Справа № 229/8582/23
Провадження № 2/229/807/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 р. м. Дружківка, Донецької області

Дружківський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Худіної О.О.,

за участю секретаря судового засідання Ситника С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за позовом ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , інтереси якого представляє ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,-

встановив:

ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, мотивуючи заявлені вимоги тим, що 21 листопада 2003 року, позивач ОСОБА_1 (прізвище до державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Позивач), уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Відповідач), який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 407, видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від даного шлюбу подружжя має одну спільну неповнолітню дитину: сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 18 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області.

На даний час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, спільне життя не склалося у зв`язку із відсутністю взаєморозуміння. Дитина проживає разом з Позивачем, що підтверджується витягом № 11/1616/11.02-11 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, реєстраційного відділу виконавчого комітету Дружківської міської ради, від 29 листопада 2023 року, та знаходиться на його повному утриманні.

Неповнолітній дитині ОСОБА_6 повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для його фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього, у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, обов`язку утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Це, зокрема, виявилося у відсутності будь-якого матеріального (грошового) утримання нашого сина, а також у тому, що він жодним чином не приймає участі у його вихованні.

Оскільки такий належний рівень життя для дитини, Позивач одна не зможе забезпечити, а Відповідач є працездатною людиною, проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період: під час воєнного стану, у військовій частині НОМЕР_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , у зв?язку з чим отримує дохід, непрацездатних осіб на утриманні не має, підстави для звільнення його від обов?язку утримувати дитину відсутні, має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Будь-які документи щодо отримання Відповідачем та розміру його грошового забезпечення у Позивача відсутні у зв?язку з відсутністю інформації щодо розташування військової частини НОМЕР_3 , де відповідач проходить військову службу. Враховуючи інтереси дитини ОСОБА_6 , з метою забезпечення його життєво-необхідних потреб, вважає, що з Відповідача ОСОБА_3 необхідно стягнути на користь позивача ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_6 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дати подання позову.

За таких обставин Позивач вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, який носить формальний характер, неможливе, як таке, що суперечить інтересам позивача, інтересам неповнолітньої дитини, що мають істотне значення.

Спору з Відповідачем про місце проживання дитини немає. Спір з приводу майна, набутого за час перебування у шлюбі, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, на момент звернення з цим позовом - відсутній.

У зв`язку з цим, просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського управління юстиції Донецької області, актовий запис №407, видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_5 та стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 16 січня 2024 року позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

Позивач та її представник до судового засідання не з`явились, до початку судового засідання від представника позивача ОСОБА_2 на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.

Відповідач та його представник до судового засідання не з`явились, 9 лютого 2024 року від представника відповідача Сніменко С.І надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги відповідач визнає у повному обсязі.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до частини 2 статті 247 ЦПК України , фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як було встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, 21 листопада 2003 року, позивач ОСОБА_1 (прізвище до державної реєстрації шлюбу - ОСОБА_5 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - Позивач), уклала шлюб з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - Відповідач), який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 407, видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .(а.с.10)

Від шлюбу подружжя має спільну дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 18 серпня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області.(а.с.14)

Положенням статті 1 Сімейного кодексу України ( далі - СК України) передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За змістом положень частини 2 статті 36 та статті 51 СК України шлюб не може бути підставою для надання особі пільг чи переваг, а також для обмеження її прав та свобод, які встановлені Конституцією України. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань.

Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. (ст. 55 Сімейного кодексу України).

За правилом ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

За змістом ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивачка скористалася своїм правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберігати шлюб з відповідачем.

Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Сторони не виявили бажання примиритися.

Згідно положень частини третьої та четвертої ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе.

Зі свідоцтва про укладення шлюбу вбачається, що при одружені позивач змінила дівоче прізвище « ОСОБА_5 » на прізвище « ОСОБА_7 ». При цьому, відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач просила після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « ОСОБА_7 ».

Щодо позовних вимог, які стосуються стягнення аліментів, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Отже, закон покладає на батьків обов`язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому, обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним.

Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Як вбачається з Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 11/1616/11.02-11, реєстраційного відділу виконавчого комітету Дружківської міської ради, від 29 листопада 2023 року ОСОБА_6 з 19.08.2008 року по теперішній час проживає за АДРЕСА_1 .(а.с.16)

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Таким чином, суд відповідно до ст. 183 Сімейного Кодексу України, з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін, вважає необхідним присудити аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) з відповідача на користь позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаю з 1 грудня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат.

У відповідності до положень ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу належить повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача у відшкодування витрат зі сплати судового збору 536 грн. 80 коп. - за подання до суду позовної заяви в частині розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп. - за подання до суду позовної заяви в частині стягнення аліментів.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 76, 81, 83, 200, 247, 259, 263-265, 354-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , інтереси якої представляє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , інтереси якого представляє ОСОБА_4 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Дружківського управління юстиції Донецької області, актовий запис №407.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , на утримання неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 1 грудня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття.

Повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що складає 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок, сплаченого нею при поданні позову за квитанцією 1606-9574-3747-2965 від 11.24.2023 року АТ «ТАСКОМБАНК».

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_7 у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок у відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_6 в дохід держави судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.

Рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць, відповідно до п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України.

Прізвище позивача після розірвання шлюбу залишити шлюбне « ОСОБА_7 ».

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Худіна