Справа № 308/1423/24
У Х В А Л А

31 січня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., ознайомившись з позовною заявою:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , до

Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут», код ЄДРПОУ 41999833, адреса: пл. Жупанатська, 18, м. Ужгород,

про захист прав споживачів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Закарпаттяенергозбут» про захист прав споживачів, у якій просив зобов`язати ТОВ «Закарпаттяенергозбут» привести форму, зміст та терміни надання стандартних обліково-фінансових документів у строгу відповідність із Договором-Додатком № 120100147, укладеним із споживачем ОСОБА_1 та з Правилами роздрібного ринку електроенергії, зобов`язати ТОВ «Закарпаттяенергозбут» укласти із споживачем ОСОБА_1 додаткову угоду до чинного Договору-Додатку № 120100147 у котрій врахувати усі висловлені у позові зауваження.

Вивчивши подану заяву, суддя прийшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтями 175, 177 ЦПК України визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Заявляючи вимоги (спосіб захисту) «зобов`язати ТОВ «Закарпаттяенергозбут» привести форму, зміст та терміни надання стандартних обліково-фінансових документів у строгу відповідність із Договором-Додатком № 120100147, укладеним із споживачем ОСОБА_1 та з Правилами роздрібного ринку електроенергії», а також «зобов`язати ТОВ «Закарпаттяенергозбут» укласти із споживачем ОСОБА_1 додаткову угоду до чинного Договору-Додатку № 120100147, у котрій врахувати усі висловлені у позові зауваження» позивач не послався на норму закону чи договору, яким передбачений такий спосіб захисту.

До того ж суд не може визначити у рішенні, за наявності відповідних правових підстав «врахувати висловлені у позові зауваження». Спосіб захисту повинен бути конкретним та визначеним у прохальній частині позову.

Зазначені позовні вимоги є немайновими.

Разом з цим, позивач вважає себе «споживачем» у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів», і посилається на зазначені норми даного закону, як на підставу для звільнення від сплати судового збору.

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Разом з цим, з позовної заяви не вбачається, що позивач є особою, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Зокрема, з позову вбачається, що позивач сам продає електричну енергію відповідачу.

Поряд з цим, з п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону вбачається, що продукцією є будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

У позовній заяві не визначено споживачем якого виробу, роботи чи послуги є позивач, з огляду на те, що він продає електричну енергію, а не споживає її.

Таким чином, суддя не вбачає підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 1211,2 грн.

Враховуючи, що позивач заявив дві позовні вимоги немайнового характеру, він повинен додати до позовної заяви документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, що становить 2422,40 грн.

На підставі наведеного, вважаю, що до даної позовної заяви слід застосувати правила ч. 1 ст. 185 ЦПК України та залишити її без руху, встановивши спосіб усунення указаних недоліків шляхом подання до суду нової редакції позовної заяви із зазначенням передбаченого законом чи договором, або такого, що не суперечить закону, визначеного та конкретного способу захисту, а також доказів на підтвердження сплати судового збору, відповідно до встановленого Законом України "Про судовий збір" розміру, відповідно до кількості вимог, що зазначені в новій редакції позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 13, 175, 177, 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву залишити без руху.

Надати позивачеві строк для усунення вказаних у даній ухвалі недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

Роз`яснити при цьому, що в разі не усунення у визначений строк недоліків, позовна заява буде вважатися неподаною і повернута позивачеві.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Н.І. Зарева