Справа №489/5800/24
Провадження №2/489/2158/24
06 листопада 2024 м. Миколаїв
Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:
головуючого судді Рум`янцевої Н.О.,
із секретарем судових засідань Троць О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Ленінського районного суду в м. Миколаєві в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
Представник позивача звернувся до суду з позовом, яким просив стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість за Договором про надання послуг з вивезення побутових відходів у розмірі 4569 грн. 28 коп. та судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп. Мотивуючи вимоги тим, що 01.06.2012 між КП «Миколаївкомунтранс» та відповідачкою було укладено договір про надання послуг з вивезення побутових відходів № 5782. Відповідачка частково здійснювала оплату за надані позивачем послуги з вивезення твердих побутових відходів і згідно з розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 адреса: АДРЕСА_1 , за період з 01.06.2012 по 31.01.2022 сформувалась заборгованість перед позивачем за фактично надані позивачем та спожиті відповідачкою комунальні послуги з вивезення побутових відходів на загальну суму 4569,28 грн. Відповідно до рішення виконкому ММР № 1919 від 24.10.2008, тариф для мешканців приватного сектору за надання послуги з вивезення побутових відходів при ручному завантаженні складав 39,80 грн./куб.м. та щоразу підвищувався і з 01.06.2020 складає 37,02 грн. на одного мешканця. З моменту фактичних договірних відносин та станом на день подачі позовної заяви, норма утворення ТПВ з розрахунку на одного споживача, який мешкає в житловому будинку індивідуальної забудови є незмінною та дорівнює 3,6 куб.м. на рік з розрахунку на одного мешканця. Оскільки відповідачка проживає в житловому будинку індивідуальної забудови, надання послуги з вивезення побутових відходів за адресою проживання: АДРЕСА_1 , здійснюється спеціальним автотранспортними засобами за безконтейнерною схемою при ручному завантаженні. Станом на дату звернення з позовом, плата за послуги з вивезення побутових відходів, зокрема, для відповідача, починаючи з 01.06.2012 складає 11,94 грн. з розрахунку на одного мешканця та неодноразово переглядався і складає 37,02 грн. Відповідачка жодного разу не зверталася до позивача з приводу неякісного надання послуг з вивезення побутових відходів, надання їх не в повному обсязі або не надання взагалі. В порушення вимог вищевказаних нормативно-правових актів відповідачка здійснювала часткову оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим у відповідача станом на 31.01.2022 утворилася заборгованість.
Ухвалою суду від 07.08.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Від позивача надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. На позовних вимогах наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам. Про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив.
Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України.
Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, у відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, є дата складання повного судового рішення.
Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Відповідно до Рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради від 26.08.2011 № 909 «Про визначення виконавця послуг з вивезення побутових відходів у м. Миколаєві», КП «Миколаївкомунтранс» було визнано виконавцем послуг по вивезенню побутових відходів.
01.06.2012 року між КП «Миколаївкомунтранс» та ОСОБА_1 було укладено договір про надання послуг вивезення побутових відходів № 5782.
Пунктом 3 Договору № 5782 від 01.06.2012 визначено, що кількість осіб, яка зареєстрована за адресою відповідачки, а саме: АДРЕСА_1 , складає 2 (дві) особи.
Відповідачка частково здійснювала оплату за надані КП «Миколаївкомунтранс» послуги з вивезення твердих побутових відходів, однак згідно із розрахунку заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 адреса АДРЕСА_1 , за період з 01.06.2012 року по 31.01.2022 року сформувалась заборгованість перед позивачем за фактично надані позивачем та спожиті відповідачем комунальні послуги з вивезення побутових відходів на загальну суму 4569,28 грн.
Частиною 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Відповідно до статей 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний: укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Відповідно до п. 9.8 Правил благоустрою, санітарного утримання територій, забезпечення чистоти і порядку в м. Миколаєві, затверджених рішенням Миколаївської міської ради № 12/21 від 19.04.2007, зі змінами та доповненнями, на території міста Миколаєва впроваджено дві схеми збирання та вивезення відходів: контейнерний збір та ручне завантаження.
Відповідачка проживає в житловому будинку індивідуальної забудови, тому надання послуги з вивезення побутових відходів за адресою його проживання здійснюється спеціальними автотранспортними засобами за безконтейнерною схемою при ручному завантаженні.
Станом на дату подачі позову, плата за послуги з вивезення побутових відходів, зокрема, для відповідача, починаючи з 01.06.2020 складає 37,02 грн. з розрахунку на одного мешканця.
Протягом дії Договору № 5782 від 01.06.2012, розрахунок щомісячної вартості послуги з вивезення твердих побутових відходів на одного мешканця становив:
- з 01.06.2012 по 04.05.2014 3,60 куб. м. /рік (норма утворення побутових відходів на одного мешканця на рік, яка затверджена Рішенням ВК ММР від 25.07.2008 № 1562) х 39,80 грн./куб. м. (тариф, встановлений Рішенням № 1919 від 24.10.2008) / 12 міс. = 11,94 грн. / міс.;
- з 05.05.2014 по 14.04.2015 14,87 грн./ міс.;
- з 15.04.2015 по 30.06.2018 18,30 грн./міс.;
- з 01.07.2018 по 15.04.2019 30,11 грн./міс.;
- з 16.04.2019 по 29.02.2020 33,85 грн.;
- з 01.03.2020 по дату подання заяви 37,02 грн.
Згідно з Графіком вивезення побутових відходів з території приватного сектору Інгульського району, що здійснюється за безконтейнерною схемою при ручному завантаженні, вивезення побутових відходів з території житлових будинків, зокрема, по АДРЕСА_1 , здійснюється щочетверга.
Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відносини між учасниками договірних відносин здійснюються виключно на договірних засадах.
Відповідно до статей 67, 162 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електричну і теплову енергію тощо) визначається за затвердженими у встановленому порядку тарифами.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинно виконуватись належним чином згідно з умовами договору та вимогами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань.
Згідно із частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом частини 1 статті 901, частини 1 статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, строки та в порядку, що встановлені договором.
Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.
Отже, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.
З огляду на викладене слід дійти висновку про те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржників покладено певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому відповідає право вимоги кредитора (частина 1 статті 509 ЦК України) - вимагати сплати грошей за надані послуги.
За положеннями статей 319, 322 ЦК України власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог статей 67 і 68 Житлового кодексу України наймач зобов`язаний своєчасно щомісячно вносити квартирну плату й плату за комунальні послуги за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються на рівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.
Структура плати виконавцю комунальної послуги визначається згідно з договором про надання відповідної комунальної послуги, укладеним за вимогами цього Закону. Споживач щомісяця вносить однією сумою плату виконавцю комунальної послуги, у тому числі якщо вона складається з окремих складових, передбачених відповідним договором, укладеним відповідно до цього Закону. При цьому виконавці комунальних послуг забезпечують деталізацію інформації щодо складових плати у рахунках споживачів (стаття 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги).
З історії фінансового стану послуг абонента за період з 01.06.2012 по 31.01.2022, ОСОБА_1 має заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів, яка у загальному розмірі становить 4569 грн. 28 коп.
За таких обставин, з ОСОБА_1 на користь КП «Миколаївкомунтранс» підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 4569,28 грн.
Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп.
Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд
позов Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс», на поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, борг за надані послуги з вивезення побутових відходів у розмірі 4569 грн. 28 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Миколаївкомунтранс», на поточний рахунок НОМЕР_2 в АТ КБ «ПриватБанк», МФО 305299, судовий збір у розмірі 3028 грн. 00 коп..
Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний текст судового рішення складено «06» листопада 2024.
Суддя Н.О. Рум`янцева