справа № 619/5953/23
провадження № 2/619/287/24
РІШЕННЯ

іменем України

13 лютого 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.
за участюсекретаря судового засіданняЛоманової І.А.

Справа № 619/5953/23

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: АТ «КБ «ГЛОБУС»;

відповідач: ОСОБА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження позов про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стислий виклад позиції позивача.

14 грудня 2023 року АТ «КБ «ГЛОБУС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за Кредитним договором № 10/78/20 «Авто кредит» від 17.06.2020 у розмірі 167 751,03 грн, яка складається з: простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 166 688,24 грн; простроченої заборгованості по процентам у розмірі 1 062,79 грн.

У відзиві на позов представник відповідачів не заперечує проти задоволення позовних вимог, але просить розстрочити для відповідачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 виконання рішення суду у сумі 167 751, 03 грн на період часу починаючи з лютого 2024 року до лютого 2027 року включно по 4659,75 грн. Посилається на те, що порушення умов договору відбулось не з вини відповідачів та було зумовлено обставинами, що не залежали від їх волі, а саме у зв`язку з початком війни та введенням в Україні воєнного стану з 24.02.2022. На час укладення договору відповідач мав стабільний заробіток за рахунок якого здійснювались погашення кредитних платежів. 18.03.2020 був прийнятий на посаду фахівця з закупівлі та управління товарними запасами ТОВ «Харківський автоцентр». Через постійні обстріли м. Харкова відповідачі були вимушені виїхати і іншу область для збереження власного життя та здоров`я і своєї дитини. Підприємство, на якому працював відповідач зупинило свою діяльність, не мало можливості забезпечити своїх працівників роботою та 20.12.2022 відповідача було звільнено, що негативно позначилось на його фінансовому стані 19.12.2022 відповідач був прийнятий на посаду провідного фахівця АТ Оператор «Газорозподільна система «Харківгаз», але 10.05.2023 був звільнений. На сьогодні відповідач не має постійного місця роботи, намагається підробляти та знаходиться у пошуку постійної роботи, враховуючи, що вимушений перебувати і іншій місцевості, як внутрішньо переміщена особа. Звертає окрему увагу, що у відповідачів на утриманні перебуває неповнолітня дитина, 2009 р.н.. Вказує, що відповідач не ігнорував виконання своїх кредитних зобов`язань. Весь час, не дивлячись на труднощі намагався здійснювати оплату за кредитним договором. Просить врахувати, що до настання військової агресії відповідачі належним чином виконували свої зобов`язання в повному обсязі, і навіть після 24.02.2022 частково намагаються оплачувати кредитні зобов`язання.

У відповіді на відзив представник АТ «КБ «ГЛОБУС» позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі та відмовити відповідачам у задоволденні заяви про розстрочення виконання рішення суду посилаючись на те, що розстрочення виконання рішення на три роки є прямим порушенням прав та інтересів позивача та не відповідає нормам законодавства ст. 435 ЦПК України.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

20 грудня 2023 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Призначено перше судове засідання на 10 год 00 хв 22 січня 2024 року. Направлено відповідачам копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів. Запропоновано відповідачам подати до суду відзив на позов в строк до 15 січня 2024 року, але не менше п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив у строк до 17 січня 2024 року. Запропоновано відповідачам подати до суду в строк до 19 січня 2024 року заперечення, в яких викласти свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених позивачем у відповіді на відзив пояснень, міркувань і аргументів і мотиви їх визнання або відхилення.

15 січня 2024 року представник відповідачів адвокат Федосенко Н.А. через систему «Електронний суд» надала до суду відзив на позовну заяву.

22 січня 2024 року судове засідання відкладено на 11 год 00 хв 13.02.2024.

12 лютого 2024 року до суду надійшла відповідь на відзив АТ «КБ «ГЛОБУС».

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі представника АТ «КБ «ГЛОБУС».

Частиною третьою статті 211 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У судове засідання відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , а також їх представник адвокат Федосенко Н.А. не з`явилися, про час та місце судового засідання повідомлялися шляхом направлення судових повісток на адреси місця їх проживання, а також повідомленням у додатку «Viber», яке ОСОБА_2 та ОСОБА_1 отримали 22.01.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною першою статті 223 ЦПК України визначено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Так як відсутні правові підстави для відкладення розгляду справу в зв`язку з неявкою в судове засідання відповідачів, суд дійшов висновку про розгляд справи у відсутність відповідачів та їх представника.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

17.06.2020 між АТ «КБ «ГЛОБУС» та ОСОБА_1 укладено Кредитний Договір № 10/78/20 «Авто в кредит».

17.06.2020 між АТ «КБ «ГЛОБУС» та ОСОБА_1 укладено Договір застави транспортного засобу № 10/78/20/3.

17.06.2020 між ОСОБА_2 та АТ «ГЛОБУС» укладено Договір поруки №10/78/20/П.

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

17.06.2020 між АТ «КБ «ГЛОБУС» та ОСОБА_1 укладено Кредитний Договір № 10/78/20 «Авто в кредит».

Відповідно до умов Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит в грошовій формі, на придбання нового автомобіля; оплати страхового платежу; оплату комісії за надання кредиту в сумі 393 960,00 грн строком на 36 місяців, кінцевою датою повернення Кредиту сторонами визначено 16.06.2023 включно, зі сплатою процентів за користування кредитом в період з 17.06.2020 по 16.06.2023 у розмірі 8,6% процентів річних. Комісія за обслуговування кредитного рахунку, без ПДВ, а саме: комісія за надання кредиту (сплачується одноразово) - 9 380,00 грн.

В забезпечення виконання зобов`язань п. 3.1. Кредитного договору, між Позичальником та АТ «КБ «ГЛОБУС» 17.06.2020 укладено Договір застави транспортного засобу № 10/78/20/3, згідно якого Кредитний договір забезпечується, зокрема, але не виключно, заставою рухомого майна, а саме: - автомобіль марки КІА, модель SPORTAGE, рік випуску 2020, № шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , колір чорний, реєстраційний номер НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Також, відповідно до положень п. 3.1. Кредитного договору, Кредитний договір забезпечується фінансовою порукою ОСОБА_2 у зв`язку з чим, 17.06.2020 ОСОБА_2 та АТ «ГЛОБУС» укладено Договір поруки №10/78/20/П.

Відповідно до п.1.1. Договору поруки, в порядку та на умовах визначених договором ОСОБА_2 поручається перед Кредитором за виконання ОСОБА_1 , зобов`язань за Кредитним договором, укладений між Банком та ОСОБА_1 , з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_1 умов Кредитного договору.

Пунктами 1.3., 1.4. Договорів поруки, ОСОБА_2 підтверджує, їй відомі всі умови Кредитного договору. У випадку внесення ОСОБА_1 та Банком змін та доповнень до Кредитного договору ОСОБА_2 дає свою згоду на збільшення розміру забезпеченого порукою за цим Договором зобов`язання ОСОБА_1 , що може виникнути в майбутньому, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

У разі порушення ОСОБА_1 зобов`язань, передбачених Кредитним договором, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 відповідають перед Банком як солідарні боржники.

На виконання п. 2.2. Кредитного договору 17.06.2020 АТ «КБ «ГЛОБУС» здійснено безготівкове перерахування кредитних коштів: в сумі 375 200,00 грн на виконання умов Договору купівлі-продажу № 414355-У03254 від 02.06.2020; в сумі 9 380, 00 грн на виконання умов договору страхування нещасного випадку № 301.20.2536061 від 11.06.2020; в сумі 9 380, 00 грн комісія за надання кредиту, передбачена п. 1.1. Кредитного договору.

Пунктом 4.1. Кредитного договору встановлено, що повернення кредиту, процентів, комісій, штрафних санкцій та інших платежів Позичальником здійснюється шляхом перерахування коштів із свого поточного рахунку на рахунок ІВАN № НОМЕР_3 в АТ «КБ «ГЛОБУС».

Заборгованість за Кредитом повертається Позичальником у відповідності до Графіка погашення кредитної заборгованості шляхом сплати кредитної заборгованості рівними частинами, щомісячно з 1-го по 10-е число кожного місяця.

У випадку порушення Позичальником встановлених цим пунктом Договору строків повернення Кредиту, сума несплаченої в строк заборгованості за Кредитом вважається простроченою та переноситься Банком на рахунки для обліку простроченої заборгованості Позичальника за Кредитом до дня повного погашення простроченої заборгованості за кредитом.

Відповідно до п.п. 4.2., 4.5. Кредитного договору проценти за користування Кредитом нараховуються за період з дня надання Кредиту по день повного виконання (сплати) боргових зобов`язань на суму фактичної заборгованості за Кредитом, при цьому день надання Кредиту включається до розрахунку. При розрахунку процентів у місяці приймається фактична кількість календарних днів у місяці та році. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно та у день остаточного повернення Кредиту.

Сплата Позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк по 10 число (включно) кожного місяця, наступного за місяцем їх нарахування на рахунок зазначений у п. 4.1. цього Договору.

Якщо 10 (десяте) число місяця припадає на вихідний, святковий або інший не робочий день, сплата переноситься на наступний робочий день. Проценти, нараховані за останній (неоплачений) період користування Кредитом, сплачуються одночасно з остаточним поверненням Кредиту.

У випадку порушення Позичальником встановлених цим пунктом Договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів, вважається простроченою, переноситься Банком на рахунки для обліку прострочених нарахованих доходів.

В той же час, п. 4.6. Кредитного договору визначено, що у разі несвоєчасного повернення заборгованості по Кредиту, у строки, передбачені п.4.1. Кредитного договору, Позичальник сплачує проценти з розрахунку процентної ставки 45 (сорок п`ять) процентів річних, що нараховуються на суму простроченої заборгованості з дати її виникнення до дати її повного погашення. Зміна процентної ставки здійснюється Банком без додаткового узгодження з Позичальником.

ОСОБА_1 порушено умови Кредитного договору, у зв`язку чим у нього виникла заборгованості за Кредитним договором.

Пунктом 6.1.4. Кредитного договору визначено, що грошові кошти на виконання зобов'язань, передбачених цим Договором, спрямовуються в наступній черговості: 1) на сплату простроченої заборгованості по Кредиту та прострочених процентів за користування Кредитом; 2) на сплату строкової заборгованості по Кредиту та нарахованих процентів за користування Кредитом; 3) на сплату прострочених, нарахованих комісій, штрафних санкцій (пені, штрафи), інші платежі за Договором.

Відповідно до пункту 6.1.3. Договору Позичальник зобов`язаний достроково повернути всю заборгованість за цим Договором, а саме: повернути всю суму Кредиту, сплатити усі нараховані проценти, комісії, штрафні санкції (за наявністю), а також сплатити всі інші платежі, передбачені цим Договором, у випадках, строки та в порядку, передбачених п.п.9.1., 9.2 цього Договору.

Згідно п. 9.2. Кредитного договору Банк має право зупинити подальше кредитував Позичальника та/або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим Договором, а також відшкодування збитків завданих Банку внаслідок невиконання або неналежного виконав Позичальником та/або іншими особами, що є поручителями Позичальника (в т.ч.- гарантами, майновими поручителями, заставодавцями та ін.), умов цього Договору та/або угод (договорів), укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов`язань ( Договорів забезпечення) за цим Договором, а Позичальник зобов`язаний протягом 10 календарних днів, а у випадку, якщо зобов`язання Позичальника за цим Договором забезпечуються заставою майнових прав на грошові кошти, розміщені на депозитному рахунку в АТ «КБ «ГЛОБУС» - не пізніше наступного робочого дня, з дня надіслання Банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, інші платежі за цим Договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані Банку, у разі настання будь якого наступних випадків: 9.2.1. порушення Позичальником строків (термінів) платежів, що встановлені ці Договором.

У зв`язку із виникненням кредитної заборгованості, 20.06.2023 позивачем а місцезнаходженням відповідача направлено Вимогу щодо дострокового повернення кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені договором № 10/78/20 від 17.06.2020 за вих. №1-2250 та вих. №1-2251 від 20.06.2023. Станом на день подання цього позову до суду заборгованість не сплачено ( не погашено).

Таким чином, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 перед АТ «КБ «ГЛОБУС» за Кредитним договором №10/78/20 «Авто в кредит» від 17.06.2020, станом 28.11.2023 становить 167 751, 03 грн, яка включає в себе: прострочену заборгованість по кредиту -166 688, 24 грн; прострочену заборгованість по процентам - 1 062,79 грн.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за Кредитним договором № 10/78/20 «Авто кредит» від 17.06.2020 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 порушують взяті на себе зобов`язання за цим Договором.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

На час розгляду справи судом, відповідачами не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Кредитним договором у добровільному порядку.

Отже, оскільки відповідачі порушили зобов`язання, встановлені Кредитним договором № 10/78/20 «Авто кредит» від 17.06.2020, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за цим Договором у матеріалах справи відсутні, а тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості у розмірі 167 751,03 грн.

Представник відповідача у відзиві на позов просить суд про розстрочення для відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виконання рішення суду у сумі 167751,03 грн на період часу починаючи з лютого 2024 року до лютого 2027 року включно по 4659,75 грн, посилаючись на тяжке матеріальне становище через втрату ОСОБА_1 роботи під час воєнних дій в Україні, а також на те, що у них на утриманні перебуває неповнолітня дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може надати відстрочення або розстрочення виконання, про що зазначає в рішенні.

Згідно з п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині також вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.

Згідно з положеннями частин першої та третьої ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч. 4 ст. 435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка виконання рішення суду - це розподіл виконання рішення на частини, що підлягають виконанню протягом певного періоду часу або через певні періоди часу, що призводять до перенесення строку виконання рішення на пізніші періоди, зокрема, полягає в розподілі належних до сплати сум платежу на певні частини із встановленням конкретного строку для виконання кожної з визначених частин рішення. При розгляді заяв щодо розстрочки виконання рішення суд виходить з міркувань доцільності та об`єктивності необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому; наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки такого відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання такого додаткового строку до повного виконання рішення суду. Надання строку для розстрочки виконання рішення суд не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, розстрочка має бути компромісом між заінтересованими сторонами.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні «Іванов проти України», право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, як би національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі «Горнсбі проти Греції»).

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом.

Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Наведені представником відповідача обставини не є такими, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що клопотання представника відповідачів про розстрочення виконання рішення суду, не підлягає задоволенню, оскільки стороною відповідача не доведено належними та допустимими доказами обставин, які мають характер особливих або виняткових та які б давали підстави для відстрочення виконання рішення суду.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 (у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положень статті 59 Конституції України (справа про право на правову допомогу) передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Чинне цивільне-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

У частині третій статті 141 ЦПК України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Тобто, ЦПК України передбачено критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц та в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 міститься правовий висновок про те, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

Аналогічні висновки наведено також в постановах Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 648/1102/19 та від 11 листопада 2020 року у справі № 673/1123/15-ц.

Суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.

Позивач у позовній заяві просить стягнути з відповідачів судові витрати, пов`язані з наданням професійної правничої допомоги у сумі 15 000,00 грн.

Матеріали справи свідчать про те, що 05 грудня 2022 року між адвокатом Прохоренком В.П. та АТ «КБ» ГЛОБУС» укладено договір № 051222 про надання професійної (правової) допомоги.

Відповідно до п. 3.2 цього Договору, ставка гонорару адвоката за послуги за 1 годину роботи складає 1 500,00 грн.

З огляду на Акт № 10/78/20 прийому-передачу послуг за Договором № 051222 про надання професійної правничої (правової) допомоги від 05.12.2022, обсяг надання професійної правничої (правової) допомоги складається із: проведення зустрічі з Клієнтом, ознайомлення наданими клієнтом документами, надання консультації в рамках зустрічі щодо вирішення даної справи, узгодження правової позиції, відшкодування витрат на виїзну консультацію до АТ «КБ «ГЛОБУС» (в тому числі транспортні витрати), витрати на телекомунікаційний зв`язок, тощо 3 години, загальна вартість 4 500,00 грн; складання позовної заяви про стягнення заборгованості, формування пакету документів та подача до суду позовної заяви з додатками (у кількості 3 прим для суду та відповідачів), відправлення рекомендованим листом через відділення АТ «Укрпошта» позовної заяви на ім`я суду у 3 прим ( в т.ч. оформлення конверту), копіювання та/або друк копій документів формату А4 (у тому числі двосторонній друк) необхідних документів для позовної заяви, включаючи гонорар успіху адвоката ( в тому числі за характер складності справи) 7 годин, загальна вартість 10 500 грн. Отже, загальна вартість зазначених у цьому Акті послуг, складає 15 000,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції кредитового переказу коштів № 18270 від 30.11.2023 АТ «КБ «ГЛОБУС» сплачено ОСОБА_4 15 000,00 грн, як оплата послуг за професійну правову допомогу згідно договору № 051222 від 05.12.22.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 02 липня 2020 року у справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19), від 31 липня 2020 року у справі № 301/2534/16-ц (провадження № 61-7446св19), від 30 вересня 2020 року у справі № 201/14495/16-ц (провадження № 61-22962св19), від 20 вересня 2023 року у справі № 753/7936/22 (провадження № 61-1519св23).

Враховуючи обсяг виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, а також того, що позовні вимоги АТ «КБ «ГЛОБУС» задоволено, суд дійшов висновку, що справедливим і співмірним буде стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «КБ «ГЛОБУС» 6 000,00 грн у рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, який підлягає стягненню на його користь з відповідачів.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 7, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги АТ «КБ «ГЛОБУС» задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «КБ «ГЛОБУС» заборгованість в розмірі 167 751,03 грн (сто п`ятдесят сім тисяч сімсот п`ятдесят одна гривня 03 копійки).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «КБ «ГЛОБУС» судові витрати за надання професійної правничої (правової) допомоги в розмірі 6 000,00 грн (шість тисяч гривень).

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь АТ «КБ «ГЛОБУС» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: АТ «КБ «ГЛОБУС», місцезнаходження: 04073, м. Київ, Куренівський провулок, 19/5, ;

відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Повне судове рішення складено 14 лютого 2024 року.

Суддя Є. А. Болибок