Справа № 594/1160/24
Провадження №2/594/518/2024

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

26 серпня 2024 року

м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Чир П.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просить визнати за ним право власності на 2/3 частки будинковолодіння, що розташований в АДРЕСА_1 та на земельну ділянку (пай) площею 1,38 га. кадастровий номер :01:001:0208, яка знаходиться на території Скала-Подільської селищної ради (Бурдяківської сільської ради Борщівського району), в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .

Проте, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог, викладених у статях 175 і 177 Цивільного процесуального кодексу України.

Згідно з положеннями частини першої статті 16 ЦК України, частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Згідно ч.5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Позивач у позовній заяві посилається на довідку Бурдяківської сільської ради №447 від 19.05.2016 та доданих до матеріалів справи копій особового рахунку з погосподарськими книгами Бурдяківської сільської ради за 1986-1995 рр., згідно яких домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року відносилося до категорії колгоспного двору. Членами колгоспного двору були ОСОБА_4 голова двору, дружина - ОСОБА_3 та донька ОСОБА_5 .

Відповідно до роз`яснень, що викладені в пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме:

а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до

15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба);

б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Однак до позовної заяви відповідачем не долучено письмових доказів на підтвердження вищевказаних фактів в матеріалах не міститься повної інформації для суду, зокрема, щоб переконатися про наявність чи відсутність працездатних членів колгоспного двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати (15 квітня 1991 року) не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба), а також наявність неповнолітніх та непрацездатних.

Копії погосподарських книг щодо спірного домоволодіння та довідка Бурдяківської сільської ради №447 від 19.05.2016, на які посилається позивач до матеріалів справи ним не долучено.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» суд має перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_3 , однак, до позовної заяви позивачем не надано жодних доказів на підтвердження того, що він звертався до нотаріуса з заявою про видачу йому свідоцтва про право власності на спадкове майно після смерті матері і нотаріусом йому відмовлено у видачі такого.

До позовної заяви, позивачем обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину не додано.

Крім того, позивач посилається на заповіт, який залишила перед смертю ОСОБА_3 , згідно якого свої частки в спірному будинку заповіла відповідачу ОСОБА_6 , однак такого заповіту до матеріалів справи не додає.

Позивач вказує, що ОСОБА_5 написала заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті матері, а тому учасником спірних правовідносин на даному етапі не є, в чому суд не може переконатись, так як позивач не додав до матеріалів справи відмови, на яку посилається.

Окрім того, позивачем надано копію технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 ( в той час, як у позовній адресі позивач вказує АДРЕСА_1 , виготовлений Борщівським районним БТІ 18 травня 2016 року, наявність якого необхідна для встановлення всіх обставин справи на час звернення з позовом до суду, зокрема, для встановлення даних про відсутність самочинного будівництва, склад спірного домоволодіння, тощо. Долучені до матеріалів справи характеристики будинку, господарських будівель та споруд станом на 18 травня 2016 року не відображає актуальних даних щодо домоволодіння на даний час.

Крім того, позивач ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що він є спадкоємцем спадкового майна, яке складається з частини земельної ділянки (пай) площею 1,38 га. кадастровий номер :01:001:0208, однак не уточнює спадкоємцем на підставі заповіту чи закону він є, а також не надає довідок, виданих уповноваженим органом місцевого самоврядування, на підтвердження факту прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_1 , що б давало право на спадкування частини спірної земельної ділянки.

Вказані обставини позбавляють суд можливості повного та об`єктивного розгляду та вирішення даної справи по суті.

Враховуючи вище наведене, позовну заяву слід залишити без руху і надати позивачу строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення вищезазначених недоліків позовної заяви.

Якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовну заяву слід вважати неподаною і повернути позивачу.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно залишити без руху, надавши строк 10 днів з дня вручення копії даної ухвали для усунення недоліків, викладених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали в зазначений строк позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернена зі всіма доданими до неї документами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя