Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2024 м. Кобеляки

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді - Назарьової Л. В,

з участю секретаря судового засідання Маляренко І. М,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів

В С Т А Н О В И В:

18 квітня 2024 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в сумі 4 526 513,75 гривень.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що заочним рішенням Солом?янського районного суду м. Києва від 03.04.2012 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/95-03/041 від 06.09.2006 року у сумі 536 261,02 грн та за кредитним договором № 014/95-12/162 від 16.05.2008 року у сумі 836 505,94 грн.

24.05.2017 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Кристалбанк» укладено Договір факторингу (портфельне відступлення права вимоги) № 1019 від 09.06.2017 року, в тому числі і щодо відступлення прав вимоги до ОСОБА_2 за кредитним договором № 014/95-03/041 від 06.09.2006 року та за кредитним договором № 014/95-12/162 від 16.05.2008 року.

08.10.2019 року між АТ «Кристалбанк» та ТОВ «ФК «Омега Фактор» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого відступлено права вимоги за кредитними договорами, в тому числі за кредитним договором № 14/95-03/041 від 06.09.2006 року та за кредитним договором № 014/95-12/162 від 16.05.2008 року.

22.10.2019 року між ТОВ «ФК «Омега Фактор» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до умов якого відбулось відступлення права вимоги за кредитними договорами, в тому числі кредитним договором № 014/95-03/041 від 06.09.2006 року та за кредитним договором № 014/95-12/162 від 16.05.2008 року.

Крім цього, ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року замінено стягувача АТ «Кристалбанк» на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні № 38755837 з примусового виконання заочного рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 03.04.2012 року в цивільній справі № 2-1649/12 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 014/95-03/041 від 06.09.2006 року та №014/95-12/162 від 16.05.2008 року. Таким чином, позивач, як новий кредитор у зобов`язанні набула право грошової вимоги до боржника відповідача по справі.

Оскільки відповідач належним чином не виконує зобов`язання з повернення коштів, які були отримані за кредитним договором №014/95-03/041 від 06.09.2006 року та за кредитним договором №014/95-12/162 від 16.05.2008 року, тим самим має місце неналежне виконання відповідачем умов договорів кредиту в частині своєчасного повернення грошових коштів, тому позивач має право заявити вимоги про застосування до відповідача заходів відповідальності за неналежне виконання грошового зобов?язання, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, в частині нарахування на суму боргу трьох відсотків річних та інфляційних втрат.

Вважає, що в зв`язку з порушенням грошового зобов`язання за період з 03.04.2012 року по 22.11.2023 року з відповідача необхідно стягнути три відсотки річних та інфляційні втрати: за кредитним договором №014/95-03/041 від 06.09.2006 року в розмірі 1 768 249,50 грн, з яких 1581002,40 грн інфляційне збільшення та 187 247,10 грн 3 % річних; за кредитним договором № 014/95-12/162 від 16.05.2008 року в розмірі 2758264,25 грн, з яких 2 466 180,49 грн інфляційне збільшення та 292083,76 грн 3 % річних, а всього в сумі 4 526 513,75 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач прохає суд стягнути із ОСОБА_3 на її користь кошти в сумі 4 526 513,75 грн, в тому числі 1 581 002,40 грн, інфляційні втрати та 187 247,10 грн 3% річних за кредитним договором № 014/95-03/041 від 06.09.2006 року, 2 466 180,49 грн інфляційні втрати та 292 083,76 грн 3% річних за кредитним договором №014/95-12/162 від 16.05.2008 року, а також понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 13400 грн.

Ухвалою Кременчуцького районного суду Полтавської області від 25 березня 2024 року цивільну справу передано за підсудністю до Кобеляцького районного суду Полтавської області.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 19 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 27 травня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач, ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та прохала їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 в судовому засіданні позов визнав повністю. Крім цього підтвердив, що між позивачем і ТОВ «ФК «Омега Фактор» укладено договір факторингу, на підставі якого до неї перейшло право грошової вимоги.

Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 2,4 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Таким чином, суди не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

В судовому засіданні відповідач, ОСОБА_2 визнав позов повністю, однак суд не приймає таке визнання позову та вважає за необхідне дослідити обставини справи.

На підтвердження позовних вимог позивач, ОСОБА_1 надала суду заочне рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 03.04.2012 року, зі змісту якого встановлено, що з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» стягнуто заборгованість за кредитним договором № 014/95-03/041 від 06.09.2006 року у сумі 536 261,02 грн та заборгованість за кредитним договором №014/95-12/162 від 16.05.2008 року у сумі 836 505,94 грн, а а всього 1372766,96 грн (а.с. 22-25).

Також позивачем додано ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року у справі № 760/2537/23 (6/760/285/23), якою замінено стягувача - акціонерне товариство «Кристалбанк» на ОСОБА_1 кредитор у виконавчому провадженні № 38755837 з виконання заочного рішення Солом?янського районного суду м. Києва від 03.04.2012 року у справі № 2-1649/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитними договорами № 014/95-03/041 від 06.09.2006 року та № 014/95-12/162 від 16.05.2008 року (а.с. 26-28).

Інших доказів по справі не додано. При цьому, позивач, у позовній заяві, в обґрунтування заявлених вимог зазначає про укладення договору факторингу, на підставі якого вона набула право грошової вимоги до відповідача. В мотивувальній частині ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 24 травня 2023 року зазначається про укладення договору відступлення права грошової вимоги ( купівлю-продаж).

В судовому засіданні судом роз`яснено сторонам про обставини, які потребують установленню під час розгляду справи, зокрема необхідності перевірки правової природи договору, на підставі якого до ОСОБА_1 перейшло право грошової вимоги.

Позивач відмовилась надавати суду будь-які інші докази по справі. Клопотань по суті справи сторони не подали.

Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов?язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 , на підставі ухвали Солом`янського районного суду м. Києва набула статусу нового кредитора та отримала право грошової вимоги до ОСОБА_2 за кредитними договорами № 014/95-03/041 від 06.09.2006 року та №014/95-12/162 від 16.05.2008 року.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (частини перша, третя статті 13 ЦПК України).

Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що в задоволенні позову необхідно відмовити, так як позивачем не доведено порушення її прав ( право вимоги з 2012 року по 2023 рік), а також право звернення до суду з заявленими вимогами ( правова природа договору не встановлена).

Статтею 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

Враховуючи, що в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено повністю, то сплачений нею судовий збір відшкодуванню не підлягає.

Керуючись статтями 12, 259, 263 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його оголошення до Полтавського апеляційного суду.

Сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП відсутній у зв?язку з релегійними переконаннями, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя