Роздільнянський районний суд Одеської області
Справа № 511/3171/23
Номер провадження: 2/511/67/24
27 лютого 2024 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді- Гринчак С. І.,
секретаря судового засідання - Замковенко О.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дітьми,
Короткий зміст позовної заяви.
У жовтні 2023 року представник позивача -адвокат Кулик О.В. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області в якій просив суд:
- позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ;
-встановити опіку над малолітніми дітьми: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та призначити опікуном ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Вимоги мотивував тим, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ЇЇ донька має трьох малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ОСОБА_2 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, на протязі вже більше трьох років, а саме з весни 2020 року її діти проживають з бабусею ОСОБА_1 . ОСОБА_2 систематично вживає алкогольні напої, веде аморальний образ життя, її місце перебування невідоме. Мати неповнолітніх будь-якої участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, грубо ігнорує своїми батьківськими обов`язками. Відповідачка не піклується про фізичний і духовний розвиток дітей, їх навчанням, підготовку до самостійного життя, а саме: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування; не спілкується з дітьми взагалі, що порушує їх нормальне самоусвідомлення; не виявляє інтересу до їх внутрішнього світу; не створює умов для отримання ними освіти тощо, навіть не цікавиться їх життям, у зв`язку з чим має бути позбавлена батьківських прав відносно своїх неповнолітніх дітей.
Процесуальні дії по справі.
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 17.10.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.
Ухвалою судді Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.10.2023 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Роздільнянського районного суду від 30.01.2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 та її представник- адвокат Кулик О. В., в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від представника позивача надійшла заява, згідно якої просив справу розглянути без їх участі, позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення суду.
Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином - поштою, рекомендованим листом з повідомленням про вручення ( а.с 88,91), причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або слухання справи у її відсутність суду не надала, не подала відзив.
Представник третьої особи - служба у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільсьткої ради Роздільнянського району Одеської областів судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без їх участі та прийняття рішення покладають на розсуд суду. ( а.с.112)
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку з неявкою відповідача та не повідомленням ним про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 223 ЦПК України, суд зі згоди позивача вважає за можливе розглядати справу в заочному порядку та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain).
Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»).
В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.
Судом по справі встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є матір`ю відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується народження серії НОМЕР_2 виданого повторно 17.12.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області на підставі актового запису № 7. ( а.с. 12)
Відповідач ОСОБА_2 , є матір`ю малолітніх дітей:
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 23.11.2010 року виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, на підставі актового запису № 38. У графі батько зазначено- ОСОБА_8 , у графі мати зазначено- ОСОБА_2 ( а.с.16)
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого 17.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, на підставі актового запису № 276. У графі батько зазначено- ОСОБА_9 , у графі мати зазначено- ОСОБА_2 ( а.с.22)
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_5 , виданого 19.08.2016 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, на підставі актового запису № 333. У графі батько зазначено- ОСОБА_10 , у графі мати зазначено- ОСОБА_2 ( а.с.27)
Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00041297 від 07.09.2023 року, державна реєстрація народження проведена відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України (за вказівкою матір`ю). ( а.с.28-29)
Відповідач ОСОБА_2 є багатодітною матір`ю дітей: ОСОБА_3 , 2010 р.н., ОСОБА_4 ,2012 р.н. та ОСОБА_5 ,2016 р.н., що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_6 від 25.08.2016 року, виданого Відділом у справах сім`ї, молоді та спорту Роздільнянської районної державної адміністрації. ( а.с. 32)
Згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого приватним нотаріусом Роздільнянського нотаріального округу Одеської області Курако К.Л. від 14.03.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 226, відповідачу - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 належить житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . ( а.с.33).
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 20.02.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_11 не проживає, зі слів сусідів, діти проживають у бабусі ОСОБА_1 в с.Новокрасне Роздільнянського району Одеської області. (а.с.34)
Відповідно до довідки № 1547 виданої виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 03.10.2023 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем реєстрації АДРЕСА_2 , не проживає, з дітьми не спілкується, участі у вихованні не приймає. На даний час місце проживання невідомо. ( а.с.54)
На теперішній час місцезнаходження ОСОБА_2 невідомо.
Відповідно до акту обстеження умов проживання від 29.09.2023 року, малолітні діти: ОСОБА_3 , 2010р.н., ОСОБА_4 , 2012р.н. та ОСОБА_5 ,2016р.н. проживають зі своєю бабусею - ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_2 . В ході обстеження житлово - побутових умов спеціалістами служби у справах дітей та спеціалістами із соціальнії роботи відділу надання соціальних послуг виконавчого комітету Степанівської сільської ради з`ясовано, що будинок належить громадянці ОСОБА_1 на праві власності. Складається із трьох житлових кімнат, кухні, коридору, сумісного санвузлу. Опалення - пічне. Наявність побутової техніки, меблів. Для дітей є окрема кімната, яка облаштована меблями (двоярусне ліжко), навчальними місцями для занять, технікою та всім необхідним. Таким чином в будинку створені належні умови для повноцінного розвитку та виховання трьох неповнолітніх дітей.( а.с.53)
Малолітні діти: ОСОБА_3 , 2010 року народження навчається в 6-Б класі Степанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, ОСОБА_4 , 2012 року народження навчається в 5-А класі Степанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області та ОСОБА_5 , 2016 року народження навчається в 1-А класі Степанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, що підтверджується довідками директора школи ( а.с.19,25,30)
Згідно характеристик наданих представниками Степанівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області, встановлено, що малолітнідіти: ОСОБА_3 , 2010 року народження, ОСОБА_4 , 2012 року народження та ОСОБА_5 ,2016 року народження, проживають у бабусі ОСОБА_1 , бабуся повністю займається вихованням та навчанням онуків. Батьківські збори завжди відвідувала бабуся. ( а.с.20,26,31)
Представником служби у справах дітей з кожною дитиною було проведено бесіди, щодо стану виконання батьківських обов`язків матері - ОСОБА_2 та врахуванню думки кожного з них.
Відповідно до протоколів бесіди з дітьми від 29.09.2023 року, встановлено, що неповнолітні діти біля трьох років проживають с бабусею, коли вони жили з матір`ю, то вона систематично знаходилась в стані алкогольного сп`яніння, постійно залишала їх дома без догляду дорослих, часто застосувала фізичне насилля відносно них. ( а.с.50,51,52)
На підставі вказаного, вбачається, що діти взагалі не отримують сторонньої матеріальної допомоги, а саме грошових коштів (у виді аліментів) на своє утримання.
Згідно характеристики виданої Степанівським сільським головою ОСОБА_13 , ОСОБА_2 проживає на території Степанівської сільської ради з дня народження. Своїми дітьми не опікується зовсім. Останнім часом діти проживають з бабусею. Мати шкільним життям дітей не опікувалась, школу не відвідувала, вживає спиртні напої, постіного місця роботи не має. (а.с.38)
З письмових пояснень депутата Степанівської ОТГ гр. ОСОБА_14 встановлено, що ОСОБА_2 , 1993 р.н. не займається вихованням своїх дітей, діти постійно мешкають у бабусі - ОСОБА_1 . ОСОБА_2 неодноразово була помічена у нетверезому стані та непотрібному виді. Ніде вона не працює, мешкає та гуляє за рахунок своїх співмешканців. Вся відповідальність за зміст та виховання дітей лежить на їх бабусі - ОСОБА_1 ( а.с.39)
Згідно письмових пояснень малолітні діти: ОСОБА_3 , 2010 р.н., ОСОБА_4 , 2012 р.н. та ОСОБА_5 , 2016р.н. постійно проживають у своєї бабусі - ОСОБА_1 . ОСОБА_2 дітей не відвідує, ними не піклується, до школи не ходить, взагалі не допомагає дітям. Дітьми піклується їх бабуся, дітям у неї добре, доглянуті, охайні. Школу відвідує та цікавиться навчанням своїх онуків їх бабуся - ОСОБА_1 ( а.с.40-41)
Органом опіки та піклування Степанівської сільської ради було проведено вивчення питання соціальної характеристики ОСОБА_11 , з урахуванням думки малолітніх дітей та діючи виключно в інтересах дітей, було надано висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Даний висновок обґрунтований тим, що мати - ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітніх дітей, не піклується про них, не проявляє заінтересованості до їх долі, не цікавиться їх навчанням, станом здоров`я, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання.
Зазначений висновок було затверджено Рішенням Виконавчого комітету Степанівської сільської ради №237-Ср від 23.10.2023 року.( а.с.68-69).
При цьому, ОСОБА_1 , 1976 року народження, є їх рідною бабусею, яка має власне житло, за станом здоров`я та особистим характеристикам не має будь-яких перешкод бути піклувальником.
Позивач ОСОБА_1 є бабусею малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та виявила своє бажання бути їх піклувальником, подавши відповідну заяву.
ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з громадянином ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_7 , виданого 05.07.2023 року Роздільянянським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на підставі актового запису № 166.( а.с.43)
Згідно довідки № 1855 від 18.12.2023 року виданої виконавчим комітетом Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області ОСОБА_1 офіційно не працює, але підробляє по найму. Утримує у підсобному господарстві птицю, свиней, обробляє земельну ділянку, на якій вирощує ягоди та овочі.
Відповідно до характеристики наданої секретарем Степанівської сільської ради від 30.08.2023 року, за час проживання на території Степанівської сільської ради ОСОБА_1 зарекомендована себе з позитивного боку, працьовита, відповідальна, до односельців ставиться з повагою, по характеру спокій на, врівноважена, спритні напої не вживає, користується авторитетом серед сусідів та мешканців села ( а.с.44)
Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 170674895 від 18.06.2019 року, ОСОБА_1 має житловий будинок загальною площею 61,1 кв. м., житловою- 34,8 кв.м, за адресою: АДРЕСА_2 .( а.с.74)
Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 241804273 від 26.01.2021 року, ОСОБА_1 має житловий будинок загальною площею 53,1 кв. м., за адресою: АДРЕСА_3 .( а.с.75)
Згідно витягу з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності на наявності судимості» громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на території України станом на 18.10.2023 року, незнятої чи непогашеної судимості не має.( а.с.79)
Чоловік позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , станом на 16.01.2024 року, незнятої чи непогашеної судимості також не має, що підтверджується витягом з інформаційно-аналітичної системи «Облік відомостей про притягнення особи до кримінальної відповідальності на наявності судимості».
Відповідно довідки №28 від 24.11.2023 року, виданою КНП «Роздільнянська БПЛ» Роздільнянської міської ради ОСОБА_1 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.( а.с.76-77)
Відповідно довідки №11 від 16.01.2024 року, виданою КНП «Роздільнянська БПЛ» Роздільнянської міської ради ОСОБА_21 на обліку у психіатра та нарколога не перебуває.
Згідно висновку про стан здоров`я, виданого представниками поліклінічного відділення КНП «Роздільнянська БПЛ» Роздільнянської міської ради від 09.06.2023 року, у ОСОБА_1 , протипоказань не має. ( а.с.46)
Відповідно до довідка про проходження попереднього, періодичного та позачергового психіатричних оглядів, у тому числі на предмет вживання психоактивних речовин № 848 від 24.10.2023 року, виданою КНП «Роздільнянська БПЛ» Роздільнянської міської ради, у ОСОБА_1 протипоказань для виконання обов`язків опікуна не має. ( а.с.78)
Малолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 не заперечують, щоб їх бабуся ОСОБА_1 була їх піклувальником.
Виконавчим комітетом Степанівської сільської ради, як органом опіки та піклування, винесено до суду подання про можливість призначення ОСОБА_1 піклувальником над неповнолітніми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4, затвердженого рішенням виконавчого комітету Степанівської сільської ради від 25.01.2024 року N 9-Ср, що буде відповідати інтересам дітей.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Частина 8 статті 7 СК України визначає, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.
Положення статті 150 СК України регламентують, що батьки зобов`язані: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, тощо.
Статтями 18, 27 «Конвенції про права дитини» (ратифікованої постановою ВР України №789-XII від 27 лютого 1991 року) встановлено, що батьки несуть загальну та однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до вимог п.2,3 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною.
Положення частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» визначають, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Крім того, суд зазначає, що позбавлення батьківських прав або відібрання дитини у батьків без позбавлення їх цих прав не звільняє батьків від обов`язку утримувати дітей.
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду (справа № 753/2025/19) в постанові від 06 травня 2020 року, зазначив, що тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі N 211/559/16-ц).
Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Згідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.
Відповідно до частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами статей 76-81 ЦПК України, засобами доказування у цивільній справі є письмові, речові і електронні докази, висновки експерта, показання свідків. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Тому при вирішенні спору щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно неповнолітніх дітей, судом мають враховуватися передусім інтереси дітей, які полягають зокрема в забезпеченні їх розвитку у стійкому середовищі.
Дослідивши фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, оцінивши аргументи сторін по справі, суд прийшов до висновку щодо наявності підстав для задоволення позову виходячи з наступного.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у Постанові від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.
Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.
Під час повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, судом встановлено, що мати неповнолітніх дітей - ОСОБА_2 три року тому покинула дітей на бабусю, з цього часу вона самоусунулася від виховання дітей; упродовж значного проміжку часу не піклується про них, не проявляє заінтересованості до їх долі, не цікавиться їх навчанням, станом здоров`я, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, матеріально не утримує, що негативно впливає на їх фізичний розвиток як складову виховання.
На підставі встановлених обставин, суд прийшов до висновку, що відповідачка свідомо нехтує своїми обов`язками відносно виховання та утримання неповнолітніх дітей, що підтверджується матеріалами справи, та наразі змінити поведінку останньої у кращу сторону неможливо.
Також, положення статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначають, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Крім того, статтею 3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, чергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що ОСОБА_2 нехтує потребами своїх дітей, порушує права дітей на належне батьківське виховання та систематично не виконує батьківські обов`язки, не сплачує добровільно аліменти на забезпечення потреб дітей, що в сукупністю зі мовчазною позицією відповідачки, є підставою для задоволення позову. При цьому суд вважає, що у разі зміни свого ставлення до вказаного вище, відповідачка у встановленому законом порядку може відновити вказаний статус шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками щодо сина є наслідком винної поведінки відповідача та є підставою для позбавлення її батьківських прав.
Суд вважає, що позбавлення батьківських прав відповідача буде відповідати інтересам неповнолітніх дітей, оскільки відповідач в подальшому буде позбавлена можливості негативно впливати на психіку дітей до моменту зміни нею свого ставлення відносно них, та поновлення у встановленому порядку батьківських прав.
Окрім того, відповідно до ст. 55 Цивільного кодексу України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Відповідно до ст. 59 Цивільного кодексу України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена.
Частиною четвертою статті 60 Цивільного кодексу України передбачено, що суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.
Відповідно до ст. 62 Цивільного кодексу України опіка або піклування встановлюються за місцем проживання фізичної особи, яка потребує опіки чи піклування, або за місцем проживання опікуна чи піклувальника.
Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників (ч.ч.2-5 ст. 63 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 243 Сімейного кодексу України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини.
Згідно до Правил опіки та піклування, затверджених Наказом Державного комітету України у справах сім`ї молоді, Міністерства охорони здоров`я України, Міністерства освіти України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.99 N 34/166/131/88, опіка (піклування) є особливою формою державної турботи про неповнолітніх дітей, що залишились без піклування батьків, та повнолітніх осіб, які потребують допомоги щодо забезпечення їх прав та інтересів.
Пунктами 1.2 вказаних Правил, опіка (піклування) встановлюється для забезпечення виховання неповнолітніх дітей, які внаслідок смерті батьків, хвороби батьків або позбавлення їх батьківських прав чи з інших причин залишились без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів цих дітей.
Відповідно п. 42, 43 до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженою Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 р. N 866 опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. У разі призначення опікуна, піклувальника враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівником служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку, піклування. За результатами бесіди складається довідка.
Враховуючи вищенаведені докази по справі, а також приймаючи до уваги волевиявлення позивача бути піклувальником ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , те, що протягом тривалого часу ОСОБА_1 приймає активну участь у вихованні та забезпеченні малолітніхїх, їхні сімейні та приязні відносини, приймаючи до уваги думку органу опіки та піклування та вважаючи, що малолітні діти фактично залишилися на самоті без батьківського піклування, суд вважає, що позивача слід призначити піклувальником ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5
Окрім того, відповідно до ч.3 ст.166 СК України суд при задоволенні позову про позбавлення батьківських прав одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.
Відповідно до ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду з вищезазначеним позовом у повному обсязі.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.150, 164, 165, 166 Сімейного кодексу України, Постановою №3 Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст.ст. 4,18,19,76-81,95,206,211,247,258-259,263-265,280-284,288,289ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей виконавчого комітету Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки над дітьми, - задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН - НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , відносно її малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Призначити піклувальником над малолітніми дітьми: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Визначити місце проживання малолітніх дітей разом з піклувальником.
Повідомити ОСОБА_1 , як піклувальника, про її обов`язок дбати про створення для ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 необхідних побутових умов, про їх виховання, навчання та розвиток.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення.

Повний текст виготовлений та підписаний суддею 29.02.2024 року.

Суддя С. І. Гринчак