Провадження №: 6/336/674/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Звєздова Н.С., розглянувши подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної Ірини Вікторівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИЛА:

Головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) - Тішина І.В. звернулась до суду з вказаним поданням, в якому просить доручити Відділу поліції №3 Запорізького РУП ГУНП у Запорізькій області здійснити привід ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , до Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у приймальні дні: вівторок з 9:00 до 12:00 год. або четвер з 13:00 до 16:00 год., з метою подальшого відібрання пояснень про причини невиконання рішення суду, заповнення декларації про майно та доходи, складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Подання обґрунтоване тим, що на виконанні відділу перебуває виконавче провадження №56861117 з примусового виконання судового наказу №314/2055/18, виданого 24.07.2018 Вільнянським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.05.2018 року, і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття. 25.07.2018 відкрито виконавче провадження, копії постанов направлено сторонам (боржнику на адресу: АДРЕСА_2 ). Періодично оновлюються запити до ДПСУ, ПФУ, МВСУ щодо джерел доходів боржника, щодо рахунків, відкритих юридичними особами та фізичними особами-підприємцями та джерел та/або суми доходів, нарахованих податковими агентами на користь боржників - фізичних осіб, щодо зареєстрованих за боржником транспортних засобів. Згідно відповідей, рахунки/кошти на рахунках відсутні, джерела доходів відсутні, транспортні засоби не зареєстровано. Також, періодично оновлюється запит до Державної прикордонної служби України, згідно відповіді на які, дані щодо перетину боржником державного кордону відсутні. Згідно оновленої відповіді на запит до ДМС, місце реєстрації боржника: АДРЕСА_1 . Боржнику неодноразово були направлені виклики державного виконавця щодо явки до відділу, проте, боржник до Відділу не з`являється. Крім того, за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 , здійснено виїзд, за результатом якого, не надалось можливим встановити факт проживання боржника та/або наявність/відсутність його майна за даною адресою, через відсутність мешканців помешкання. 20.06.2024 боржнику на адресу: АДРЕСА_1 та стягувану на адресу: АДРЕСА_3 , подання про примусовий привід боржника вих. № 83836 від 18.06.2024 направлені рекомендованими відправленнями, що підтверджується списком № 186 згрупованих відправлень «Рекомендований лист». Подання про примусовий привід від 18.06.2024 вих. №83836 направлено до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя 20.06.2024 рекомендованим відправленням, що підтверджується списком № 185 згрупованих відправлень «Рекомендований лист». Копія подання про примусовий привід від 18.06.2024, яке було направлено боржнику 20.06.2024, повернулось до Відділу з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання». Копія подання про примусовий привід від 18.06.2024, яке було направлено стягувану 20.06.2024, вручено особисто. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2024 у справі № 314/2055/18 подання про примусовий привід боржника повернуто без розгляду. 09.08.2024 обчислено заборгованість зі сплати аліментів та складено відповідний розрахунок, згідно якого, заборгованість станом на 09.08.2024 становить 221258,46 грн. Таким чином, рішення суду боржником не виконується, відібрати пояснення у боржника за фактом невиконання рішення суду та отримати від нього декларацію про його майно та доходи поки не надається можливим через відсутність останнього.

Дослідивши подання державного виконавця про привід боржника, перевіривши обставини доказами, на які посилається державний виконавець, суд приходить до наступного висновку.

Закон України «Про виконавче провадження» передбачає право державного виконавця на звернення до суду із поданням про примусовий привід боржника. Таке подання державного виконавця погоджується з начальником відділу державної виконавчої служби, в якому зазначаються прізвище, ім`я та по батькові боржника, його місце проживання або/та роботи, місцезнаходження органу державної виконавчої служби і час, на який необхідно здійснити привід боржника.

Положеннями ст.438 ЦПК України передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Отже, привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Судом встановлено, що на виконанні Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження №56861117 з примусового виконання судового наказу №314/2055/18, виданого 24.07.2018 Вільнянським районним судом Запорізької області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно в розмірі 1А частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на одну дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 14.05.2018 року, і до досягнення сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повноліття.

Постановою від 25.07.2018 відкрито виконавче провадження №56861117.

Матеріали подання містять: 1) виклики державного виконавця від 14.09.2021 за №58160 та від 13.03.2024 №30643 направлені на ім`я ОСОБА_1 , яким останнього зобов`язано з`явитись до відділку; 2) лист №68191 від 31.07.2023 про направлення розрахунку заборгованості.

Адресою місця проживання боржника у вказаних документах зазначено: АДРЕСА_1 .

Доказів направлення вказаного виклику, а також отримання його боржником, суду не надано.

Також, у поданні наявний Акт державного виконавця від 17.04. (рік не вказано), відповідно до якого за вищевказаною адресою здійснити перевірку не видалося можливим, оскільки за вказаною адресою боржник відсутній.

Матеріали справи містять подання про примусовий привід боржника від 18.06.2024 №83836, адресований Шевченківському районному суду м. Запоріжжя та докази направлення подання на адреси сторін виконавчого провадження.

Згідно долучених о подання документів, ОСОБА_1 подання не отримав, конверт повернувся до ВДВС з відміткою «За закінченням терміну зберігання».

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 09.08.2024, ОСОБА_1 має заборгованість за період з травня 2018 року по серпень 2024 року у сумі 221 258,46грн.

Відповідно до ст.28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ч.5 ст.19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі . іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Частиною другою, третьою вказаної статі Закону визначено обов`язки та повноваження виконавця під час здійснення виконавчого провадження.

Згідно з пунктом 14 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

За приписами частини першої статті 13 Закону України «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Вирішуючи питання про задоволення чи відмову у задоволенні подання виконавця, суд має перевірити вчинення державним, приватним виконавцем при примусовому виконанні судового рішення всіх можливих виконавчих дій, та з`ясувати наявність доказів, які б свідчили, що боржник умисно ухиляється від виконання рішення суду.

Звертаючись до суду із поданням про привід боржника, виконавець обґрунтував звернення до суду з поданням тим, що у порядку примусового виконання виконавчого провадження державним виконавцем проводяться заходи щодо забезпечення виконання судового наказу №314/2055/18, проте за вищевказаного вбачається, що суду не надано доказів, які б підвереджували фактичне їх вчинення.

Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде встановлено протилежне. Наявність умислу та обставин, які є предметом посилання суб`єкта подання про привід боржника як на підставу його вимог, підлягають доведенню. Зокрема, задоволення такого подання можливе лише за умови доведення факту ухилення боржника від виконання зобов`язання .

На момент звернення до суду з поданням факт умисного ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Як вбачається із змісту подання державного виконавця, станом на час звернення до суду у боржника наявна заборгованість, однак при цьому суду не надано доказів того, що боржник свідомо ухиляється від виконання зобов`язання, не надано доказів того, що він вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду.

Зокрема, посилання державного виконавця, що боржник не з`явився на виклик державного виконавця, є безпідставними, оскільки суду в повному обсязі не надано доказів, а саме підтверджень щодо отримання безпосередньо останнім такого виклику, доказів отримання ним постанови про відкриття виконавчого провадження, а тому висновок про умисні дії боржника щодо уникнення виконання судового рішення є передчасним та не співмірним з огляду на надані суду письмові докази.

Державним виконавцем не надано доказів того, що ним у повному обсязі було вжито заходів, передбачених ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», як то звернення з відповідними запитами до ТЦК та СП, ВРАЦС та ін.

З огляду на вищевказане, суд приходить до висновку, що звернення з вказаним поданням до суду є передчасним, а тому в його задоволенні необхідно відмовити.

Керуючись ст.438 ЦПК України, Законом України «про виконавче провадження», -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні подання головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Тішиної Ірини Вікторівни про примусовий привід боржника ОСОБА_1 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту постановлення та оскарженню не підлягає.

Ознайомитись з процесуальними документами у справі можливо в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням: http://reyestr.court.gov.ua/.

Суддя: Н.С. Звєздова