РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

копія
Справа № 401/1636/23 Провадження № 2/401/92/24

12 лютого 2024 року м. Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:

головуючого судді Мельничика Ю.С.,

з участю: секретаря судового засідання Рудської В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Процедура (рух справи):

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами №10498-08/2021 в розмірі 26 650 грн., № 2106701 в розмірі 12 828 грн.

Відповідно до ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України ухвалою суду від 02 червня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач ОСОБА_1 про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином причини своєї неявки суду не повідомив, подав відзив на позовну заяву.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Аргументи позивача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" (ТОВ "ФК" ЄАПБ"):

Позовні вимоги позивач мотивував тим, що 16 серпня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія" Інвеструм" та ОСОБА_1 (далі - позичальник) було укладено кредитний договір №10498-08/2021, що був підписаний позичальником власним електронним підписом, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону. 21.09.2022 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Інвеструм" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №21092022, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 в сумі 26 650 грн., з них 6 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 20 150 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Крім того, 06 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №2106701 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит шляхом перерахування коштів на платіжну картку. 27 червня 2022 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено договір факторингу №27062022, відповідно до якого та Реєстру боржників до позивача перейшло право грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 12 828 грн., з них 5 100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 7 728 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Посилаючись на те, що відповідач не виконав зобов`язання за кредитними договорами, кредитні кошти у визначені строки не повернув, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість у загальному розмірі 39 478 грн. Крім цього зазначив, що ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" не здійснював додаткових нарахувань і не застосовував жодних штрафних санкцій.

У відповіді на відзив від представник позивача доводи відповідача вважає необґрунтованими. Зазначає, що відповідач уклав кредитні договори та погодився з порядком нарахування відсотків за користування кредитними коштами, наявна заборгованість за якими та тілом кредиту відповідачем не спростована. Набуття позивачем прав вимоги підтверджена договорами факторингу та реєстрами боржників, які недійсними не визнавалися.

Аргументи відповідача, ОСОБА_1 :

Відповідач надав до суду відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позову. У відзиві посилається на те, що позивачем не надано будь-яких відомостей про виконання обов`язку позивача (кредитора) з надання їй кредитних коштів. Крім того, в долученому примірнику договору та графіку розрахунків обумовлено сукупну вартість кредиту 11 375,00 грн., яка включає: 6500,00 грн. - сума кредиту; 4875,00 грн. - проценти за користування кредитними коштами, які нараховуються за ставкою 1,25 % від суми кредиту на добу, термін повернення кредитних коштів 30 днів, відповідно строк повернення кредитних коштів до 13.09.2021 (п.п. 1.1, 1.2, 1.3 Договору), матеріали справи не містять доказів зміни умов Договору в частині строку надання позики. Тому, у зв`язку із закінченням терміну Договору, право ТОВ "Фінансова компанія" Інвеструм" нараховувати відсотки за користування кредитом припинилося зі спливом строку дії договору 13.09.2021, і починаючи із зазначеної дати, Товариство не мало права нараховувати проценти за користування кредитом. При цьому позивачем не надано детального розрахунку з простроченої заборгованості за процентами в сумі 20 150,00 грн., яку просить стягнути, із зазначенням за який період була нарахована та за якою відсотковою ставкою. Крім того, відповідач вважає безпідставним стягнення з нього 12 828,00 грн. за кредитним договором № 2106701 від 06.07.2021 укладеним з ТОВ "Лінеура Україна", так як позивачем не обґрунтовано заявлений розмір заборгованості та не надано жодного доказу на підтвердження видачі кредитного ліміту у розмірі 5100 грн.

Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов наступного висновку.

Встановлені судом обставини справи:

Судом встановлено, що 16 серпня 2021 року між ТОВ "Фінансова компанія" Інвеструм" та ОСОБА_1 (далі - позичальник) було укладено кредитний договір №10498-08/2021. Кредитний договір підписано електронним підписом Позичальника, відтвореним шляхом використання Позичальником одноразового ідентифікатора і був надісланий на номер мобільного телефону Відповідача. Факт укладання вказаного кредитного договору відповідачем не заперечується.

Згідно з п. п. 1.1., 1.2., 1.3. вказаного договору Клієнту надається кредит у розмірі 6500,00 грн. на строк 30 днів (до 13.09.2021), процентна ставка 912,5 % річних від суми кредиту з розрахунку 2,50 % на добу.

Відповідно до п. п. 1.6. Кредитного договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Згідно з п. п. 2.5. Кредитного договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок ТОВ "ФК "Інвеструм") включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом.

Відповідно до п. 4.3 Договору, у разі якщо клієнт не повернув кредит у строк, визначений в п. 1.2 цього Договору та/або в додатках до нього, проценти, передбачені в п. 1.3 цього договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитними коштами, але в будь якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення договору.

Також сторонами договору погоджено графік платежів та загальна вартість кредиту, що підтверджується Додатком № 1 до Договору №10498-08/2021 від 16.08.2021 року. Згідно узгодженого сторонами графіку платежу ОСОБА_1 за вказаним договором мала сплатити кошти в розмірі 11 375 грн. з яких: 6500 грн. кредит, 4875 грн. загальні витрати (проценти за користування кредитом).

З інформаційної довідки №2919_47 від 06.02.2024 року, наданої для ТОВ "ФК "Інвеструм", слідує, що ТОВ "Універсальні платіжні рішення" надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК № 342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України № 3 від 11.11.2013 року; між "ФК "Інвеструм" та ТОВ "Універсальні платіжні рішення" укладено договір на переказ коштів ФК-150920 від 2020-09-15; відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 16-08-2021, 19:40:01, на суму 6500,00 грн., маска картки НОМЕР_1 , номер транзакції в системі iPay.ua - 103385536, призначення платежу: Зачисление 6500 грн на карту НОМЕР_1 .

19.09.2021 року між ТОВ "ФК "Інвеструм" та ОСОБА_1 укладено додаткову угоду №3 до договору №10498-08/2021 від 16.08.2021 на підставі заяви ОСОБА_1 про відстрочення виконання зобов`язання за вказаним договором на 14 днів. Вказаною угодою сторони погодили відстрочити виконання зобов`язання на 14 днів, тобто до 02.10.2021. Згідно п.1 Додаткової угоди, будь-які нарахування за кредитом на строк дії відстрочення призупиняються.

21.09.2022 між ТОВ "ФК "Інвеструм" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №21092022, у відповідності до умов якого ТОВ "ФК "Інвеструм" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "ФК "Інвеструм" Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №21092022, ТОВ "ФК "Інвеструм" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ" Право Вимоги заборгованостей до боржників Позичальників ТОВ "ФК "Інвеструм", в тому числі, до ОСОБА_1 , ІПН боржника НОМЕР_2 , номер кредитного договору №10498-08/2021, в сумі 26 650 грн., з яких: 6500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 20 150 грн. - сума заборгованості за відсотками.

У відповідності до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 21092022, підписаного 21.09.2022 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "ФК "Інвеструм", ТОВ "ФК "Інвеструм" передало, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло Реєстр Боржників у повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022 року.

23.09.2022 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" здійснило оплату ТОВ "ФК "Інвеструм" за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №21092022 від 21.09.2022 року, про що свідчить платіжна інструкція №18799 від 23.09.2022 року.

Крім того, 06 липня 2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено договір №2106701 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.

Укладення цього договору здійснюється сторонами за допомогою ІТС Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через веб-сайт або мобільний додаток. Електронна ідентифікація клієнта здійснюється при вході клієнта в Особистий кабінет, в порядку передбаченому Законом України "Про електронну комерцію", в тому числі шляхом перевірки Товариством правильності введення коду, направленого Товариством на номер мобільного телефону клієнта, вказаний при вході та/або шляхом перевірки правильного введення пароля входу до Особистого кабінету (пункт 1.1 договору).

Відповідно до пунктів 1.2, 13 цього договору відповідачу надано кредит в сумі 5100,00 грн. на строк 30 днів за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день, яка застосується у межах строкову кредитування, вказаного в пункту 1.13 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбувається пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до пункту 4.1 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбувається пролонгація, відповідно до пункту 1.2 договору.

За умовами пункту 2.1 кредит надається товариством у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту за реквізитами платіжної картки клієнта.

Кредит вважається наданим в день перерахування товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно пункту 2.1 договору. (пункт 2.4 договору)

З інформаційної довідки №2643_14 від 04.04.2023 року, наданої для ТОВ "Лінеура Україна", слідує, що ТОВ "Універсальні платіжні рішення" надає послуги з переказу коштів в національній валюті без відкриття рахунків. Для цього підприємство внесене в державний реєстр фінансових установ (свідоцтво серія ФК № 342 від 02.10.2012) та отримало Ліцензію Національного банка України № 3 від 11.11.2013 року; між ТОВ "Лінеура Україна" та ТОВ "Універсальні платіжні рішення" укладено договір на переказ коштів ФК-П-19/03-01 від 12.03.2019; відповідно до зазначеного договору було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта: 06.07.2021, 11:32:05, на суму 5100,00 грн., маска картки НОМЕР_3 , номер транзакції в системі iPay.ua - 96484961, призначення платежу: Зачисление 5100 грн. на карту НОМЕР_3 .

Також сторонами договору погоджено графік платежів та загальна вартість кредиту, що підтверджується Паспортом споживчого кредиту, підписаного 06.07.2021. Згідно узгодженого сторонами графіку платежу, за вказаним договором мала бути сплачена сума в розмірі 8 007 грн. з яких: 5 100 грн. кредит, 2 907 грн. загальні витрати за кредитом (проценти за користування кредитом).

03.08.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до Договору №2106701 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого, сторони цим додатковим договором продовжили строк кредитування на 30 днів, до 03.09.2021, з процентною ставкою 1,90 % від суми за кожен день прострочення.

27.06.2022 між ТОВ "Лінеура Україна" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" укладено Договір факторингу №21092022, у відповідності до умов якого ТОВ "Лінеура Україна" передає (відступає) ТОВ "ФК "ЄАПБ" за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" приймає належні ТОВ "Лінеура Україна" Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу №27062022, ТОВ "Лінеура Україна" відступає ТОВ "ФК "ЄАПБ" Право Вимоги заборгованостей до боржників Позичальників ТОВ "Лінеура Україна", в тому числі, до ОСОБА_1 , ІПН боржника НОМЕР_2 , номер кредитного договору №2106701, в сумі 12 828 грн., з яких: 5100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 7728 грн. - сума заборгованості за процентами.

У відповідності до Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 27062022, підписаного 27.06.2022 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" та ТОВ "Лінеура Україна", ТОВ "Лінеура Україна" передало, а ТОВ "ФК "ЄАПБ" прийняло Реєстр Боржників у повному об`ємі відповідно до умов Договору факторингу №27062022 від 27.06.2022 року.

30.06.2022 року ТОВ "ФК "ЄАПБ" здійснило оплату ТОВ "Лінеура Україна" за відступлення прав вимоги згідно Договору факторингу №27062022 від 27.06.2022 року, про що свідчить платіжна інструкція №18424 від 30.06.2022 року.

У травні 2023 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитними договорами №10498-08/2021 від 16.08.2021 в розмірі 26 650 грн., № 2106701 від 06.07.2021 в розмірі 12 828 грн.

Джерела права (оцінка суду):

Згідно статті 525 ЦК України передбачено недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ст.526, 527 та 530 ЦК України, - зобов`язання має виконуватися належним чином та в установлений строку відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, - порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

В силу ч.2 ст.615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 статті 1050 ЦК України наслідками порушення позичальником чергової частини суми кредиту є право позикодаця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України "Про електронні документи та електронний документообіг" для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах.

Пунктами 5-7 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем.

Стаття 11 вказаного Закону передбачає порядок укладення електронного договору.

Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору шляхом перенаправлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) або електронний договір повинні містити інформацію щодо можливості отримання стороною такої пропозиції або договору у формі, що унеможливлює зміну змісту.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Інформаційна система суб`єкта електронної комерції, який пропонує укласти електронний договір, має передбачати технічну можливість особи, якій адресована така пропозиція, змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України.

За змістом статті 12 цього Закону якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень статті 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі.

Висновок суду:

Таким чином, з досліджених матеріалів справи судом встановлено, що між відповідачем та ТОВ "ФК "Інвеструм" було укладено кредитний договір №10498-08/2021 від 16.08.2021 та №2106701 від 06 липня 2021 року з ТОВ "Лінеура Україна".

Із кредитних договорів №10498-08/2021 від 16.08.2021 та №2106701 від 06.07.2021 вбачається, що у відповідності до вимог частини першої статті 638 ЦК України між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов договору, який оформлено в електронній формі з використанням одноразового ідентифікатору, і такі дії сторін відповідають приписам чинного законодавства.

ТОВ "ФК "Інвеструм" та ТОВ "Лінеура Україна" свої зобов`язання за кредитними договорами виконали, перерахувавши відповідачу через сервіс онлайн платежів iPay.ua кредитні кошти, про що свідчать відповідні довідки сервісу онлайн платежів.

Таким чином, доводи відповідача про ненадання позивачем доказів щодо отримання кредитних коштів є безпідставними. Доказів того, що на банківську картку відповідача не були перераховані кредитні кошти за вказаними договорами матеріали справи не містять та на спростування цього відповідач виписок із свого карткового рахунку не надав.

Посилання відповідача на те, що саме позивач повинен надати докази перерахування йому коштів, з огляду на встановлені обставини, спосіб укладенні кредитних договорів та їх умови та доведення позивачем порушення позичальником грошових зобов`язань, суд розцінює як намагання уникнути відповідальності.

Позивачем надано належні докази, які підтверджують право вимоги позивача за кредитними договорами, а також наявність у відповідача грошового зобов`язання та заборгованості перед позивачем. Надані розрахунки та довідки містять всі ознаки первинного документу (реквізити організації, зміст операції, номер договору, контрагента).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позивач ТОВ "ФК "ЄАПБ" як новий кредитор у встановленому законом порядку відповідно до умов договорів факторингу набув права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитними договорами.

Так, згідно з частиною першою статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом згідно зі статтею 514 ЦПК України.

Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Згідно статті 517 ЦК України, первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Наявні в матеріалах справи Акти прийому-передачі Реєстру Боржників та Витяги з Реєстру боржників до договорів факторингу, підтверджують право грошової вимоги ТОВ "ФК "ЄАПБ" до ОСОБА_1 за кредитними договорами №10498-08/2021 від 16.08.2021 та №2106701 від 06.07.2021.

Доказів того, що відповідач ОСОБА_1 здійснила погашення існуючої заборгованості на на рахунки ТОВ "ФК "ЄАПБ", або на рахунки первісних кредиторів, відповідачем не надано.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не виконано грошові зобов`язання в строк, передбачений умовами кредитних договорів, суд вважає вимоги позивача, який є новим позикодавцем, щодо стягнення з відповідача на його користь заборгованості за кредитним договором №10498-08/2021 від 16.08.2021 за основною сумою боргу в розмірі 6 500 грн. та за кредитним договором №2106701 від 06.07.2021 за основною сумою боргу в розмірі 5100 грн., є обґрунтованими та доведеними, а тому підлягають задоволенню.

Разом з тим, щодо позовних вимог позивача ТОВ "ФК "ЄАПБ в частині стягнення відсотків за кредитними договорами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18.

Позивач, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості за кредитним договором №10498-08/2021 від 16.08.2021 просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути заборгованість за відсотками в сумі 20 150 грн., а також за кредитним договором №2106701 від 06.07.2021 у сумі 7728 грн.

Так, згідно умов кредитного договору №10498-08/2021 від 16.08.2021 укладеного з ТОВ "ФК "Інвеструм", відповідачу ОСОБА_1 надано кредит у розмірі 6500,00 грн. на строк 30 днів (до 13.09.2021), процентна ставка 912,5 % річних від суми кредиту з розрахунку 2,50 % на добу. Таким чином, за вказаний період розмір відсотків становить 4875 грн (6500 грн х 2,5% х 30 днів), які і підлягають стягненню.

Згідно умов кредитного договору №2106701 від 06.07.2021 укладеного з ТОВ "Лінеура Україна", відповідачу надано кредит в сумі 5100,00 грн. на строк 30 днів за стандартною процентною ставкою 1,90 % в день, яка застосується у межах строкову кредитування, вказаного в пункту 1.13 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбувається пролонгація за ініціативою клієнта, відповідно до пункту 4.1 цього договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбувається пролонгація, відповідно до пункту 1.2 договору.

Суд враховує, що 03.08.2021 року між ТОВ "Лінеура Україна" та ОСОБА_1 укладено додатковий договір до Договору №2106701 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до умов якого, сторони цим додатковим договором продовжили строк кредитування на 30 днів, тобто до 03.09.2021, з процентною ставкою 1,90 %.

Таким чином, за вказаний період розмір відсотків становить 5814 грн (5100 грн х 1,90 х 60 днів), які підлягають стягненню.

Зазначений розмір процентів також відповідає розміру процентів, зазначених у графіках платежів та загальної вартості кредиту, що є Додатками до кредитних договорів №10498-08/2021 від 16.08.2021 та №2106701 від 06.07.2021, і які узгоджені позичальником та кредиторами.

Оскільки після спливу визначеного договором позики строку кредитування право позикодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється, з огляду на положення ст. ст. 1048, 1049, 1050 Цивільного кодексу України, про що зазначено вище, а тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача процентів за кредитним договором №10498-08/2021 від 16.08.2021 починаючи з 13.09.2021, та кредитним договором №2106701 від 06.07.2021 починаючи з 03.09.2021, задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. ст. 4, 6 ЦК України, основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Отже, суд відхиляє доводи позивача щодо обґрунтованості нарахування процентів за кредитними договорами після настання терміну повернення кредиту, оскільки вказані умови договорів суперечать положенням ст. ст. 1048, 1050 ЦК України та висновкам, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18).

Посилання позивача на те, що розмір заборгованості за кредитами був переданий в порядку відступлення права вимоги, саме по собі не свідчить про обґрунтованість нарахування такої заборгованості та суперечить наведеним вище положенням Цивільного кодексу України.

Виходячи викладене, з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Європейська агенція з повернення боргів" підлягає стягненню заборгованість: за кредитним договором №10498-08/2021 у розмірі 11 375 грн., з яких: 6 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 4 875 грн. - сума заборгованості за відсотками; за кредитним договором №2106701 у розмірі 10 914 грн., з яких: 5 100 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 5814 грн. - сума заборгованості за відсотками, а всього заборгованість у розмірі 22 289 грн.

В іншій частині позовних вимог необхідно відмовити за безпідставністю.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Інші доводи сторін, наведені ними у справі, не спростовують встановлені судом та наведені вище обставини щодо наявності у відповідача заборгованості за кредитними договорами.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки, позовні вимоги задоволено частково, тому судові витрати, понесені позивачем покладаються на відповідача пропорційно задоволеним вимогам, а тому суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1515 гривень 37 копійок.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 10-13, 76-81, 83, 89, 141, 223, 264, 265, 268, 274, 279 ЦПК України, ст.ст. 258, 267, 525, 526, 610, 611, 1048-1054 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів" суму заборгованості за кредитним договором №10498-08/2021 у розмірі 11 375 грн. та за кредитним договором №2106701 у розмірі 10 914 грн., а також судовий збір у розмірі 1515, 37 грн. всього заборгованість у розмірі 23 804,37 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити за безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

Позивач: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Європейська агенція з повернення боргів», місцезнаходження за адресою: 01032, м. Київ, вулиця Симона Петлюри будинок №30, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Ю.С. Мельничик

Згідно з оригіналом