Справа № 183/836/21
№ 4-с/183/29/24

У Х В А Л А
22 серпня 2024 року м. Новомосковськ Дніпропетровської області
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Дубовенко І.Г., за участю секретаря судового засідання Голуб Л.Р., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибак Ольги Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 , -
12 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибак Ольги Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 , щодо невірних розрахунків заборгованості зі сплати аліментів з ОСОБА_2 від 16 травня 2024 року.
Щодо строків звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця Дергачова О.А. зазначила, що про те, що оскарженню підлягають розрахунки від 16.05.2024 року, зі скаргою вона зверталася до суду, однак ухвалою від 03 червня 2024 року її скаргу повернуто без розгляду, а тому після усунення обставин, що слугували поверненню скарги вона звернулася до суду зі скаргою 12 червня 2024 року.
Враховуючи вищенаведене просив:
- поновити строк для подання скарги на дії державного виконавця;
- визнати дії старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибак Ольги Олександрівни щодо нарахування боржнику ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 за період з 15 лютого 2021 року до 01 травня 2024 року неправомірними;
- визнати протиправними та скасувати розрахунки зі сплати аліментів за ЗВП 69396860, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів у розмірі 2500 щомісячно з 15.02.2021 до повноліття дитини, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів у розмірі 2500 щомісячно з 15.02.2021 до повноліття дитини, на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- зобов`язати старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибак Ольгу Олександрівну перерахувати заборгованість зі сплати аліментів за період з 15 лютого 2021 року до 01 травня 2024 року з урахуванням вимог ст. 195 Сімейного Кодексу України, статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження», пункту 4 розділу XV «Інструкції з організації примусового виконання рішень»;
- зобов`язати старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибак Ольгу Олександрівну видати стягувачу ОСОБА_1 довідку розрахунки заборгованості зі сплати аліментів у ВП 67776172 за виконавчим листом №183/836/21 від 20.09.2021, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів у розмірі 3000 грн., але не менше 50 % гарант. мін., щомісячно з 15.02.2021 до повноліття дитини, на утримання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з урахуванням вимог ст. 195 Сімейного Кодексу України, статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження», пункту 4 розділу XV «Інструкції з організації примусового виконання рішень»;
- зобов`язати старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибак Ольгу Олександрівну видати стягувачу ОСОБА_1 довідку розрахунки заборгованості зі сплати аліментів у ВП 67776172 за виконавчим листом №183/836/21 від 20.09.2021, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів у розмірі 3000 грн. але не менше 50% гарант, мін., щомісячно з 15.02.2021 до повноліття дитини, на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з урахуванням вимог ст. 195 Сімейного Кодексу України, статті 71 ЗУ «Про виконавче провадження», пункту 4 розділу XV «Інструкції з організації примусового виконання рішень».
14 червня 2024 року згідно протоколу автоматизованого розподілу справ визначено головуючим суддею Дубовенко І.Г., яким призначено розгляд скарги на 24 червня 2024 року.
В судовому засіданні скаржник підтримала свою скаргу та, посилаючись на ті ж підстави, що і у скарзі, просила її задовольнити. Зазначила, що розрахунки виконавця невірні, тому як виконавець кілька разів врахувала квитанції, які необхідно було врахувати один раз, а також виконавцем не враховано те, що певна сума поверталася нею (стягувачем) на рахунок боржника. Просила надати час для подання додаткових доказів щодо руху коштів по її картковому рахунку, з якого буде видно, що суми враховані виконавцем, як сплачені, нею не отримані. В останнє судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд скарги за її відсутності, будь-яких доказів не подала.
Інші учасники судового розгляду також не з`явилися в судове засідання, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені судом. Виконавець Рибак О.О. подала заяву про розгляд скарги за її відсутності.
У зв`язку з неявкою осіб, що беруть участь у справі, фіксування судового розгляду за допомогою технічних засобів не здійснювалося.
Суд, вислухавши пояснення осіб, що беруть участь у справі, дослідивши матеріали скарги, дослідивши матеріали зведеного виконавчого провадження № 69396860, дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Судом встановлено, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/836/21, яке набрало законної сили 04 вересня 2021 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття; а також на неповнолітню дитину ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн., але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 15 лютого 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення про стягнення аліментів проводилися виконавчі дії в межах виконавчих проваджень: № 67497117, відкритого 18 листопада 2021 року, та за № 67496924, відкритого 18 листопада 2021 року, стягувачем у яких ОСОБА_1 , а боржник ОСОБА_2 , стан яких завершений, згідно відомостей АСВП.
На теперішній час стягнення аліментів з позивача проводиться в межах зведеного виконавчого провадження № 69396860; а саме №АСВП 67776172, відкритого 08 грудня 2021 року та №АСВП 67775893, відкритого 10 грудня 2021 року.
Зазначені обставини встановлені рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2022 року у справі №183/5888/22, яке набрало законної сили 12.12.2022; а також ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області у справі № 183/836/21 за результатами розгляду скарги на дії державного виконавця, яка в апеляційному порядку не оскаржувалася та набрала законної сили.
Скаржник 12 червня 2024 року звернулася до суду зі скаргою, посилаючись на те, що дії виконавця щодо подвійного виключення із розрахунку заборгованості по аліментах, сум, які сплачені боржником один раз а також не враховано того, що деякі суми були нею повернуті на вимогу боржника, одна не знайшли свого відображення у розрахунку виконавця.
Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на звернення до суду із скаргою скаржник посилалася на те, що вона своєчасно оскаржувала дії виконавця, однак ії скаргу було повернуто ухвалою від 03.06.2024 року, а тому після усунення причин, що стали підставою для повернення скарги вона звернулася до суду зі скаргою 12 червня 2024 року.
Вирішуючи питання щодо поновлення строку для подання скарги на дії державного виконавця, суд враховує наступне.
Відповідно до ст. 449 ЦПК України скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав чи свобод, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом.
Відповідно роз`яснень, наданих ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ, на даних у листі від 28.01.2013№ 24-152/0/4-13 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі» у разі якщо подано клопотання про поновлення строку на оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця, то у будь-якому випадку це клопотання вирішується в судовому засіданні відповідно до вимог статті 73 ЦПК.
При вирішенні питання про те, які підстави можна вважати поважними для поновлення строку звернення до суду з відповідною скаргою, суд має керуватися тим, що вичерпного переліку таких підстав ЦПК не містить, вони у кожному конкретному випадку залежать від певних ситуацій. При цьому судом також має враховуватися прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує справедливий судовий розгляд, а виконання рішення суду є завершальною частиною розгляду цивільної справи.
Відповідно до ч.1, 4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
На підставі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Доведеність поважності причин пропуску цього строку за правилами статті 81 ЦПК України покладається на заявника ОСОБА_1 .
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України (далі - Конвенція), та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.
Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно приводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
За змістом ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Згідно з частиною 6 вищезазначеної статті про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.
Згідно вимог ч. 1, 2, 3, 5 ст. 127 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.
Отже, суд зобов`язаний перевірити, чи дотримано заявником, встановлений статтею 449 ЦПК України десятиденний строк на звернення до суду з такою скаргою, а якщо не дотримано, то чи підтверджуються його доводи в заяві про поновлення пропущеного строку поважність причин такого пропуску.
Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що скаржником доведено поважність причин пропуску строку на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, а тому цей строк підлягає поновленню.
Щодо вимог скарги про визнання дій старшого державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибак Ольги Олександрівни щодо нарахування боржнику ОСОБА_2 заборгованості зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 за період з 15 лютого 2021 року до 01 травня 2024 року неправомірними; визнання протиправними та скасування розрахунків зі сплати аліментів за ЗВП 69396860, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів у розмірі 2500 щомісячно з 15.02.2021 до повноліття дитини, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліментів у розмірі 2500 щомісячно з 15.02.2021 до повноліття дитини, на утримання ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ; суд приходить до наступних висновків.
Підставами протиправності дій виконавця щодо вирахування з заборгованості сум, скаржник зазначає факти виключення з розрахунку сум подвійно, а також не виключення сум, які були повернуті скаржником боржнику. Матеріали справи не містять доказів безпідставного вирахування сплачених боржником сум аліментів, як і не містять відповідних доказів перерахування коштів з картки стягувача на картку боржника
З огляду на це, вимоги скарги щодо визнання дій старшого державного виконавця ОСОБА_7 неправомірними задоволенню не підлягають.
Вимоги скарги щодо зобов`язання виконавця вчинити певні дії є похідними від визнання дій протиправними та скасування розрахунків, а тому у їх задоволенні також належить відмовити.
Аналіз вищенаведеного переконує суд в тому, що відсутні підстави для задоволення скарги.
Провадження з виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною судового провадження по конкретній справі, а діючим законодавством не передбачено необхідність сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, тому за подання скарги судовий збір не сплачується.
Як передбачено статтею 452 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 73, 77-81, 126-127, 258-260, 447-453 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в :
Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії державного виконавця.
У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Новомосковського відділу державної виконавчої служби у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Рибак Ольги Олександрівни, заінтересована особа ОСОБА_2 відмовити.
Судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покласти на заявника.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга подається протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем проголошення ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 22 серпня 2024 року.

Суддя І.Г.Дубовенко