ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого: судді Городничої В.С.,

суддів: Петешенкової М.Ю., Красвітної Т.П.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Дніпро апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кощеєва Віталія Михайловича на ухвалу Індустраільного районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року про зупинення провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя (т. 1 а.с. 2-5).

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя (т. 1 а.с. 41-44).

Ухвалою Індустраільного районного суду м.Дніпропетровська від 18 січня 2024 року залучено ОСОБА_3 до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору (т. 1 а.с. 100-101).

Ухвалою Індустраільного районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року зупинено провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявила самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про поділ майна подружжя до припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України, що переведені на воєнний стан (т. 3 а.с. 163-164).

Не погодившись з такою ухвалою, представник ОСОБА_1 адвокат Кощеєв В.М.звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ставить питання про скасування ухвали суду (т. 3 а.с. 171-173, 192-195, 202-203).

Інші учасники справи не скористались своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч. 3 ст. 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

У статті 129 Конституції України одними із основних засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, а також забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення.

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови виконання процесуальних дій, сукупність цивільних процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та гарантій їх реалізації.

Зупинення провадження у справі це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Випадки, коли суд зобов`язаний зупинити провадження у справі, визначені у частині першій статті 251 ЦПК України.

Пунктом 2 частини першої вказаної правової норми встановлено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Отже, процесуальний закон пов`язує необхідність зупинення провадження у справі з фактом перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Європейський суд з прав людини зауважував, що процесуальні норми призначені забезпечити належне відправлення правосуддя та дотримання принципу правової визначеності, а також про те, що сторони повинні мати право очікувати, що ці норми застосовуються. Принцип правової визначеності застосовується не лише щодо сторін, але й щодо національних судів (DIYA 97 v. UKRAINE, №19164/04, § 47, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Судом першої інстанції встановлено, що з довідки від 25.07.2024 №1845 начальника відділення кадрової роботи ВЧ НОМЕР_1 судом встановлено, що ОСОБА_2 перебуває на військовій службі за контрактом у ВЧ НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 12.03.2015 по теперішній час (т. 3 а.с. 77).

З довідки №162 від 03.09.2024 ВЧ НОМЕР_1 випливає, що 01.09.2024 ОСОБА_2 одержав вибухову травму. Закриту ЧМТ. Струс головного мозку. Дрібне вогнепально осколкове наскрізне поранення виличкової ділянки. Контузію лівого ока. Субконьюктивний крововилив. Дрібне вогнепально осколкове поранення с/3 лівого передпліччя.

Вказані тілесні ушкодження були отримані ОСОБА_2 за обставин його безпосередньої участі у бойових діях, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу ВЧ НОМЕР_2 в районі населеного пункту Липці, Харківської області (т. 3 а.с. 157).

З 04.09.2024 ОСОБА_2 перебуває на стаціонарному лікування у КНП «МКЛ №17 ХМР», що підтверджується медичною картою стаціонарного хворого №10140в (т. 3 а.с. 74).

Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Разом із тим, колегія суддів зауважує, що зупинення провадження у справі є тимчасовим заходом та у разі наявності доказів на підтвердження припинення перебування ОСОБА_2 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан, учасники справи не позбавлені права ініціювати питання про поновлення провадження у справі шляхом подання до суду відповідних клопотань.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що провадження у справі не підлягало зупиненню з огляду на те, що ОСОБА_1 чиняться перешкоди у користуванні спірною квартирою, а тому затягування розгляду справи негативно впливає на моральний стан ОСОБА_1 не можуть бути прийняті до уваги з огляду на імперативність приписів частини першої статті 251 ЦПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив обставини, які є підставою для обов`язкового зупинення провадження у справі, та керуючись імперативною нормою цивільного процесуального законодавства дійшов законного та обґрунтованого висновку про зупинення провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Також колегія суддів не погоджується з позицією апелянта, стосовно того, що суд помилково зупинив провадження у справі, оскільки відповідач веде справу через свого представника.

Частина третя статті 252 ЦПК України застосовується у випадках, якщо зупинення провадження у справі мало місце на підставі пунктів 1-3 частини першої статті 252 ЦПК України, і не може бути застосована до цих правовідносин, так як суд апеляційної інстанції зупинив провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на ознаки підробки довідки №162 від 03.09.2024 ВЧ НОМЕР_1 колегія суддів відхиляє, оскільки вказані посилання грунтуються виключно на припущеннях апелянта, однак доказування не може грунтуватись на припущеннях. Крім того, у разі наявності у апелянта сумнівів щодо достовірності вказаної довідки та наявності ознак підробки останній не позбавлений права звернутись з відповідною заявою до правоохоронних органів.

Доводи про те, що оскаржувана ухвала підписана неуповноваженою особою, а саме слідчим суддею, який у відповідності до чинного ЦПК України не має права розглядати справи та ухвалювати рішення колегія суддів вважає безпідставним, оскільки згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями суддя Михальченко А.О. брала участь в розподілі та визначена головуючим суддею (т. 1 а.с. 24). Зазначення в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя А.О. Михальченко фактично є технічною опискою, яка може бути вирішена у відповідності до ст. 269 ЦПК України та не є підставою для скасування по суті законної ухвали суду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про зупинення провадження у справі є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи та є обґрунтованими.

Згідно ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни ухвали - не встановлено, а тому апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвалу суду слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367-369, 374-375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Кощеєва Віталія Михайловича залишити без задоволення.

Ухвалу Індустраільного районного суду м.Дніпропетровська від 30 вересня 2024 року про зупинення провадження у справі залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С.Городнича

Судді: М.Ю.Петешенкова

Т.П. Красвітна