ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/807/1744/24 Суддя-доповідач: Трофимова Д.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Трофимової Д.А.

суддів: Кухаря С.В.,

Полякова О.З.

при секретарі: Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей Колект», Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Укрхімсінтез», Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, в обґрунтування якої зазначав наступне.

27.10.2006 року ОСОБА_2 уклав з ПАТ „УкрСиббанк кредитний договір №0 строком до 26.10.2017 року. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез уклав з ПАТ „УкрСиббанк договір поруки №0,41, відповідно до умов якого поручитель несе солідарну відповідальність з позичальником перед банком за виконання умов основного зобов`язання всім належним йому майном та грошовими коштами. Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 28.02.2011 року відкрита справа «Про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез (), який згідно з договором поруки №0/П від 27.10.2016 року виступив перед ПАТ „УкрСиббанк поручителем фізичної особи ОСОБА_3 за кредитним договором №0 від 27.10.2016 року.

ПАТ „УкрСиббанк 04.05.2011 року звернувся до Господарського суду Запорізької області з заявою «З грошовими вимогами договором поруки №0/П від 27.10.2016 року на суму 318.860 гривен 93 копійки до боржника (поручителя) - до ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез () в процесі банкрутства. 12.12.2011 року ПАТ „УкрСиббанк відступило ТОВ „Кей Колект, відповідно до договору факторингу №1 свої права вимоги за зобов`язаннями відповідача ОСОБА_3 по кредитному договору.

Постановою Господарського суду Запорізької області від 12.06.2012 року (справа 12/5009/903/11) визнано ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез () - банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру.

Заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року задоволений позов ТОВ „Кей Колект до ОСОБА_1 , ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року, а саме: стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез на користь ТОВ „Кей Колект суму заборгованості за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року, яка складає 54965,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року становить 866 260 грн. 38 коп., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту 29181,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає - 459904,38 грн., заборгованість за процентами - 25784,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014р. складає - 406 356,00гр., заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ„Кей Колект судовий збір у розмірі 1827,00 грн. Стягнуто з ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез на користь ТОВ „Кей Колект судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

На виконання заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року позивачу ТОВ „Кей Колект 19.03.2015 року виданий виконавчий лист з зазначенням строку виконання - до 02.03.2016 року.

Виконавчий лист стягувачем не втрачений, пред`явлений 16.03.2016 року у Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області до виконання після спливу встановленого строку, а саме: після спливу дати: 02.03.2016 року.

Відкрито ВП №50472060, яке було закінчено у 2018 році на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

До господарського суду Запорізької області 19.12.2015 року надійшла заява ТОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ про заміну кредитора у справі №12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез - ПАТ „УкрСиббанк на його правонаступника - ТОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ, відповідно до приписів ст. 25 ГПКУ, провадження у справі в частині вимог ТОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ, які виникли на підставі кредитних договорів № 0, 0.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2016 року (справа №12/5009/903/11) заяву ТОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ про заміну кредитора у справі №12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез - ПАТ „УкрСиббанк на його правонаступника - ТОВ „КЕЙ- КОЛЕКТ задоволено.

Замінено кредитора - ПАТ „УкрСиббанк, у справі №12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез, на його правонаступника - ТОВ „КЕЙ- КОЛЕКТ (код 37825968, адреса: 04071, м. Київ, вул. Межигірська, 22).

22.02.2016 року на час вирішення питання щодо правонаступництва (у господарській справі №12/5009/903/11) від ПАТ „УкрСиббанк до ТОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ перейшли узгоджені вимоги за кредитним договором №0, які дорівнювали 318.860 гривен 93 коп.

З викладеного вбачається, що 22.02.2016 року новий кредитор ТОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ безпосередньо погодився на припинення зобов`язань на суму 87495 гривен 07 копійок (406 356,00 грн. - 318860,00грн.), тобто, новий кредитор ТОВ „КЕЙ-КОЛЕКТ погодився на зменшення вимог до солідарних боржників за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року до суми 318.860 гривен 93 копійки.

За результатами ліквідаційної процедури ліквідатором складено реєстр вимог кредиторів, до якого включено вимоги таких кредиторів з черговістю задоволення, визначеною ст. 31 Закону України «Про банкрутство» (в редакції до 19.01.2013):

Запорізьке обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в особі Виконавчої дирекції м. Запоріжжя з вимогами в сумі 4354,80 грн. основного боргу 2 черги задоволення;

Управління ПФУ у Вознесенівському районі м. Запоріжжя з вимогами в сумі 50817,33 грн., з яких: 38040,13 грн. основного боргу 2 черги задоволення, 12777,20 грн. пені 6 черги задоволення;

Запорізький міський центр зайнятості з вимогами в сумі 3589,22 грн. основного боргу 2 черги задоволення;

Державна податкова інспекція в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя з вимогами в сумі 6809,03 грн. основного боргу 3 черги задоволення;

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Запоріжжі з вимогами в сумі 2872,93 грн. основного боргу 2 черги задоволення;

ТОВ „УТН-Восток з вимогами в сумі 17204,76 грн. основного боргу 4 черги задоволення;

ТОВ „Кей-Колект з вимогами в сумі 605.636,20 грн., з яких: 25769,64 грн. - вимоги 1-ї черги задоволення (забезпечені заставою), 563.879,13 грн. - вимоги 4 черги задоволення, 15987,43 грн. - вимоги 6 черги задоволення;

ПАТ „КБ „Надра в особі відділення ПАТ „КБ „Надра ЗВУ з вимогами в сумі 962705,39 грн., з яких: 799114,49 грн. - вимоги 1 черги задоволення (забезпечені заставою), з яких погашено 86003,37 грн., 163590,90 грн. - вимоги 4 черги задоволення;

Фізична особа - підприємець ОСОБА 7 з вимогами в сумі 255593,00 грн. основного боргу 4 черги задоволення.

Звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута розглянуті на засіданні комітету кредиторів (у тому разі - ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ") боржника та затверджені рішенням комітету (протокол №7 від 05.08.2016).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.08.2016 року (Справа №12/5009/903/11) затверджено: звіт про оплату послуг, відшкодування витрат арбітражного керуючого Сєдової Н.І. у справі №12/5009/903/11 в сумі 121948,80 гривен вартості послуг за період від червня 2012 по липень 2016 року, та в сумі 125695,99 грн. витрат за період з червня 2012 по липень 2016 року; звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс; банкрута - ТОВ „ВКФ Укрхімсінтез (69032, м. Запоріжжя, вул. Південне шосе, 32; (код 30241500) - ліквідовано; провадження у справі припинено; визнано погашеними (відповідно до ч. 6 ст. 31 Закону України «Про банкрутство», до положень 4.5 ст.45 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом») узгоджені (заявлені) вимоги (ТОВ „Кей-Колект" на суму 605636,20 гривен), що не задоволені за недостатністю майна».

До погашених вимог на суму 605.636 гривен 20 копійок, увійшли вимоги ТОВ „Кей-Колект до солідарного поручителя в розмірі 318 860 гривен 93 копійки за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року.

Під час розгляду господарським судом Запорізької області господарської справи №12/5009/903/11 були досліджені та враховані заочне рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року по цивільній справі №335/15406/14-ц. Ухвала господарського суду Запорізької області від 26.08.2016 року (справа №12/5009/903/11) є чинною, в апеляційному порядку не оскаржувалась.

Отже, з викладеного вбачається, що на 26.08.2016 року у солідарних відповідачів: у ТОВ „ВКФ Укрхімсінтез та у ОСОБА_2 за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року та за договором поруки №/11 від 27.10.2006 року перед ТОВ „Кей-Колект" існувала кредитна заборгованість на загальну суму 318.860 гривен 93 копійки.

Одночасно з цим, ОСОБА_4 (іпотекодавецем) - іншим майновим поручителем боржника ОСОБА_3 за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року - укладений з АК інноваційний банк «УкрСиббанк» договір іпотеки №0/3 від 27.10.2006 року, за яким ОСОБА_4 передала в іпотеку власну квартиру АДРЕСА_1 .

ТОВ «КЕЙ KOЛEKT» (правонаступник Банка - іпотекодержатель) скористався своїм правом іпотекодержателя та в позасудовий спосіб (ст. 36 Закону України «Про іпотеку»), діючи (як іпотекодержатель) від імені іпотекодавця ОСОБА_5 , - 20.09.2021 року уклав договір купівлі-продажу іпотечної квартири (яка на підставі договору дарування від 26.01.2002 року, Р.№225, належала іпотекодавцю ОСОБА_5 ) з ТОВ «ФАБУЛОС» (), посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовою Д.В., за р.№2174, - кошти від якого в сумі 481 413 гривен надійшли стягувачу - ТОВ «КЕЙ КОЛЕКТ», що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 20.09.2021 року, Р.№2174, та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2023 року.

На переконання ОСОБА_3 існують підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

До матеріально-правових підстав відноситься: узгоджене станом на 22.02.2016 року в рамках господарської справи №12/5009/903/11 між новим кредитором ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" та солідарними боржниками за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року зменшення розміру вимог за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року до суми 318 860 гривен 93 копійки, тобто - припинення зобов`язань на суму 87495 гривен 07 копійок (406 356.00грн - 318860.00грн); визнання погашеними за недостатністю майна (ухвала господарського суду Запорізької області від 26.08.2016 року у справі №12/5009/903/11, відповідно до ч. 6 ст. 31 ЗУ «Про банкрутство», до положень ч. 5 ст. 45 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом») узгоджені (заявлені) вимоги ТОВ „Кей-Колект до солідарного боржника на суму 605636,20 гривен, - у тому разі на суму 318 860 гривен 93 копійки), що виникли у ТОВ „ВКФ Укрхімсінтез та у ОСОБА_3 за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року та за договором поруки №0/П від 27.10.2006 (на підставі рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015) перед новим кредитором - ТОВ „Кей-Колект.

Так, внаслідок продажу предмета іпотеки кредитор ТОВ „Кей-Колект прийняв 20.09.2021 року від іпотекодавця ОСОБА_5 - як від майнового поручителя (іпотекодавця) належне виконання грошового зобов`язання позичальника - ОСОБА_1 по кредитному договору №0 від 27.10.2006 року.

Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання: боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Саме іпотекодавець ОСОБА_5 , як майновий поручитель на підставі ст. 556 ЦК України отримала право зворотної вимоги до боржника ОСОБА_1 по кредитному договору №0 від 27.10.2006 року.

Процесуально-правові обставини, що є підставою для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню:

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЗУ «Про виконавче провадження» (в ред. Закону № 2677-VI) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Дана норма діяла у період з 09.03.2011 року по 05.10.2016 року, у відповідності до Закону України № 2677-V1 від 04.11.2010 року «Про внесення змін до ЗУ „Про виконавче провадження та деяких інших законодавчих актів України щодо вдосконалення процедури примусового виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб)» та ЗУ № 1403-V1II від 02.06.2016 року.

Строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановления.

За пунктом 4 Розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2677-VI, який набрав чинності з 09,03.2011р„ виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені на момент їх видачі.

Таким чином, поширення дії норм вказаного Закону на правовідносини щодо пред`явлення виконавчого документа до виконання залежить від часу видачі такого документа.

Виконавчий лист від 17.02.2015 року виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя після набрання чинності Законом № 2677-VI, тому строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання повинен визначатися цим Законом і становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили (17.02.2015 року).

Зазначення судом у виконавчому листі іншого строку пред`явлення його до виконання не має правового значення, оскільки такий строк встановлено імперативною нормою закону й не може бути змінено судом.

Суд має право лише поновити пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання за наявності відповідного клопотання стягувана та поважності причин пропуску цього строку.

Строк пред`явлення виконавчого документу від 17.02.2015 року сплинув 18.02.2016 року.

Виконавчий лист від 17.02.2015 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, був чинним до 18.02.2016 року.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просив суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий лист, виданий на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року, яким був задоволений позов ТОВ „Кей-Колект до ОСОБА_1 , ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез про стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року, а саме: про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез на користь ТОВ „Кей-Колект суму заборгованості за кредитним договором №0 від 27.10.2006р., яка складає 54965,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року становить 866 260 грн. 38 коп., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту 29181,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає - 459904,38 грн., заборгованість за процентами - 25784,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає - 406 356,00 грн., заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн., про стягнення з ОСОБА_3 судового збору у розмірі 1827,00 грн. і з ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез на користь ТОВ „Кей Колект судового збір у розмірі 1877 00 гривен.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей Колект», Товариство з обмеженою відповідальністю «ВКФ «Укрхімсінтез», Лівобережний відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у судовому рішенні, обставинам справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити заяву про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що існують як матеріально-правові, так і процесуально-правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

До матеріально-правових підстав відноситься:

1) узгоджене станом на 22.02.2016 року в рамках господарської справи №12/5009/903/11 між новим кредитором ТОВ "КЕЙ-КОЛЕКТ" та солідарними боржниками за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року зменшення розміру вимог за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року до суми 318 860 гривен 93 копійки, тобто - припинення зобов`язань на суму 87 495 гривен 07 копійок.

2) визнання погашеними за недостатністю майна (Ухвала господарського суду Запорізької області від 26.08.2016 року у справі №12/5009/903/11, відповідно до ч.6 ст.31 ЗУ «Про банкрутство», положень ч.5 ст.45 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом») узгоджені (заявлені) вимоги ТОВ „Кей-Колект" до солідарного боржника на суму 605 636,20 гривен, - у тому разі на суму 318 860 гривен 93 копійки), що виникли у ТОВ "ВКФ" Укрхімсінтез» та у ОСОБА_1 за кредитним договором №0 від 27.10.2006 року та за договором поруки №0/П вій 27.10.2006 року (на підставі заочного рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року) перед новим кредитором - ТОВ „Кей-Колект";

3) Виконання іпотекодавцем ОСОБА_6 зобов`язання боржника ОСОБА_1 шляхом продажу іпотечної квартири;

До процесуально-правових підстав визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню слід віднести сплив імперативно визначеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання.

Зазначає, що суд першої інстанції, надавши оцінку матеріально-правовим та процесуально-правовим підставам, мав врахувати, але не врахував наведені юридично значущі факти у якості доведених належними доказами підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню.

Учасники справи своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в порядку, передбаченому статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив із відсутності правових підстав для визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню відповідно до положень ст. 432 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду з огляду на таке.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню; суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

За змістом вказаної норми виконавчий лист може бути визнаний судом таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: а) його було видано помилково; б) якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою; в) з інших причин.

При цьому словосполучення "або з інших причин" стосується саме припинення обов`язку боржника, який підлягає виконанню. Підстави припинення зобов`язання визначені главою 50 розділу І книги п`ятої ЦК України.

Так, зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань, переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання.

Процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема:

- видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); - коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; - видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; - помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; - видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; - пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що законодавець встановлює підстави, за яких суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню, зокрема, у разі якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Однак, перелік підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, за змістом статті 432 ЦПК України, не є виключним, оскільки передбачає також інші підстави для прийняття такого рішення, ніж прямо зазначені у цій нормі процесуального права.

У цьому випадку саме на суд покладено обов`язок встановити, з яких підстав може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з урахуванням права стягувача на повне виконання рішення суду та права боржника на захист від подвійного стягнення. Суд повинен вирішувати ці питання з урахуванням певних обставин справи, дотримуючись балансу інтересів обох сторін виконавчого провадження.

Закон не передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, або наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю „Кей Колект до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю „ВКФ Укрхімсінтез про стягнення заборгованості, задоволені.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю „ВКФ Укрхімсінтез на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Кей Колект суму заборгованості за кредитним договором № 0 від 27.10.2006 рок, яка складає 54965,76 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року становить 866 260 грн. 38 коп., а саме: заборгованість по основній сумі кредиту 29181,75 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає - 459904,38 грн., заборгованість за процентами - 25784,01 доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 15.12.2014 року складає 406 356,00 грн., заборгованість за нарахованою комісією - 0,00 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Кей Колект судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю „ВКФ Укрхімсінтез на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Кей Колект судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

На виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 17.02.2015 року позивачу ТОВ „Кей Колект виданий виконавчий лист, що 16.03.2016 року пред`явлений до виконання у Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області, відкрито ВП№50472060. Виконавче провадження закінчено на підставі п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Постановою Господарського суду Запорізької області від 12.06.2012 року (Справа 12/5009/903/11) визнано ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез () - банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.02.2016 року (справа №12/5009/903/11) заяву ТОВ ТОВ „Кей Колект про заміну кредитора у справі № 12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез - ПАТ „УкрСиббанк на його правонаступника - ТОВ ТОВ „Кей Колект задоволено.

Замінено кредитора - ПАТ „УкрСиббанк, у справі №12/5009/903/11 про банкрутство ТОВ „ВКФ „Укрхімсінтез, на його правонаступника - ТОВ „Кей Колект.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2023 року заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ТОВ «Кей Колект», ТОВ «ВКФ «Укрхімсінтез», Вознесенівський ВДВС м. Запоріжжя Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 01 листопада 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 30 березня 2023 року у цій справі залишено без змін.

З урахуванням встановлених обставин суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що за наявності судового рішення про стягнення боргу, яке набрало законної сили та підлягає виконанню, заявником при зверненні до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, не доведено, що ним чи іншою особою було добровільно виконано рішення суду, внаслідок чого його обов`язок припинився, або його обов`язок, як боржника, припинився з інших причин, передбачених положеннями статті 432 ЦПК України.

Також, пропуск строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження, а не для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню (пункт 1 частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»). Встановлення обставин щодо дотримання строків пред`явлення виконавчого документа до виконання підлягають з`ясуванню, зокрема, під час оскарження дій чи бездіяльності державного виконавця, пов`язаних з вирішенням питання про відкриття виконавчого провадження, а тому не мають правового значення під час розгляду цієї справи.

При цьому у стягувача залишається право на поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, у разі доведеності (ст. 433 ЦПК України).

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які передбачені процесуальним законом, заявником не вказано, відтак як заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, так і доводи апеляційної скарги, які є аналогічні доводам заяви, не дають підстав для скасування ухвали суду першої інстанції.

Також колегія суддів погоджується з висновками суду стосовно того, що доводи заявника про погашення кредитної заборгованості за рахунок іпотечного майна і, як наслідок, відсутність вимог щодо виконання основного зобов`язання не відповідають дійсним обставинам справи, вказана обставина не підпадає під перелічені в цивільному процесуальному законі підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції виконано вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно досліджено і оцінено докази та встановлено обставини у справі, правильно застосовано норми матеріального права.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування ухвали суду першої інстанції у цій справі або ж її зміни.

В силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови ОСОБА_1 у задоволенні його апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції у повному обсязі у цій справі, останній не має права на компенсацію судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 20 лютого 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови складений 11 листопада 2024 року.

Головуючий Д.А. Трофимова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков