Справа №: 350/1005/24
Провадження №: 2/343/569/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Тураша В. А.,

секретаря судового засідання - Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно, суд-

В С Т А Н О В И В :

В Долинський районний суд Івано-Франківської області з Івано-Франківського апеляційного суду 31.07.2024 поступила справа №350/1005/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно.

Позивач просить ухвалити рішення, яким визнати за ним, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , одноособовим власником якого на день смерті була його мати, ОСОБА_3 , 1936 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що він народився та постійно проживає в

АДРЕСА_1 (26) проживала його мати, ОСОБА_3 , 1936 року народження.

Зазначений житловий будинок із господарськими спорудами по АДРЕСА_2 належав на праві спільної часткової власності по 1/2 частині його матері, ОСОБА_3 на підставі договору дарування від 23.01.1979, реєстровий №9 запис про право власності №2119 від 30.10.1980, та її братові ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Перегінською селищною радою 09.09.1977 на підставі рішення Перегінської селищної ради №16 від 05.08.1977.

18.03.2016 ОСОБА_3 склала на його користь заповіт, посвідчений державним нотаріусом Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори Левицькою Г.В. за реєстровим №183, яким заповіла йому належну їй частину будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

Рішенням виконкому Перегінської селищної ради №80 від 09.08.2011 у зв?язку з впорядкуванням поштових адрес, змінено поштову адресу зазначеного будинковолодіння з АДРЕСА_3 .

Оскільки спірне будинковолодіння перебувало у спільній частковій власності

ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рішенням виконкому Перегінської селищної ради №80 від 09.08.2011 за ОСОБА_4 залишено поштову адресу - АДРЕСА_1 , а за ним , ОСОБА_1 , наказом

відділу будівництва та архітектури Перегінської селищної ради №07-06/62 від 03.10.2023 присвоєно поштову адресу - АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 його мати ОСОБА_3 померла, і 23.11.2023 йому,

ОСОБА_1 , Другою Рожнятівською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про

право на спадщину за заповітом за реєстровим №715, спадкова справа №2/2023 на частину домоволодіння по АДРЕСА_1 та 23.11.2023 здійснено реєстрацію права власності за ним 1/2 частини даного будинковолодіння в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстровим №060.

24.11.2023 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом реєстровий №716, здійснено державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 0.0795 га, кадастровий номер :01:009:0114 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 .

Отримавши зазначені правовстановлюючі документи на будинковолодіння, він звернувся до Перегінської селищної ради, щоб зареєструвати місце проживання в належному йому на праві власності будинковолодінні по АДРЕСА_1 , однак йому було відмовлено, мотивуючи тим, що він є власником тільки 1/2 частини зазначеного будинковолодіння і для реєстрації місця проживання потрібно отримати згоду іншого співвласника.

Тоді він зрозумів, що при видачі йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 23.11.2023 реєстровий №715, державним нотаріусом Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори Левицькою Г.В. було допущено помилку щодо визначення маси спадкового майна та замість 1/1 , тобто в цілому, помилково зазначено 1/2 частина будинковолодіння по АДРЕСА_1 , оскільки йому не було відомо, що його двоюрідна сестра відповідачка в справі ОСОБА_2 оформила право власності не на частину будинковолодіння по АДРЕСА_1 , а в цілому і відомості були відсутні в Івано-Франківському ОБТІ, та відповідно не були вивчені державним нотаріусом при оформленні йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері ОСОБА_3 .

На його звернення державний нотаріус Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори Левицька Г.В. пояснила, що свідоцтво нею видане на підставі довідки Івано- Франківського ОБТІ №00055 від 11.07.2023, в якій не зазначено відомостей щодо реєстрації права власності за ОСОБА_2 в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1 згідно судового рішення, тобто на колишню іншу 1/2 частину, а наявні попередні відомості щодо двох співвласників, і вона відповідно не може внести зміни чи виправлення у видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом №715 від 23.11.2023, тому даний спір може бути вирішений або державним реєстратором селищної ради шляхом внесення змін в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, або в судовому порядку шляхом подання цивільного позову про визнання права власності в цілому на спадкове будинковолодіння по АДРЕСА_1 , одноособовим власником якого на день смерті була його мати ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Державним реєстратором відділу ЦНАП Перегінської селищної ради О.Петреній на його звернення надано письмове роз?яснення №169/08-07 від 01.04.2024 про те, що на підставі поданих ним документів, в тому числі і документів ОСОБА_2 , встановлено фактичну відсутність другого співвласника майна, йому рекомендовано звернутися до суду.

Таким чином за захистом свого права він змушений звертатись до суду, адже не може в повній мірі користуватись та розпоряджатись власністю, як це передбачено ст.41 Конституції України та здійснювати своє право власності, передбачене вимогами ст.319 ЦК України, а саме: володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд.

Позивач ОСОБА_1 , в підготовче судове засідання не з`явився, хоч про час та місце його проведення був належним чином повідомлений судом, подав заяву , згідно якої просить цивільну справу №350/1005/24 за його позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно розглянути без його участі. Позов підтримує повністю та просить ухвалити судове рішення про визнання за ним право власності в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , одоосібним власником якого на день смерті була його мама, ОСОБА_3 , 1936 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.60).

Відповідачка ОСОБА_2 , в підготовче судове засідання не з`явилася, хоч про дату час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку, подала через канцелярію суду заяву в якій зазначила, що позов ОСОБА_1 визнає повністю і просить прийняти рішення, яким визнати за ОСОБА_1 , право власності в цілому на будинковолодіння по АДРЕСА_1 , одноособовим власником якого на день смерті була його мати ОСОБА_3 , 1936 р.н., яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки жодних претензій щодо належного йому нерухомого майна вона не має (а.с.56).

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України судом перевірено, що заява про визнання позову відповідачки не суперечать Закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши здобуті та перевірені в підготовчому судовому засіданні докази в їх сукупності вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних для її вирішення. Позов підставний і підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

У відповідності до вимог ст.392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати документа, який засвідчує його право власності.

У пункті 3.1 листа Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» визначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності ( ст.392 ЦК).

Згідно ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Ч. 1 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Ст.1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1233 ЦК України - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ч.ч.1, 3, 5 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому засіданні за життя ОСОБА_1 була власником спочатку частки будинковолодіння, яке знаходилося за адресою: АДРЕСА_1 , інша частка будинковолодіння належала ОСОБА_4 .

В подальшому, зазначені частки виділені в натурі із спільного майна.

Рішенням Перегінської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області №80 від 09.08.2011 , в зв`язку з впорядкуванням почтових адрес домоволодіння, дозволено гр. ОСОБА_2 змінити почтову адресу домоволодіння АДРЕСА_3 (а.с.29).

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 01.07.2021 в справі № 350/936/21 позов ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визнання права власності на спадкове майно - задоволено.

За ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано право власності в цілому на домоволодіння в АДРЕСА_1 (а.с.31).

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Після її смерті відкрилася спадщина за заповітом.

Згідно заповіту, посвідченого 18.03.2016, державним нотаріусом Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори за реєстровим №183, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна - ОСОБА_3 є її син ОСОБА_1 , позивач по даній справі.

Наказом №07-06/62 Відділу будівництва, житлово-комунального господарства, містобудування та архітектури Перегінської селищної ради від 03.10.2023 присвоєно об`єкту нерухомого майна, який належить покійній ОСОБА_3 : житловому будинку садибного типу загальною площею 56,7 м.кв, з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані на земельній ділянці (кадастровий номер :01:009:0114) площею 0,0795 га по АДРЕСА_1 , адресу: АДРЕСА_1 (а.с.18).

Позивач ОСОБА_1 у встановлений Законом шестимісячний термін, звернувся до Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом, про що свідчить копія витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № витягу: 74868593 від 23.11.2023 (а.с.7).

23.11.2023 позивач звернувся до державного нотаріуса Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказане майно .

Державним нотаріуса Другої Рожнятівської державної нотаріальної контори Левицькою Г.В. 23.11.2023 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на частину домоволодіння, яке знаходиться у АДРЕСА_1 (а.с.6).

Також ОСОБА_1 , прийняв іншу частину спадщини спадкодавця , а саме: земельну ділянку надану для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0795 га, з кадастровим номером :01:009:0114, яка знаходиться у АДРЕСА_1 , яка належала на праві власності покійній ОСОБА_3 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯД №831489 виданого 02.10.2007 (копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.11.2023 а.с.19).

Згідно відповіді №169/08-07Відділу Центру надання адміністративних послуг

Виконавчого комітету Перегінської селищної ради від 01.04.2024 , на звернення ОСОБА_1 , від 01.04.2024, щодо державної реєстрації права власності на його частку у майні, що перебуває у спільній частковій власності, встановлено наступне:

"Згідно Витягу із Державного реєстру речових прав №355659245 від 23.11.2023 та даних Державного реєстру речових прав об`єкт нерухомого майна за реєстраційним номером 060, а саме: домоволодіння, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває у спільній частковій власності. ОСОБА_1 є власником 1/2 частки даного майна.

Згідно статті 367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Договір про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до п.54 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, також подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду.

Проаналізувавши подані документи, дані з Державного реєстру речових прав, враховуючи фактичну відсутність другого співвласника майна (що унеможливлює здійснення виділу чи поділу майна за домовленістю) рекомендують звернутися до суду" (а.с.23).

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у

нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Копія технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 (а.с.9-13) свідчить про те, що будинковолодіння складається з житлового будинку, загальною площею 56,7 кв. м., житловою - 36,3 кв. м., допоміжною - 20,4 кв. м. (літ.А), сараю ( літ. Б), літньої кухні ( літ. В), сараю ( літ. Г), сараю ( літ. Д), гаражу ( літ. Е), вбиральні ( літ. Є), криниці №1, огорожі №2.

Таким чином , враховуючи, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 , є ОСОБА_1 , інші спадкоємці які б мали право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , відсутні, вимоги позивача ОСОБА_1 , про визнання права власності в цілому на будинковолодіння, яке знаходиться по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом є обґрунтованими.

Іншого способу захисту свого права , окрім як звернення до суду з даним позовом у позивача немає.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

На підставі ст.ст. 392, 1216, 1217, 1233, 1235, 1241,1267, 1268,1270 ЦК України, керуючись статтями 200,206, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 РНОКПП НОМЕР_2 , право власності в цілому на будинковолодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1

та складається з: житлового будинку, загальною площею 56,7 кв. м., житловою - 36,3 кв. м., допоміжною - 20,4 кв. м. (літ.А), сараю ( літ. Б), літньої кухні ( літ. В), сараю ( літ. Г), сараю ( літ. Д), гаражу ( літ. Е), вбиральні ( літ. Є), криниці №1, огорожі №2, що належало ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суд.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_4 .

Відповідачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителька АДРЕСА_5 .

Суддя Долинського районного суду В.А. Тураш