ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 186/1366/23
провадження № 2/753/2779/24
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про зупинення провадження у справі

"27" лютого 2024 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Якусика О.В., за участю секретаря судового засідання Боклач А.Є., розглянувши цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ

У вересні 2023 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернулося до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 03.07.2019 станом на 05.09.2023 у розмірі 62 875,33 грн.

Ухвалою Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2023 року матеріали справи передано за підсудністю до Дарницького районного суду міста Києва.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 листопада 2023 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 28 листопада 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі № 816/1366/23 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи, розгляд справи призначено на 27 грудня 2023 року.

06 грудня 2023 року відповідача подав пояснення, в яких зазначив, що прибути в судове засідання не зможе у зв`язку з тим, що перебуває на службі у ІНФОРМАЦІЯ_1 та виконує бойові завдання, на підтвердження чого надав копію посвідчення учасника бойових дій, копію довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 з місцем дислокації АДРЕСА_1 , та копію витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 308-ОС від 03.07.2019, відповідно до якого ОСОБА_2 прийнято на військову службу з 03.07.2019.

27 грудня 202 року розгляд справи відкладено на 27 лютого 2024 року.

27 лютого 2024 року сторони в судове засідання не прибули.

Розглянувши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 253 ЦПК України передбачено, що провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 2 частини першої статті 251 цього Кодексу, - до припинення перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

Зупинення провадження по справі - це врегульована законом й оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, до моменту, коли ці обставини перестануть існувати або будуть вчинені необхідні дії. Тобто інститут зупинення судового провадження застосовується не просто у зв`язку із виникненням підстав, передбачених процесуальним законом, а обумовлюється наявністю обставин, які створюють об`єктивні перешкоди для здійснення судового розгляду.

Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

Необґрунтоване зупинення провадження у справі може призвести до затягування строків її розгляду й перебування учасників справи в стані невизначеності, що покладає на національні суди обов`язок здійснити швидкий та ефективний розгляд справи упродовж розумного строку.

У зв`язку з військовою агресією рф проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

За приписами пункту другого вказаного Указу військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування наказано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі неодноразово строк дії воєнного стану продовжувався та продовжений до цього часу.

Зміст правового режиму воєнного стану, порядок його введення та скасування, правові засади діяльності органів державної влади, військового командування, військових адміністрацій, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій в умовах воєнного стану, гарантії прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб, визначені нормами Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Відповідно до статті 1 цього Закону воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 16 Закону визначено, що за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку Указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Зміст пункту 2 частини першої статті 251 ЦПК України дає підстави для висновку, що визначена ним підстава зупинення провадження пов`язана не із самою обставиною введення воєнного стану, а із фактом перебування сторони у справі у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан.

Частинами першою, п`ятою статті 12 Закону України «Про оборону України» визначено, що участь в обороні держави разом із Збройними Силами України беруть у межах своїх повноважень інші військові формування, утворені відповідно до законів України, Державна спеціальна служба транспорту, Державна служба спеціального зв`язку та захисту інформації України, а також відповідні правоохоронні органи.

Під час дії воєнного стану до участі у прикритті державного кордону України, ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту на державному кордоні України, міжнародного збройного конфлікту, відсічі збройній агресії проти України відповідними органами військового управління Збройних Сил України залучаються визначені у встановленому порядку прикордонні загони та/або загони морської охорони Державної прикордонної служби України.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 № 308-ОС від 03.07.2019 з ОСОБА_3 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби в державній прикордонній службі України на 3 роки.

Згідно з довідкою військової частини НОМЕР_1 від 09.11.2013 №12/3852 старший сержант ОСОБА_1 з 03 липня 2019 року проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 з місцем дислокації АДРЕСА_1 ) Державної прикордонної служби України.

Суд зауважує, що положення п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України спрямовані насамперед на захист прав особи, яка перебуває у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що позбавляє його можливості ефективного використання своїх процесуальних прав.

Беручи до уваги вказані обставини, а також зважаючи на предмет спору у цій справі, з метою забезпечення можливості відповідачу реалізувати свої процесуальні права у цій справі, суд дійшов висновку про зупинення провадження у справі до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань.

Керуючись статтями 251, 253, 258, 260 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 186/1366/23 за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованостізупинити до припинення перебування ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст ухвали складено 29 лютого 2024 року.

Суддя О.В. Якусик