного проживання, без реєстрації шлюбу, з ОСОБА_4 підтверджується: Актом обстеження матеріально-побутових умов від 16 серпня 2022 року; Випискою від 12 жовтня 2022 року про надходження на її картку Приватбанку заробітної плати військовослужбовця ОСОБА_4 за період з 13 травня 2021 року по 30 листопада 2021 року; Випискою від 12 жовтня 2022 року про надходження на її картку Приватбанку заробітної плати військовослужбовця ОСОБА_4 за період з 06 травня 2022 року по 27 червня 2022 року, яку перераховував частково.

Також зазначає, що ОСОБА_4 загинув у боях із російським агресором 07 серпня 2022 року, але оскільки сімейні відносини не були закріплені офіційним шлюбом, то за законом вона не має права ні на спадщину, ні на одноразову допомогу, передбачену Постановою Кабінету Міністрів від 28 лютого 2022 № 168. Поховання ОСОБА_4 здійснила вона, як дружина і допомогу на поховання виплатили їй, як дружині, що підтверджується Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 5 від 16 серпня 2022 року.

Протягом всього часу з серпня 2019 року по 07 серпня 2022 року з ОСОБА_4 проживали у його будинку, вели спільне господарство, були поєднані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, використовували спільні кошти для проживання, будівництва та ремонту житла, харчування, оплати комунальних платежів, лікування та вирішення всіх інших побутових і сімейних питань.

Крім того, при зверненні до Городищенського РТЦК із заявою про виплату одноразової допомоги, як дружині - члену сім`ї загиблого військовослужбовця, було відмовлено та усно роз`яснено про необхідність пред`явити документи, які б підтверджували факт спільного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю, без реєстрації шлюбу. Вище вказані обставини стали підставою звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Просить встановити юридичний факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з серпня 2019 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Городищенського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року заяву ОСОБА_1 , задоволено.

Встановлено факт проживання однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період часу з серпня 2019 року по день смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення мотивоване тим, що заявник не може довести факт спільного проживання однією сім`єю із ОСОБА_4 інакше ніж у спосіб встановлення такого факту в судовому порядку. Спору про право не встановлено, жодна особа не оспорює спадкові права заявника. Крім того, суд бере до уваги свідчення свідків, які узгоджуються з наданими письмовими доказами, підтверджують заявлені вимоги заявника та не суперечать інтересам заінтересованої особи.

Суд дійшов висновку, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини має для заявника юридичні наслідки та надасть можливість підтвердити факт нотаріусу при вирішенні питання про прийняття спадщини, остільки іншим шляхом, крім судового порядку це зробити неможливо.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

Вважаючи незаконним та необґрунтованим рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 11 квітня 2023 року, представник ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , - адвокат Подплєтьонний С. С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції, а заяву залишити без розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги представник скаржника зазначив, що в оскаржуваному рішення встановлено факти і правовідносини, зокрема те, що метою встановлення заявленого факту є реалізація заявником права на спадкування після померлої особи, з якою проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу та встановлено, що спору про праву у даній справі немає.

Зазначає, що ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги у померлого ОСОБА_4 , а його законним представником є матір ОСОБА_3 .

Оскаржуване рішення впливає на права та законні інтереси ОСОБА_2 , який не повідомлявся про розгляд даної справи та не залучався до неї, як заінтересована особа.

Вважає, що судом першої інстанції не було вжито належних заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи із встановленням кола потенційних заінтересованих осіб, зокрема не встановили кола спадкоємців ОСОБА_4 .

Крім того, суд першої інстанції, встановивши, що метою встановлення факту є реалізація спадкових прав, безпідставно дійшов висновку, що проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з серпня 2019 року до 07 серпня 2022 року є фактом, що має юридичне значення, оскільки цей факт не породжує юридичних наслідків.

Вказує, що ОСОБА_2 не визнає наявність у заявника прав на спадщину та прав на отримання допомоги, між заявником та ОСОБА_2 існує спір про право, а тому заява про встановлення факту, що має юридичне значення, повинна бути залишена без розгляду.

19 січня 2024 року від представника ОСОБА_1 адвоката Білінкіної Т. В. надійшов відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд відмовити в повному обсязі у задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_2 адвоката Подплєтьонного С. С., а рішення Городищенського районного суду Черкаської області від 11.04.2023 залишити без змін.

Зазначає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки її мотиви та підстави щодо скасування рішення суду першої інстанції є безпідставними та необґрунтованими, в той час як оскаржуване рішення винесене у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи в межах позовних вимог, при цьому судом вірно було застосовано норми процесуального і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, доведено та всебічно обґрунтовано їх у своєму судовому рішенні, надано належну оцінку всім доказам, ґрунтуючись на повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи в сукупності.

Вважає, що заявником є доведеним факт спільного проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_4 однією сім`єю, як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з серпня 2019 року по 07 серпня 2022 року, що надасть їй можливість підтвердити факт нотаріусу при вирішенні питання про прийняття спадщини.

Фактичні обставини справи

Відповідно до Паспорта громадянина України № НОМЕР_1 , ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в селищі Транспортний, Теньківський район, Магаданська обл., Російська Федерація (а.с. 9).

З Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 25 січня 2018 року № 1474-1 вбачається, що ОСОБА_5 зареєстрована в АДРЕСА_2 (а.с. 11).

Згідно з довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22 серпня 2019 року № 7106-, місцем фактичного проживання/перебування ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (а.с. 12).

Відповідно до Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_2 , ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті м. Бахмут Донецької області Україна, що підтверджується і Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання № 5 від 16 серпня 2022 року (а.с. 13, 15).

Із довідки про причину смерті № 4054 від 10 серпня 2022 року вбачається, що причиною смерті ОСОБА_4 є здавлення грудної клітки та живота внаслідок військових дій (а.с. 14).

Сповіщення сім`ї (близьких родичів) померлого (загиблого) від ІНФОРМАЦІЯ_1 № 1279 направлено брату загиблого - ОСОБА_6 за адресою, де проживає заявник ОСОБА_1 (а.с. 14).

У вказаному сповіщенні зазначено, що старший солдат ОСОБА_4 , 1976 року народження, загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 в результаті бойових дій під час захисту Батьківщини (а.с. 14).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області від 16 серпня 2022 року № 4092, поховання померлого ОСОБА_4 здійснено за власні кошти заявником ОСОБА_1 (а.с. 16).

Відповідно до Акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, комісією Сектору з питань соціального захисту населення виконавчого комітету Городищенської міської ради Черкаської області, встановлено, що ОСОБА_1 , інвалід третьої групи, проживала з ОСОБА_4 , протягом трьох років за адресою АДРЕСА_1 та вели спільне господарство. У висновку зазначено, що комісія просить надати фінансову допомогу ОСОБА_1 у зв`язку з втратою співмешканця годувальника. (а.с. 17-18).

Відповідно до виписки по картковому рахунку НОМЕР_3 від 12 жовтня 2022 року, ОСОБА_1 перераховано кошти у виді заробітної плати за період з 03 травня 2021 року по 30 листопада 2021 року, усього надходжень 243996,43 грн (а.с. 19-20).

З виписки по картковому рахунку НОМЕР_3 від 12 жовтня 2022 року вбачається, що ОСОБА_1 надходили перекази з карти «ПриватБанку» через додаток Приват 24, де вказано відправника ОСОБА_4 , усього надходжень за період з 27 червня 2022 року по 06 травня 2022 року 33610,01 грн. (а.с. 21-22).

Відповідно до копії рішення Мар`їнського районного суду Донецької області від 16 листопада 2016 року та відомостей про справу № 237/1843/16-ц, наданих із Єдиного державного реєстру судових рішень, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірваний. Вказане рішення суду набрало законної сили 16 листопада 2016 року (а.с. 23-25).

Згідно з Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 02 грудня 2022 року № 70795993, за заявою цивільної дружини ОСОБА_1 про прийняття спадщини, 02 грудня 2022 року зареєстровано спадкову справу № 42/2022 (а.с. 48).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

У ст. 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства, які є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

У відповідності з п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 1 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Частиною 6 ст. 294 ЦПК України визначено, що якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо); - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

У постанові Верховного Суду від 19 березня 2021 року у справі № 643/14985/18-ц (провадження № 61-14325св19) вказано, що для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, у кожній справі після її порушення суддя зобов`язаний з`ясувати, які фізичні особи і організації можуть бути заінтересовані у вирішенні даної справи і підлягають виклику в судове засідання, в необхідних випадках запропонувати заявникові та заінтересованим особам подати додаткові докази на підтвердження заявлених вимог чи заперечень проти них. Тобто критерієм наявності спору про право у справах окремого провадження є сама можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок встановлення певного факту навіть за відсутності заперечень таких осіб. З точки зору закону під спором про право у справах окремого провадження розуміється конфлікт інтересів заявника та хоча б однієї із заінтересованих осіб внаслідок заперечення такої особи проти задоволення заяви про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів або неоспорюваних прав, а також можливість виникнення, зміни або припинення прав та обов`язків у третіх осіб внаслідок задоволення відповідної заяви.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Судом встановлено, що метою звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є бажання заявника реалізувати своє право на отримання спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , в тому числі одноразової грошової допомоги.

Звернувшись з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє мати ОСОБА_3 , зазначає, що його як сина ОСОБА_4 до участі у розгляді справи та його законного представника залучено не було.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Частиною 2 ст. 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу має юридичне значення, оскільки згідно зі ст. 74 СК України, якщо чоловік і жінка проживають однією сім`єю, однак не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, нажите ними під час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає встановленню у порядку окремого провадження, оскільки встановлення судом факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу впливає на права неповнолітнього сина скаржника, оскільки він є спадкоємцем першої черги після смерті свого батька ОСОБА_4 .

Скаржник не визнає факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , а тому між заявником та особою, що подала апеляційну скаргу існує спір про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів уважає, що доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, оскаржуване рішення підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 залишенню без розгляду.

Вищевказані обставини не позбавляють ОСОБА_1 подати до суду позовну заяву на загальних підставах.

Враховуючи, що апеляційну скаргу задоволено, то у відповідності до положень ст. 141, ст. 142 ЦПК України, із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 підлягає стягненню судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 805,20 грн.

Керуючись ст. ст. 374, 377, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_3 , адвоката Подплєтьонного Сергія Сергійовича задовольнити.

Рішення Городищенського районного судуЧеркаської області від 11 квітня 2023 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 , за участю заінтересованої особи Городищенської міської ради Черкаського району Черкаської області, про встановлення юридичного факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу залишити без розгляду.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 805,20 грн судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Повний текст постанови складено 29 лютого 2024 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: В. Г. Бородійчук

О. В. Карпенко