Провадження № 2/201/743/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

15 січня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Наумова О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Заносієнко Наталії Миколаївни про скасування постанови нотаріуса,

ВСТАНОВИВ:

13.11.2023 ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Заносієнко Наталії Миколаївни про скасування постанови нотаріуса (а.с. 1-8).

Ухвалою судді від 16.11.20.2023 відкрите провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, витребувано від Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) спадкову справу № 193/2022 (а.с. 15).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . У зв`язку із розлученням батьків позивачка проживала з матір`ю ОСОБА_3 окремо. Про смерть батька позивачка дізналася лише в жовтні 2023 року. Після смерті батька ОСОБА_2 спадкоємцями за законом першої черги є його мати - ОСОБА_4 і позивачка згідно зі ст. 1261 ЦК України. 01.11.2023 позивачка звернулась до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті батька. Постановою державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Заносієнко Н.М. від 01.11.2023 відмовлено у видачі свідоцтва на право про спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного терміну подання заяви. Позивачка вважає постанову незаконною, оскільки відповідно до п. 3 постанови Кабінету Міністрів України № 719 від 24.06.2022 перебіг строку для прийняття спадщини, або відмові від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більш ніж на 4 місяці. Отже, термін подачі заяви про прийняття спадщини спливає 03.01.2024, тому вона подала заяву нотаріусу в установлений законом термін відповідно до даної постанови КМУ.

На підстав викладеного, просила постанову державного нотаріуса Першої дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Заносієнко Наталії Миколаївни від 01 листопада 2023 року скасувати.

Відповідач нотаріус Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Заносієнко Н.М. правом на поданні відзиву не скористалася на час розгляду справи. 10.12.2023 на виконання ухвали суду завідувачкою Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Водолазською Н.В. надано копію спадкової справи № 193/2022 (а.с. 17 - 61).

Враховуючи категорію спору (малозначна справа), справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін для розгляду малозначних справ відповідно до положень ст. 274 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, надавши оцінку доводам, на яких ґрунтуються позовні вимоги, в сукупності з наданими письмовими доказами, доходжу до такого висновку з таких підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).

Під час розгляду справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с. 12).

Позивачка ОСОБА_1 є донькою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с. 11).

01.11.2023 позивачка звернулась до Першої Дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, що відкрилась після смерті батька.

Постановою державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Заносієнко Н.М. від 01.11.2023 відмовлено у видачі свідоцтва на право про спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного терміну подання заяви із посиланням на вимоги п. 1 ст. 1269, п. 1 ст. 1270, ч. 1 ст. 1272 ЦК України.

Нотаріусом в постанові зазначено, що згідно матеріалів спадкової справи №193/2022, заведеної після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем, який звернувся до Першої Дніпровської ДНК в установлений законом строк із заявою по прийняття спадщини є мати спадкодавця - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_1 подала заяву після спливу встановленого законом строку для прийняття спадщини, а саме 01.11.2023, та в неї відсутній будь-який факт прийняття спадщини, а отже, відповідно до ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що не прийняла її. Тому відсутні підстави для видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті її батька, ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України та відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» є підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії (а.с. 56 57).

Позивачка вважає оскаржувану постанову незаконною, оскільки нотаріусом не враховані положення постанови Кабінету міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» про те, що перебіг строку для прийняття спадщини, або відмові від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більш ніж на 4 місяці.

Відповідно до статей 55 та 124 Конституції України, кожна особа має право на судовий захист своїх прав та законних інтересів, причому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 4. ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд у постанові від 30.10.2023 у справі № 196/143/21 (провадження № 61-10646св23) виснував про те, що основним актом цивільного законодавства України є ЦК України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проєкт закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проєкт закону про внесення змін до ЦК України. Поданий законопроєкт розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проєктом закону про внесення змін до ЦК України (частина друга статті 4 ЦК України).

Актами цивільного законодавства України є також постанови Кабінету Міністрів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням цього Кодексу або іншому закону, застосовуються відповідні положення цього Кодексу або іншого закону (частина четверта статті 4 ЦК України).

Щодо виміру ієрархії актів цивільного законодавства по горизонталі, то в статті 4 ЦК України закріплюється пріоритет норм ЦК України (як основного регулятора приватних відносин) над нормами інших законів. Причому, що такий спосіб вирішення колізії норм ЦК України із нормами інших законів, із констатацією пріоритету норм ЦК України над нормами інших законів, підтримувався, зокрема, Конституційним Судом України (див.: рішення від 13 березня 2012 року у справі № 5-рп/2012), Верховним Судом України (див.: постанову Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13, постанову Верховного Суду України від 16 грудня 2015 року у справі № 6-2023цс15), Великою Палатою Верховного Суду (див: постанову Великої Палати Верховного Суду від 22 червня 2021 року в справі № 334/3161/17 (провадження № 14-188цс20).

Щодо виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, то в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена (див.: постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 листопада 2019 року у справі № 490/7071/16-ц (провадження № 61-25815св18).

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття (стаття 1270 ЦК України).

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (частина перша статті 1273 ЦК України).

Поставною Кабінету Міністрів України від 24.06.2022 № 719 «Зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану» у першому реченні пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», слова на час воєнного стану перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється замінено словами перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Натомість, постановою Кабінету Міністрів України від 09.05.2023 № 469 «Зміни, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану» пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 164 виключено (19.06.2023 набрав чинності).

Отже, на момент прийняття нотаріусом постанови 01.11.2023 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» про те, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці виключено.

Тлумачення вказаних норм, з урахуванням виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, свідчить, що:

правила щодо строку на прийняття спадщини (початок перебігу, наслідки спливу) регулюються ЦК України, який прийнятий Верховною Радою України і є основним актом цивільного законодавства України;

строк на прийняття спадщини по своїй сутності є присічним (статті 1270, 1272 ЦК), оскільки його сплив призводить до того, що спадкоємець вважається таким, який не прийняв спадщину. Тобто сплив строку «присікає» право на прийняття спадщини. Проте в законі, вочевидь з урахуванням сутності права на прийняття спадщини як майнового, передбачена можливість: за згодою самих спадкоємців, що прийняли спадщину, подати заяву про прийняття спадщини (частина друга статті 1272 ЦК України); для спадкоємця звернутися з позовною вимогою та за наявності поважної причини суд визначає додатковий строк на прийняття спадщини (частина третя статті 1272 ЦК України);

законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК України, не передбачає допустимості існування такої конструкції як «зупинення перебігу строку на прийняття спадщини» та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини;

пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України, а тому не підлягає застосуванню.

Вказані правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 січня 2023 року у справі № 676/47/21, провадження № 61-8014св22.

Отже, Верховний Суд вказує, що законодавець як у статті 1270 ЦК України, так і в інших нормах ЦК, не передбачає допустимості існування такої конструкції як зупинення перебігу строку на прийняття спадщини та можливості в постанові Кабінету Міністрів України визначати інші правила щодо строку на прийняття спадщини. Відповідно до правових висновків Верховного Суду пункт 3 постанови № 164 суперечить статтям 1270, 1272 ЦК України.

Тому, 19.06.2023 набрав чинності підпункт 2 пункту 3 постанови КМУ від 09.05.2023 № 469 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату, державної реєстрації та функціонування державних електронних інформаційних ресурсів в умовах воєнного стану», яким виключено пункт 3 постанови КМУ від 28.02.2022 № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану», якою було встановлено, що протягом строку для прийняття спадщини або відмови від його ухвалення зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 місяці та свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення терміну для прийняття спадщини.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що постава нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Заносієнко Н.М. від 01.11.2023, якою позивачці відмовлено у видачі свідоцтва на право про спадщину у зв`язку із пропуском шестимісячного терміну подання заяви відповідає вимогам закону. У зв`язку із чим позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що у задоволенні позову відмовлено, то судові витрати із відповідача не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, 259, 263-265, ч. 1 ст. 274. ч. 5 ст.279, ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до державного нотаріуса Першої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Заносієнко Наталії Миколаївни про скасування постанови нотаріуса - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова