РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

Справа № 285/4801/24

провадження у справі № 2/0285/1606/24

14 листопада 2024 року м. Звягель

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючої судді Михайловської А.В.

за участі секретаря судового засідання Валінкевич І.І.,

сторони у справі :

позивач - Комунальне підприємство Звягельської міської ради "Звягельтепло", представник позивача - Кармазіна Г.А.,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши заочно за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою Комунального підприємства Звягельської міської ради "Звягельтепло" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальну послугу,-

встановив :

Представник позивача 17.09.2024 року звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь Комунального підприємства Звягельської міської ради «Звягельтепло» 10 236,03 грн заборгованості та судовий збір у розмірі 3028 ( три тисячі двадцять вісім) грн 00 коп.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що відповідач ОСОБА_1 , який до зміни прізвища іменувався - ОСОБА_3 , є власником 1/2 частини квартири та має зареєстроване місце проживання за адресою : АДРЕСА_1 ), на ім`я якого відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 . 03.10.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №7216 про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідач є споживачем послуг з постачання теплової енергії, яку надає позивач. Хоча відповідач заяву-приєднання до Публічного договору про надання комунальної послуги не підписав, проте послугою користується, тому вважається таким, що приєднався до умов відповідного договору.

У порушення вимог нормативно-правових актів відповідач своєчасно не оплатив надані послуги, у результаті чого утворилась заборгованість станом на 16.09.2024 року у розмірі 10 236,03 грн, з яких : 9 496,79 грн - послуга з постачання теплової енергії за період з жовтня 2022 року по березень 2024 року включно; 733,24 грн - плата за абонентське обслуговування за період з травня 2022 року по липень 2024 року включно.

Відповідач на усні та письмові повідомлення не реагує, борг не сплачує. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду.

19.09.2024 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони в судове засідання не прибули.

Представник позивача заявила письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити .

Відповідач до суду повторно не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі, відзиву на позов не надходило.

14.11.2024 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.

Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення за наступних підстав.

Правовідносини, що виникли між сторонами з приводу оплати комунальних послуг регулюються ЦК України, ЖК України, Законами України Про житлово-комунальні послуги, Правилами надання населенню послуг з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України № 830 від 21.07.2019 року.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору або закону.

Відповідно ст. 162 Житлового кодексу України, наймач (власник) квартири зобов`язаний укласти договори про надання житлово-комунальних послуг, підготовлені виконавцем відповідно до Типового договору, своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги.

Згідно до ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" 5) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; 6) індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Згідно до п.1,5 ч. 2 ст. 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" індивідуальний споживач зобов`язаний 1) укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; 5) оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами;

Ч.1 ст. 9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" визначено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

Згідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають також із дій осіб, які породжують ці права та обов`язки, і такою дією є реальне надання послуг та їх споживання боржником.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як встановлено з Інформації з ДРРП на нерухоме майно та РПВ на нерухоме майно, ДРІ, ЄРЗВО нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна відповідач ОСОБА_4 , що змінив прізвище на ОСОБА_5 , є власником 1/2 частини квартири за адресою : АДРЕСА_1 ( перейменовано на - м. Звягель) Житомирської області з 14.02.2006 року/а.с.12/. За даною адресою відповідач також зареєстрований, відповідно до витягу д ЄДДР /а.с.20/.

03.10.2011 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір №7216 про надання населенню послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води /а.с.11/.

На ім`я відповідача відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 .

Статтею 5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" № 2189-УІІІ, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі Закон №2189), який введено в дію 01.05.2019 року, було запроваджено новий перелік житлово-комунальних послуг, зокрема до комунальних послуг віднесено послугу з постачання теплової енергії замість послуги з централізованого опалення.

Статтею 12 Закону №2189 передбачено, що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах; договори укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України.

Частиною 2 статті 14 Закону №2189 встановлено, що співвласники багатоквартирного будинку (ОСББ) самостійно обирають одну з моделей організації договірних відносин, визначену частиною першою цієї статті, за кожним видом комунальної послуги.

Правила надання послуги з постачання теплової енергії і типові договори про надання послуги з постачання теплової енергії були затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року №830 (далі - Правила №830).

Відповідач від укладення з позивачем договору про надання послуг з постачання теплової енергії ухиляється, проте від отримання послуг не відмовляється, частково оплачував комунальну послугу, що вбачається з оборотів по особовому рахунку/а.с.8.

Ч.3 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено, якщо споживач (інша особа, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача), який отримав проект договору (змін до нього) від виконавця комунальної послуги, не повідомив протягом 30 днів про свою відмову від укладання договору (внесення змін) та не надав своїх заперечень або протоколу розбіжностей до нього, а вчинив дії, які засвідчують його волю до отримання (продовження отримання) відповідної комунальної послуги від цього виконавця (у тому числі здійснив оплату наданих послуг), договір (зміни до нього) вважається укладеним у редакції, запропонованій виконавцем комунальної послуги, якщо інше не передбачено цим Законом.

Необґрунтована відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає договір в інтересах споживача) від укладання договору є підставою для припинення в односторонньому порядку виконавцем надання відповідної комунальної послуги такому споживачу.

Відмова будь-якої із сторін від укладання запропонованого другою стороною договору не позбавляє її права звернутися з повторною пропозицією про укладання договору в порядку, визначеному цією частиною.

П.39 Правил №830 встановлено, що споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору, споживач не звільняється від оплати послуги за період тимчасової відсутності в житловому приміщенні споживача та інших осіб.

Так, плата за послугу з постачання теплової енергії складалася з :

1)плати за послугу, що розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів на відповідну комунальну послугу та обсягу спожитих комунальних послуг, визначеного відповідно до законодавства;

2)плати за абонентське обслуговування, граничний розмір якої визначається Кабінетом Міністрів України;

3)внесків за обслуговування та заміну вузлів комерційного обліку комунальних послуг з постачання теплової енергії, які відповідно до частини 1 статті 17 Закону №2189 включалися до плати виконавцю відповідної комунальної послуги і в рахунку відображалися окремо.

Постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2021 р. № 1022 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830" було затверджено Типовий індивідуальний договір про надання послуги з постачання теплової енергії, який є публічним договором приєднання.

Відповідно до пункту 4. Публічного договору фактом приєднання споживача до умов договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які свідчать про його бажання укласти договір, зокрема надання виконавцю підписаної заяви-приєднання (додаток), сплата рахунка за надану послуги, факт отримання послуги.

Хоча ОСОБА_1 заяву-приєднання до Публічного договору не підписав, проте продовжує споживати послуги з постачання теплової енергії, які надає позивач, частково їх оплачував, а тому вважається таким, що приєднався до умов Публічного договору.

Встановлено, що відповідач має заборгованість, внаслідок несплати спожитої послуги, яка станом на 16.09.2024 року складає10 236,03 грн, з яких : 9 496,79 грн - послуга з постачання теплової енергії за період з жовтня 2022 року по березень 2024 року включно; 733,24 грн - плата за абонентське обслуговування за період з травня 2022 року по липень 2024 року включно.

Відповідач неодноразово попереджався про наявність та необхідність погашення заборгованості, проте на письмові повідомлення не реагує, боргу добровільно не сплачує.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність заборгованості, або ж спростовували б доводи представника позивача в обґрунтування позовних вимог, відповідачем суду не подано.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Керуючись ст.ст.4, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 280 282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позовну заяву Комунального підприємства Звягельської міської ради "Звягельтепло" до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за комунальну послугу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства Звягельської міської ради "Звягельтепло" заборгованість за комунальну послугу у розмірі 10 236 ( десять тисяч двісті тридцять шість ) грн 03 коп. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 028 (три тисячі двадцять вісім ) грн 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Найменування сторін:

- позивач Комунальне підприємство Звягельської міської ради "Звягельтепло" (, місцезнаходження - вул. Івана Франка, 15-А, м. Звягель, Житомирська область );

- відповідач ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване міце проживання - АДРЕСА_1 ) .

Дата складення повного судового рішення 14.11.2024 року.

Суддя А.В.Михайловська