Справа № 203/6089/24
Провадження № 2-з/0203/91/2024
УХВАЛА

06 листопада 2024 року у місті Дніпрі суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Ханієва Ф.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до Дніпровської міської ради про встановлення юридичного факту, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на квартиру,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2024 ОСОБА_1 звернувся до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову до Дніпровської міської ради про встановлення юридичного факту, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на квартиру, в порядку ст. 152 ЦПК України, в якій чітко не вказав захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, та цього не видно і зі змісту заяви.

Так, прохальна частина заяви про забезпечення позову починається зі слів: осіб, передавати в іпотеку чи інше обтяження та інше) щодо відчуження, реалізації, передачі у власність іншим особам, проводити реєстрацію та перереєстрацію, направлену на зміну власника, передавати в оренду або на будь-яких інших правових підставах у користування, розпочинати проводити приватизацію та відчуження шляхом приватизації, а також заборонити органам державної реєстрації прав на нерухоме майно, державним реєстраторам прав на нерухоме майно, у тому числі особам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно, зокрема Міністерству юстиції України та його територіальним органам, нотаріусам та іншим органам чи особам, які виконують функції державної реєстрації на нерухоме майно, вчиняти будь-які реєстраційні дії, крім проведення реєстраційних дій за ухвалою суду про заборону вчинення реєстраційних дій, щодо нерухомого майна:

- нежитлового приміщення №17 (реєстраційний номер нерухомого майна: 01) у житловому будинку АДРЕСА_1 ;

- квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.10.2024 року, цивільну справу №203/6089/24, провадження №2-з/0203/91/2024, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду 06.11.2024 року.

Суд, ознайомившись з поданою заявою та документами, доданими до неї, вважає, що заява про забезпечення позову ОСОБА_1 підлягає поверненню заявнику, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову, передбачені ст. 150 ЦПК України

Відповідно до положень ст. 150 ЦПК України, визначені види забезпечення позову. Так, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Статтею 151 ЦПК України визначені вимоги щодо форми та змісту заяви про забезпечення позову, а саме: заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити:

1) найменування суду, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності;

3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову;

4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності;

5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник;

6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення;

7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Як видно із заяви, заявник не зазначив захід забезпечення позову, який належить застосувати, оскільки прохальна частина заяви викладена не у повному обсязі. Тобто заява ОСОБА_1 вважається такою, що подана з порушенням вимог ст. 151 ЦПК України та на противагу п. 4 ч. 1 ст. 151 ЦПК України, заява не містить заходу забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

За приписами ч. 10 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням вказаних вище обставин, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову не відповідає вимогам, встановленим законом, тому на підставі ч. 10 ст. 153 ЦПК України підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. ст. 151, 153, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви до Дніпровської міської ради про встановлення юридичного факту, припинення права власності, скасування державної реєстрації права власності, визнання права власності на квартиру повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню заявника до суду з такою заявою, після усунення умов, що стали причинами для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Ф.М. Ханієва