"14" листопада 2024 р.
Справа № 642/841/24
Провадження 2-о/642/30/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 р. Ленінський районний суд м. Харкова

в складі: головуючого - судді Проценко Л.Г.,

присяжних: Суліма Т.А., Васюти С.О.,

за участю секретарів Карташова М.С. , Шевченко Т.М., Гойко Т.Є.,

заявника ОСОБА_2 ,

представника заявника ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові заяву окремого провадження ОСОБА_2 , заінтересована особа: Харківська міська рада, про визнання особи безвісно відсутньою, -

ВСТАНОВИВ:

20.02.2024р. ОСОБА_2 звернулась до суду із даною заявою просила визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 безвісно відсутнім з 01 січня 2022 року.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 є рідною дочкою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати заявника - ОСОБА_5 . ОСОБА_4 , чоловік померлої, був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 .У лютому 2017 року рідний брат заявниці - ОСОБА_6 , який проживав у м. Сімферополь, Автономна Республіка Крим, забрав їхнього батька - ОСОБА_4 із м. Харкова та перевіз його до м. Сімферополя.Після цього її спілкування із батьком припинилось, оскільки брат не давав спілкуватися їй та родичам в Україні з батьком.Таким чином, з 2017 року ОСОБА_4 перестав виходити на зв`язок, по місцю проживання не знаходиться та з того часу будь-які відомості про нього відсутні.У вересні 2017 року заявниця звернулась до Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області із заявою, в якій просила вжити заходів щодо брата ОСОБА_6 , який примусово забрав батька ОСОБА_4 , відвіз його до м. Сімферополя і не давав спілкуватися заявнику з батьком. 22.04.2021 до ВП № 2 Харківського РУП № 3 ГУ НП в Харківській області звернувся син заявниці - ОСОБА_7 із заявою про те, що його дідусь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , зник три роки тому з дому. Співробітниками поліції було встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перетинав адмінкордон між АР Крим та материковою частиною України 25.02.2017 року, та виїхав через КПВВ Чонгар до АР Крим, окупованої РФ.За місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 з кінця лютого 2017 року фактично не проживає.Визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім необхідне заявниці для оформлення спадщини та вирішення долі спадкового майна.

Ухвалою від 27 лютого 2024 року провадження у справі було відкрито в порядку окремого провадження.

Ухвалою від 04 липня 2024 року задоволено клопотання заявниці про витребування доказів та витребувано інформацію стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01 лютого 2017 р. по даний час, а саме: 1) з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківської області щодо нараховання та отримання останнім пенсії, а також чи є в пенсійній справі заява від імені ОСОБА_4 про припинення виплати йому пенсії або переведення її виплати на іншу адресу або в інший спосіб; 2) з ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області щодо наявності оперативно-розшукових справ відносно ОСОБА_4 , в т.ч. інформацію щодо надходження заяв про його зникнення та інформацію про проведені розшукові заходи; 3) з Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України щодо перетину кордону громадянином України ОСОБА_4 , у яку дату та через який пункт пропуску прикордонної служби; 4) з Департаменту реєстрації Харківської міської ради щодо місця реєстрації ОСОБА_4 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 заяву підтримала та зазначила, що після матері ОСОБА_5 ,1936 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 вона доглядала за батьком ОСОБА_4 , оскільки останній хворів та потребував сторонньої допомоги. Приблизно в листопаді 2016р. приїхав її брат ОСОБА_6 ,1972 р.н. та хотів забрати батька до Криму без її згоди і вона викликала поліцію і брат уїхав. В подальшому в лютому 2017р. коли вона знаходилась на роботі брат забрав батька, зателефонувавши з автовокзалу, що вони виїхали до Сімферополя. На її прохання залишити батька, який був хворим і мав вади з рухом брат не відреагував. До травня 2017р вона телефонувала братові, який не надавав слухавку батьку, заважав спілкуванню з ним, а після її пропозиції привезти батька додому чи оформити документи на його виїзд, заблокував її в телефоні. Вона в вересні 2017р звернулась до поліції щодо повернення батька, однак поліція не змогла щось зробити, оскільки Крим тимчасово окупована територія. В подальшому двоюрідна сестра з Херсону повідомила, що батько помер і вона звернулася з заявою до суду про оголошення особи (батька) померлим, однак рішенням суду з заяві було відмовлено. Також до поліції звертались її чоловік та син, але поліція оголосивши у розшук батька зробити нічого не змогла. Вона не бачила батька з 2017р. тобто сім років і будь яких відомостей від нього немає.

Представник заявниці ОСОБА_3 заяву підтримала та зазначила, що на підставі витребуваних судом доказів підтверджено відсутність батька заявниці з 2017р. (довідки лікарні, пенсійного фонду, тощо), який мав похилий вік, страждав на захворювання, зокрема вади рухів і потребував сторонньої допомоги. За відомостями правоохоронних органів ОСОБА_4 у лютому 2017р. переїхав до Криму через п. Чонгар і більше до України не повертався. Через родичів заявник дізналася про смерть батька, але будь яких документів з тимчасово окупованої території Криму отримати не змогла.

Представник заінтересованої особи Харківської міської ради в судове засідання не з`явився був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні показала, що є двоюрідною сестрою заявниці, а ОСОБА_4 - чоловіком її тітки, тобто дядьком. Після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . заявниця доглядала за батьком ОСОБА_4 , який мешкав в районі Південного вокзалу по вул. Славянська у докімнатній квартирі і якому було приблизно 80 років. Приблизно через рік після смерті ОСОБА_5 приїхав її син ОСОБА_6 та забрав батька до Криму, про що вона дізналась від заявниці. ОСОБА_2 зверталась до поліції щодо вивезення братом батька. Брат, який проживав у Сімферополі не надавав можливості заявниці спілкуватись з батьком.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснив, що він є сусідом ОСОБА_12 з 1989 року. Після смерті дружини, ОСОБА_12 доглядала дочка - заявниця по справі, оскільки той був хворим та погано пересувався. На початку 2017 р. ОСОБА_12 забрав син ОСОБА_13 до Криму, і після того будь якого зв`язку з ним не було. Відносини між заявником та її братом ОСОБА_14 були напружені. В подальшому зі слів заявника від родичів вона дізналася про смерть батька ОСОБА_12 .

Суд вислухавши думку заявника та його представника, свідків, перевіривши матеріали даної справи та матеріали цивільної справи №642/3140/23, встановив наступні обставини і відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено:

ОСОБА_4 уклав шлюб з ОСОБА_15 21 вересня 1962 р., про що зроблено відповідний запис за №1143. Прізвища після укладення шлюбу: ОСОБА_16 та ОСОБА_16 . (а.с.24)

Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_2 , заповненого російською мовою, батьками ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . (а.с. 13,102)

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 26 квітня 2016 р. вбачається, що шлюб між ОСОБА_18 та ОСОБА_17 укладено 15 жовтня 1983 р., про що вчинено відповідний запис №321, прізвища сторін після укладення шлюбу: Поєдинцев та ОСОБА_19 . (а.с. 14)

Згідно копії паспорту громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 . (а.с. 9-11)

За зверненням ОСОБА_2 від 07.09.2017, яка просила вжити заходи до брата Холодногірським ВП ГУНП в Харківській області під час перевірки (матеріали ЖЄО №16798 від 07.09.2017) встановлено, що брат заявниці ОСОБА_6 забрав батька та вивіз до міста Симферопіль і не дає з ним спілкуватися. Висновком ДОП СППП Холодногірського ВП ГУНП в Харківській області від 30.09.2017 перевірку припинено, оскільки заходи направлені на опитування ОСОБА_6 позитивних наслідків не дали та не було встановлено фактів грубого порушення громадського порядку. (а.с. 15)

За аналогічною заявою чоловіка заявниці - ОСОБА_18 від 12.05.2020 (ЄО №9086) Холодногірським ВП ГУНП в Харківській області було припинено перевірку 14.05.2020 року, оскільки встановити та опитати ОСОБА_6 та ОСОБА_4 не представилось можливим, тому що місто Сімферополь є тимчасово окупованою територією. Матеріал був направлений на вивчення до слідчого відділу Холодногірського ВП, але ознак складу злочину виявлено не було. (а.с. 17)

Окрім того, з аналогічною заявою звертався і онук ОСОБА_4 - ОСОБА_7 (матеріали ЖЄО №7278 від 22.04.2021) щодо зникнення його дідуся ОСОБА_4 три роки тому. Після відібрання пояснень у ОСОБА_7 , який мав припущення, що його дідуся міг забрати його дядько ОСОБА_6 , який проживає у Сімферополі, а також встановлення, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 пересікав адмінкордон між АР Крим та материковою частиною України 25.02.2017 р. та виїхав через КПВВ Чонгар до АР Крим РФ, у зв`язку з чим ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області було припинено перевірку 26.04.2021 року. (а.с. 18)

Заявниця ОСОБА_2 також 26.01.2024 р. зверталася до ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області із заявою про розшук свого батька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і відповідно до відповідей на її адресу від 30.01.2024р. ОСОБА_4 перебуває у державному розшуку з 27.12.2023р. по ОРС №6423124 від 27.12.2023 відкритому по ЄРДР №0001833 від 19.12.2023р. за ч.1 ст.115 КК України, як особа, що зникла безвісті і органом поліції проводяться оперативно-розшукові заходи в рамках заведеного з метою встановлення місцезнаходження останнього. (а.с. 19-20)

Згідно до свідоцтва про право власності на житло від 31.03.1998 р.№2142, виданого Харківською дистанцією споруд Південної залізниці, згідно розпорядження від 20.03.1998 р., квартира за адресою АДРЕСА_1 належить на праві спільної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Зазначена квартира зареєстрована в ХМБТІ в р.В-35670 від 07.04.1998р. за вказаними особами. (а.с. 21)

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна інформація по квартирі за адресою АДРЕСА_1 в реєстрі відсутня. (а.с.22)

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 79 років, про що здійснено відповідний запис за №600, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 . (а.с.23)

ОСОБА_5 29.02.2012р. склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом 2-ї ХДНК Червенко І.В., зареєстрований в р.№1-130, яким заповідала належну їй частину квартири АДРЕСА_3 ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с.14 справа №642/3140/23)

ОСОБА_4 15.02.2017 року склав заповіт, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Дядіковою О.В., зареєстрований в р.№97, яким заповідав належну йому частку квартири АДРЕСА_3 своїй дочці ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.25)

Рішенням Ленінського районного суду м.Харкова від 14.11.2023 р. (Справа №642/3140/23) заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції про оголошення особи ( ОСОБА_4 ) померлою залишено без задоволення. (а.с. 29-31)

Згідно відповіді ГУ ПФУ в Харківській області від 20.01.2021, виплати пенсії ОСОБА_4 проводилися через установу поштового зв`язку за місцем проживання. У період з березня 2017 року по вересень 2017 року суми пенсійної виплати ОСОБА_4 нараховувалися на виплатні відомості, але поверталися до органів пенсійного фонду у зв`язку із неоплатою. У зв`язку із тривалою неоплатою виплату пенсії ОСОБА_4 призупинено з жовтня 2017 року. В період з жовтня 2017 року по теперішній день ОСОБА_4 із заявами про поновлення виплати пенсії не звертався, у зв`язку з чим у вищезазначений період пенсія ОСОБА_4 не нараховувалася та не виплачувалася. (а.с. 32)

Як вбачається з відповіді Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2 підрозділ 606 від 06.09.2023р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в Харківської клінічної лікарні на залізничному транспорті №2 філії «Центр охорони здоров`я» АТ «Укрзалізниця» не обслуговується, за медичною допомогою до поліклініки ХКЛ ЗТ №2 з період з травня 2017р. по цей час не звертався. (а.с.66 справа №642/3140/23)

За витребуваною інформацією за ухвалою суду від 04 липня 2024 р, встановлено наступне:

Згідно відповіді Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 15.07.2024 р. відомостей щодо перетинання кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованою територією громадянином ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 08.11.2017 по 15.07.2024 року в Базі даних не виявлено. (а.с.76)

За відповіддю Департаменту реєстрації Харківської міської ради від 19.07.2024 р. та інформаційних довідок з Реєстру територіальної громади міста Харкова ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 станом як на 01.01.2017р. так і станом 19.07.2024 р. зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с.81-83)

Згідно відповіді ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області від 05.08.2024р. гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 перебуває в активному розшуку за ВП №2 ХРУП №3 ГУНП в Харківській області як особа, що зникла безвісти по ОPC № 6423124 від 27.12.2023, відкритій по ЄРДР № 0001833 від 19.12.2023 р. за ч. 1 ст. 115 КК України. В ході перевірки по даному факту по базі ІПНП проаналізовано всі події за якими ОСОБА_4 звертався до органів поліції, або подій де він є учасником. Встановлено, що 22.04.2021 року до ВП № 2 ХРУП № З ГУНП в Харківській області надійшла заява від ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_8 , що мешкає: АДРЕСА_4 щодо перевірки по наявних базах НП чи не покидав територію України дідусь заявника ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований АДРЕСА_5 , який спільно з дядьком у 2017 році поїхав у АР Крим. Дане повідомлення було зареєстроване в ЄO № 7278 від 22.04.2022 року і в ході реагування на яке було встановлено, що гр. ОСОБА_4 перетнув державний кордон України 25.02.2017 року та виїхав через ОСОБА_22 (Салькове). За перевіркою системи Аркан, безвісно зниклий перетнув державний кордон України 25.02.2017 року та виїхав через КПВВ Чонгар (Салькове) після чого Державний кордон у бік України не перетинав. Перевірено безвісно зниклого за всіма обліками УІАП ГУНП в Харківській області, а також за обліками АДБ в Харківській області, але інформації яка б вказувала на імовірне місце перебування вищевказаного громадянина, отримано не було. З метою ідентифікації розшукуваного безвісно зниклого, за прикметами проводиться порівняльний аналіз особи розшукуваного з особами невпізнаних трупів, та невідомих хворих виявлених в період знаходження у розшуку останнього, та АІПС «Впізнаня» здійснено звірку. На теперішній час інформації, яка б вказувала на повернення гр. ОСОБА_4 до України не має. У зв`язку з вищезазначеним, розшук гр. ОСОБА_4 , перебуває на постійному контролі керівництва ВП № 2 ХРУП № З ГУНП в Харківській області. (а.с.91)

За відповіддю ГУ ПФУ в Харківській області від 10.08.2024р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 від 09.07.2003р. Виплата пенсії ОСОБА_4 проводилася через установу поштового зв`язку за місцем проживання (реєстрації). Згідно звітності АТ «Укрпошта» пенсія ОСОБА_4 за лютий 2017р. отримана. У період з березня 2017 року по вересень 2017 року пенсія ОСОБА_4 не отримувалась. Відповідно до ч.1 ст.49 Закону №1058 виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд, у зв`язку з чим виплату пенсії ОСОБА_4 було припинено з 01.10.2017р. В період жовтня 2017 р. по даний час ОСОБА_4 до Головного управління із заявою про поновлення виплати пенсії не звертався, документи, що підтверджують його особу, місце проживання та вік, не надавав, у зв`язку з чим у вищезазначений період пенсія ОСОБА_4 не нараховувалася та не виплачувалася. В пенсійній справі відсутня заява від імені ОСОБА_4 про припинення виплати йому пенсії або переведення її виплати на іншу адресу або в інший спосіб. (а.с.97)

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно п.3 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Частиною першою та другою статті 43 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року.

Відповідно до імперативних положень ч.5 та ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, про розгляді даної справи суд враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права, які стосуються розгляду справ про визнання особи безвісно відсутньою.

Так, 22 листопада 2018 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду в рамках справи №225/882/17, провадження № 61-34068св18 (ЄДРСРУ № 78044509) підтвердив правові позиції стосовно підстав для визнання особи безвісно відсутньою. Зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2018 року у справі №225/1297/17 зроблено висновок, що «безвісна відсутність - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). Підставами для визнання фізичної особи безвісно відсутньою є сукупність юридичних фактів, тобто юридичний склад, до якого включаються: а) відсутність відомостей про перебування фізичної особи у місці її постійного проживання; б) відсутність відомостей про дійсне перебування особи і неможливість отримати такі відомості; в) сплив річного строку з дня одержання останніх відомостей про місце перебування фізичної особи або з дня, визначеного відповідно до частини другої статті 43 ЦК України; г) наявність у заявника правової зацікавленості у вирішенні питання про визнання особи безвісно відсутньою. При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місце знаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер.

Також, належить враховувати, що визнання судом у встановленому законом порядку фізичної особи безвісно відсутньою (стаття 43 ЦК України) жодним чином не свідчить про смерть такої особи, так і не виключає самої можливості смерті. Зазначене зумовлює одночасну наявність двох припущень щодо двох взаємовиключних життєвих станів безвісно відсутньої фізичної особи (особа жива, особа померла) (Постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2018 року у справі № 317/3139/15-ц, провадження №61-4241св18 (ЄДРСРУ №72641734).

З аналізу вказаних норм, фізична особа може бути визнана безвісно відсутньою за сукупності таких умов: якщо вона відсутня у місці свого постійного проживання протягом року; якщо протягом одного року в місці, де особа постійно або переважно проживає, немає відомостей про її місцеперебування; вжитими заходами щодо розшуку відсутньої особи встановити місце її перебування неможливо; визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними.

Відповідно до ст. 306 ЦПК України у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визнати фізичну особу безвісно відсутньою або оголосити її померлою; обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи, або обставини, що загрожували смертю фізичній особі, яка пропала безвісти, або обставини, що дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку.

Заявниця вказує, що визнання батька безвісно відсутнім необхідно їй для подальшої реалізації спадкових прав та вирішення долі спадкового майна.

ОСОБА_2 доведено, що її батько похилого віку ОСОБА_4 ,, ІНФОРМАЦІЯ_1 вибув у лютому 2017 року на тимчасово окуповану територію - АРК Крим і будь-яких конкретних відомостей про його місце перебування та долю не відомо і правоохоронними органами встановлено не було. Отримати з АРК Крим будь-які докази неможливо, оскільки ця територія тимчасово окупована державою-агресором рф з 2014 року і це є загальновідомою обставиною та не потребує окремого доказування.

Таким чином, враховуючи відсутність відомостей протягом семи років за місцем останнього відомого місця проживання ОСОБА_4 , наявність розшукової справи (ОPC № 6423124 від 27.12.2023), в якій інформації щодо імовірного місця перебування вищевказаного громадянина отримано не було, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та достатність підстав для визнання ОСОБА_4 безвісно відсутнім, оскільки факт зникнення останнього підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються.

Проте суд вважає за необхідне визнати ОСОБА_4 безвісно відсутнім саме з 01 січня 2024 року, оскільки розшукову справу відносно ОСОБА_4 органом поліції було заведено 27.12.2023 року.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити, що у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою або оголосив її померлою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою або оголошено померлою, або іншою заінтересованою особою в порядку ст. 309 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі наведеного, керуючись ст. 43 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 81, 258, 259, 263, 265, 273, 293, 308, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересована особа: Харківська міська рада, про визнання особи безвісно відсутньою - задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженця м.Чугуїв Харківської обл., РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого АДРЕСА_1 - безвісно відсутнім з 01 січня 2024 року.

Судові витрати віднести за рахунок заявника.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 14.11.2024р.

Суддя Л.Г. Проценко

Присяжні: Т.А.Суліма

С.О.Васюта