Дата документу 12.02.2024
Справа № 501/2884/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі головуючого судді Петрюченко М.І.,

за участю секретаря судового засідання - Тейбаш Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чорноморську Одеської області цивільну справу за

позовом: Компанії GELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП)

до

відповідача: ОСОБА_1

предмет та підстави позову: про відшкодування збитків, завданих заходами забезпечення позову,

учасники справи:

представник позивача - адвокат Сафоніков А.П.,

представники відповідача - адвокати Зозулянський Д.О., Воробйов А.В.,

постановив ухвалу про наступне та

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Іллічівського міського суду перебуває вказана цивільна справа.

Справа призначена до розгляду на 07.02.2024.

Представник позивача у судовому засіданні звернувся із заявою про відвід судді Петрюченко М.І. від розгляду даної справи, мотивуючи тим, що суддею відмовлено в черговому клопотанні позивача про направлення судового доручення про вручення документів та відмовлено в клопотанні про доручення позивачу забезпечити відправку та вручення судових документів відповідачу ОСОБА_1 .

Представник позивача посилаючись в заяві на те, що суддя задовольняючи аналогічне клопотання сторони відповідача та відмовляючи в клопотаннях сторони позивача є неупередженою та такі дії викликають у позивача сумнів в об`єктивності суду у позивача.

Представники відповідача заперечили проти заявленого відводу головуючому у даній справі, посилаючись на те, що процесуальні дії суду не можуть бути підставами для відводу, дана заява є необґрунтованою та є зловживанням процесуальними обов`язками, затягуванням розгляду справи.

Заслухавши сторони по справі, дослідивши матеріали заяви про відвід, суд керується наступним.

Відповідно до ч.7, ч.8 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Відповідно до абз.2 ч.3 ст.40 ЦПК, якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Заява про відвід головуючому судді подана у судовому засіданні під час судового засідання.

Отже відповідно до вимог ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Щодо суті заяви про відвід, суд керується наступним.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені ст.36 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст.36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність юридичної заінтересованості судді Петрюченко М.І. у розгляді даної цивільної справи.

Те, що заявник висловлює в заяві про відвід свою думку, що у нього можуть виникнути об`єктивні внутрішні переконання щодо упередженості судді Петрюченко М.І. у розгляді справи, не свідчить про зацікавленість, упередженість судді у розгляді даної справи і, як наслідок, не тягне за собою усунення судді від розгляду цивільної справи.

Пунктом 1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка була ратифікована Україною 17 липня 1997 року, встановлено право на справедливий судовий розгляд.

У справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що об`єктивна неупередженість полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

Сама по собі лише відмова суду задовольнити ті чи інші вимоги (клопотання) особи (заявника, скаржника, підозрюваного, обвинуваченого, тощо) не є доказом його упередженості.

Згідно з п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади процесуальні дії судді», законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Тобто, наявність у осіб, які беруть участь у судовому процесі заперечень, сумнівів щодо правильності та відповідності процесуальних дій судді протягом розгляду справи не можуть бути підставою згідно із ч.3 ст.44 ЦПК України для відводу судді, всі ці заперечення можуть бути викладені цими особами в апеляційній скарзі, у разі незгоди з прийнятим судовим рішенням.

З урахуванням викладеного, оцінюючи зміст заяви про відвід судді та відображені у ній доводи для відводу судді, суд не вбачає підстав для задоволення заяви про відвід судді Петрюченко М.І.

Відповідно до п.11 ч.3 ст.2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

У відповідності до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами п.3 ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.3 ст.44 ЦПК України).

Суд бере до уваги, що ухвалою Іллічівського міського суду від 17.01.2024 у задоволенні клопотання представника позивача Компанії GELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП) про направлення судового доручення про вручення документів - відмовити.

Отже, питання про направлення судового доручення про вручення документів вже досліджувалось судом.

Враховуючи те, що заява про відвід судді подана з підстав прийняття процесуальних рішень суду, які не можуть бути підставами для відводу судді та ініціювання аналогічного за суттю повторного клопотання, суд доходить до висновку щодо необхідності попередження представника позивача про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Керуючись ст.ст.36-40, 260-261 ЦПК України, Суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника позивача Компанії GELLAR EQUITIES CORP (ГЕЛЛАР ЕКВІТІЗ КОРП) про відвід головуючої судді по даній цивільній справі - відмовити.

Попередити представника позивача про неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення на неї може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Іллічівського міського

суду Одеської області М.І.Петрюченко