САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2891/23
Провадження №2/726/41/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.02.2024 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Мілінчук С. В., за участі секретаря судових засідань Колісник А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє адвокат Роскрут Вікторія Вікторівна до ОСОБА_2 про зменшення розміру стягуваних аліментів, -

ВСТАНОВИВ :

Адвокат Роскрут В.В., яка діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду із позовом у якому вказує, що рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 14.04.2021 року із позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом із тим вказує, що в даний момент позивач не має змоги сплачувати аліменти у вказаному розмірі у зв`язку зі зміною матеріального та сімейного стану. Зазначає, що він є військовослужбовцем та у зв`язку із виконанням завдань військової служби, стан його здоровя значно погіршився, він неодноразово перебував на лікуванні.

Крім того, на утриманні позивача перебуває вагітна дружина, непрацездатні батьки та брат, у якого діагностовано туберкульоз легень.

З огляду на те, що його витрати на утримання вказаних осіб значно зросли, а стан його здоровя погіршився, що також потребує додаткових витрат на лікування, просить суд змінити розмір стягуваних аліментів із ? частини на 1/3 частини всіх видів його доходів.

Представник, який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 , адвокат Черкез А.М., надіслав до суду відзив на позов, у якому заперечує щодо позову. Вказує, що за останній час, доходи позивача суттєво зросли, оскільки він є військовослужбовцем, що виключає погіршення його матеріального становища. Крім того, стан здоровя позивача суттєво не змінився, адже останній перебував на стаціонарному лікуванні 3 доби та був виписаний із лікарні у зв`язку із покращенням його стану. Крім того зазначає, що позивачем не доведено того факту, що на його утриманні перебувають батьки, брат та дружина. Сам вік чи хвороба близьких людей чи вагітність дружини не стверджує про безумовне перебування таких осіб на утриманні позивача.

Натомість зазначає, що стан здоровя відповідача є поганим, що підтверджує медичними довідками. Вказує також, що стан здоровя дітей також погіршився, останні потребують лікування у зв`язку із травмою коліна та аденоїдами.

Крім того, на її утриманні перебуває також дитина від першого шлюбу. Спільні із позивачем діти відвідують гуртки, що також потребує витрат.

Враховуючи викладене, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснила, що розмір стягуваних аліментів є надмірним, таким, який позбавляє позивача можливості утримувати свою сім`ю.

Представник відповідача у судовому засіданні дав пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позов, вказав, що позовні вимоги є необґрунтованими у зв`язку із недоведеністю обставин викладених у ньому, у задоволенні позову просив відмовити.

Суд, вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, приходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позову у зв`язку із таким.

Як вбачається із рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 14.04.2021 року, із ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/2 частин усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.03.2021 року і до повноліття найстаршої дитини.

Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (частина друга статті 51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві, зокрема статтею 180 СК України на батьків покладено обов`язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, його розмір, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, у зв`язку із погіршенням матеріального становища платника аліментів або зміною його сімейного стану, стану здоровя платника або одержувача аліментів, платник може звернутись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів.

При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі») (постанова Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13).

Встановлено, що 31.10.2023 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_4 , що встановлено із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 31.10.2023 року.

Встановлено також, що ОСОБА_4 знаходиться на обліку в жіночій консультації КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» у зв`язку із вагітністю терміном 16 тижнів., що вбачається із довідки КНП «Камінь-Каширська ЦРЛ» № 32/23/К від 03.11.2023 року.

Як встановлено із акту обстеження № 1046 від 10.11.2023 року, позивач, разом із сімєю: батьком ОСОБА_5 , братом ОСОБА_6 , братом ОСОБА_7 , дружиною ОСОБА_4 (яка проживає без реєстрації), сином дружини (який проживає без реєстрації), постійно проживає по АДРЕСА_1 .

Із копії пенсійного посвідчення № НОМЕР_2 встановлено, що батько позивача ОСОБА_5 є пенсіонером за віком.

Із виписки амбулаторного хворого № 127 від 08.11.2023 року, виданої «Камінь-Каширським ЦМСД» вбачається, що брату позивача ОСОБА_6 , встановлено діагноз туберкульоз.

Як встановлено із виписки із медичної картки амбулаторного хворого № 1563 та 14846, ОСОБА_1 було направлено на лікування до стаціонарного відділення КНП Харківської обласної ради «Обласний госпіталь ветеранів війни» із діагнозом лівобічна набута пахова грижа (після операції), де він перебував із 30.06.2022 року по 06.07.2022 року, тобто 6 днів. Окрім того, ОСОБА_1 перебував на лікуванні у військово-медичному клінічному центрі Північного регіону із діагнозом вибухова травма, ЗЧМТ, струс головного мозку з цефалічним синдромом, у період із 24.11.2022 року по 27.11.2022 року, тобто 3 дні.

Крім того встановлено, що за період із жовтня 2022 року по жовтень 2023 року (за 1 рік), ОСОБА_1 отримав дохід у розмірі 684 253,00 грвиень, що в середньому складає 57 021,00 гривень на місяць, як це вбачається із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 06.11.2023 року.

Натомість, із досліджених доказів встановлено, що відповідач також є військовослужбовцем ЗС України. Вказує, що також має незадовільний стан здоровя.

Як вбачається із медичної характеристики, виданої начальником медичної служби в/ч НОМЕР_3 від 26.12.2023 року, ОСОБА_2 перебуває на диспансерному обліку у лікаря ендокринолога з липня 2022 року з приводу гіпотиреозу важкого ступеню з аналізом аутоімунний тіреоідит, гіпотиреоз, (важка форма, призначено довготривале лікування), ниркова коліка, гематурія, хронічний пієлонефрит. Вказано, що стан її здоровя незадовільний.

Крім того, що малолітньому сину сторін ОСОБА_3 було встановлено діагноз гіпертрофія аденоїдів, як це встановлено із виписки КНП «ЦНПМСД» від 26.12.2023 року.

Також, із виписки КНП «ЦНПМСД» від 26.12.2023 року та доданих супутніх письмових доказів встановлено, що малолітній доньці сторін ОСОБА_3 було встановлено діагноз частковий розрив медіального меніска правого колінного суглоба, посттравматична контактура правого колінного суглоба, посттравматичний синовії правого колінного суглоба. Потребує постійного амбулаторного та стаціонарного лікування.

Таким чином, оцінюючи пояснення позивача про наявність підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів, суд, дослідивши вказані письмові докази, звертає увагу на таке.

Позивач посилається на погіршення його матеріального становища, однак судом встановлено, що його матеріальний у достатній мірі хороший у зв`язку із високою заробітною платнею. За останній рік отримав середньомісячний дохід, який складає близько 19 прожиткових мінімумів для працездатної особи. Враховуючи викладене, суд відхиляє посилання позивача про те, що його матеріальний стан погіршився чи є поганим.

Судом також не можуть бути взяті до уваги посилання позивача про те, що його батько, дружина та брат перебувають на його повному утриманні, оскільки такі відомості не підтверджені відповідними доказами. Сам факт того, що батько позивача є пенсіонером за віком, а брат хворіє на туберкульоз, не доводить їхнє перебування на повному та одноосібному утриманні позивача. Позивачем не надано доказів оплати ним будь-яких медичних послуг чи медикаментів для вказаних осібі, не надано жодного доказу на підтвердження понесення ним витрат на їх утримання. Крім того, у позивача є ще один брат, який розділяє із ним обов`язок по утриманню батька та може надавати допомагати іншому братові.

Також позивач обґрунтовує наявність підстав для зменшення розміру стягуваних аліментів зміною свого сімейного стану, одруженням та вагітністю дружини.

Варто зазначити, що сам по собі факт створення нової родини і вагітність дружини у платника аліментів не є обов`язковою підставою для зменшення аліментів, що сплачуються на дитину від попереднього шлюбу. Тобто, окрім таких обставин, платник аліментів повинен також довести суду і надати відповідні докази на підтвердження того, що у зв`язку із вказаними обставинами, його матеріальний стан погіршився.

Так, у постанові від 28.05.2021 року, справа №715/2073/20 Верховний Суд вказав, що якщо розмір аліментів відповідає вимогам сімейного законодавства, то його зменшення у зв`язку з тим, що позивач має на утриманні двох дітей, без доведення погіршення його майнового становища, не буде спрямовано на належне забезпечення дитини від першого шлюбу та суперечитиме її інтересам.

Зазначено, що суд, встановивши всі фактичні обставини справи та дослідивши зібрані у справі докази, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру стягуваних аліментів, оскільки належними та допустимими доказами позивачем не підтверджено погіршення його майнового стану, а зміна його сімейного стану - народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів.

Аналогічний за змістом висновок викладено в постановах Верховного Суду від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц (провадження № 61-9460св20), від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 (провадження № 61-9460св20).

При цьому, суди наголошують, що діти від попереднього шлюбу не повинні бути звужені у правах через народження у платника аліментів іншої дитини, батьки не мають компенсувати зменшення розміру аліментів за рахунок збільшення утримання однієї дитини порівняно з іншою.

Крім того варто також зазначити, що дитина від другого шлюбу ще не народилась. Позивачем також не доведено факту перебування його дружини на його повному одноосібному утриманні, не надано доказів понесених витрат на її утримання у зв`язку із вагітністю чи іншими обставинами.

Варто також зауважити і про стан здоровя позивача, який на його переконання значно погіршився. Оцінюючи такі посилання, суд бере до уваги, що розлад здоровя ОСОБА_1 не був довготривалий, у двох випадках він пройшов короткострокове лікування, яке мало місце у 2022 році, та був виписаний з одужанням, хвороби не потребують подальшого лікування, не є постійними.

Отримувати розмір аліментів, який складає часту від доходу його платника - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку саме в інтересах дитини.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої-другої статті 27 вказаної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Окрім відсутності підстав для задоволення позову із підстав, які вказані вище, варто також наголосити, що неповнолітні діти сторін мають деякі проблеми зі здоровям та потребують матеріальних витрат на лікування, що потребує участі батька у витратах, повязаних із вказаним, яку він забезпечує шляхом сплати аліментів у встановленому судом розмірі. Стан здоровя відповідача також є незадовільним.

Враховуючи викладене, недоведеність позивачем тих обставин, на які він посилається, прохаючи задовольнити позовні вимоги, суд доходить висновку про необхідність відмовити у задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст., 181-184, 192 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 141, 76, 80, 89, 263 - 265 ЦПК України , суд -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову відмовити

Рішення може бути оскаржено до Чернівецького Апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Головуючий суддя С. В. Мілінчук