№ 207/1464/20
№ 2/207/1077/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2024 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бистрової Л.О.

при секретарі Степанян М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2020 року Моторного (транспортного) страхового бюро України звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що 08.02.2017 року близько 13:00 години водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі - Відповідач), керуючи автомобілем «Фольксваген Кадді», д.н.з. НОМЕР_1 , буксируючи причеп «КРАЗ 8138», д.н.з. НОМЕР_2 , на перехресті вул. Москворецька - вул. Сачко у м. Кам`янське, рухаючись по другорядній дорозі не надав переваги у русі автомобілю «Chevrolet Еріса», д.н.з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) транспортним засобам нанесені механічні пошкодження, заподіяні матеріальні збитки, постраждалих немає.

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.02.2017 року по справі № 207/323/17, суддя - Тюлюнова В. Г., яка не оскаржувалася та набрала законної сили 06.03.2017 року, водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була забезпечена чинним договором ОСЦПВВНТЗ № АЕ/9602710 ПрАТ «СК «ПРОВІДНА» термін дії з 00 год. 00 хв. 16.06.2016 року до 15.06.2017 року, відомості внесенні в ЄЦБД МТСБУ.

З метою отримання відшкодування (регламентної виплати) ОСОБА_3 , як учасник ДТП та уповноважена особа власника автомобіля «Chevrolet Еріса», д.н.з. НОМЕР_3 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, довіреністю від 11.07.2017 року НМЕ 456138, на підставі ст. 33, 35, п. 41.1 ст. 41 Закону № 1961-IV, звернувся до МТСБУ:

1)з повідомленням про ДТП від 09.02.2017 року, яке зареєстровано за вх. № 2012 е від 14.02.2017 року та зареєстровано справу МТСБУ: 39599.

2)з заявою на виплату страхового відшкодування від 08.08.2017 року, яку зареєстровано за вх. № 27729 від 05.09.2017 року, що підтверджується даною заявою.

Відповідно до підпункту «а» п. 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» , МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі.

Так, підпунктом «г» п. 41.1 ст. 41. України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом,у разі її заподіяння: особами, на яких поширюється дія пункту 13.1 статті 13 цього Закону.

Пунктом 13.1 ст. 13 Закону № 1961-IV визначено, що учасники бойових дій та інваліди війни, що визначені законом, інваліди І групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним інваліду І групи, у його присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Згідно зі ст. 38.1.1. Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (не пізніше 3-х робочих днів з дня настання ДТП, письмово надати страховику повідомлення).

Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону № 1961-IV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо- транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону.

Отже, позивач має право зворотної вимоги (регресу) до відповідача, як до водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду. Відповідачу було відправлено регресну вимогу з пропозицією відшкодувати матеріальні збитки на користь позивача, але на даний час страхове відшкодування на користь позивача відповідачем не сплачено. Просить позов задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав заяву щодо розгляду справи за його відсутності. Позовні вимоги не визнав в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Просив відмовити в їх задоволенні.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до наступного висновку:

У судовому засіданні встановлено, що 15.06.2016 року Моторного (транспортного) страхового бюро України та водієм ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/9602710 (а.с. 15).

08.02.2017 року близько 13:00 години водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (далі - Відповідач), керуючи автомобілем «Фольксваген кадді», д. н. з. НОМЕР_1 , буксируючи причеп «КРАЗ 8138», д. н. з. НОМЕР_2 , на перехресті вул. Москворецька - вул. Сачко у м. Кам`янське , рухаючись по другорядній дорозі не надав переваги у русі автомобілю «Chevrolet Еріса», д. н. з. НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , в результаті чого відбулося зіткнення вказаних транспортних засобів, що призвело до пошкоджень транспортних засобів. Вартість відновлювального ремонту відповідно до Звіту № 07-03-17-1В від 18.03.2017 року складає 21963,48 грн. (а.с. 18-20).

Постановою Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 23.02.2017 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за даною ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 340 гривень на користь держави (а.с. 8).

Відповідно до ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Страховою компанією, за заявою потерпілої особи, зібраних документів та відповідно до страхового акту, було виплачено страхове відшкодування, що підтверджується платіжними дорученнями № 1261923 від 20.11.2017 року у розмірі 18885,71 грн. та платіжним дорученням №5027рв від 24.04.2017 року у розмірі 770,80 грн., загальною сумою 19656, 51 грн. (а.с. 30).

Згідно копії посвідчення серії НОМЕР_4 , виданого 02.10.2018 року, замість посвідчення серії НОМЕР_5 від 05.06.1997 р., ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій.

Згідно ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», (у редакції яка діяла на дату укладення Полісу та настання ДТП (надалі - Закон № 1961-IV).

Після виплати страхового відшкодування Позивач отримав право регресу до Відповідача (страхувальника) виходячи із наступних норм законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 999 ЦК України, до відносин, що випливають із обов`язково страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

Відповідно до Закону № 1961-IV, а саме ст. 38.1.1, страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

При цьому, відповідно до п.13.1 ст.13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Тобто, в даному випадку, такою законодавчо встановленою пільгою для учасника бойових дій, є покладення на МТСБУ обов`язку відшкодувати збитки від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є учасник бойових дій, що в свою чергу, позбавляє МТСБУ права вимагати від учасника бойових дій відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, оскільки на учасника бойових дій не розповсюджується необхідність обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Відповідно до норм постанови Кабінету Міністрів України №413 від 20.08.2014 «Про затвердження Порядку надання та позбавлення статусу учасника бойових дій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення чи у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення» статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям Збройних Сил України в разі залучення їх до проведення антитерористичної операції чи здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях на строк не менше ніж 30 календарних днів, у тому числі за сукупністю днів перебування в районах її проведення.

Рішення про надання та позбавлення статусу учасника бойових дій приймається комісіями з питань розгляду матеріалів про визнання учасниками бойових дій, утвореними в Міноборони, МВС, Мін`юсті, Національній поліції, Національній гвардії, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, Адміністрації Держприкордонслужби, Адміністрації Держспецтрансслужби, Генеральній прокуратурі України, Управлінні державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, ДСНС, ДФС.

Комісії вивчають документи, у разі потреби заслуховують пояснення осіб, стосовно яких вони подані, свідків та в місячний строк із дня надходження документів приймають рішення щодо надання статусу учасника бойових дій. За відсутності підстав комісії повертають їх до військових частин (органів, підрозділів), підприємств, установ та організацій з метою подальшого доопрацювання.

Отже, відповідно до вказаних норм ОСОБА_1 на час вчинення дорожньо-транспортної події був учасником бойових дій та отримав посвідчення учасника бойових дій 02 жовтня 2018 року, виданого замість АА №095562 від 05.06.1997 р., звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України відповідно до пункту 13.1ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З огляду на викладене суд вважає, що позивач не довів належними та допустимими доказами порушення свого права у спірних правовідносинах, а тому, відсутні підстави для стягнення з відповідача в користь позивача в порядку регресу суму сплаченого відшкодування, пов`язаного з регламентною виплатою в розмірі 18 885,71 грн. та суму понесених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 770,80 грн..

За таких обставин, слід відмовити у задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає.

Відповідно до частин 1 і 3 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно зі статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Враховуючи, що позов не підлягає задоволенню, суд вважає, що судові витрати покладаються на позивача.

На підставі наведеного, керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 141, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. ст. 1187, 1191 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду у тридцятиденний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Л.О. Бистрова