УХВАЛА

14 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 185/10793/22

провадження № 61-1811ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в справі за позовом ОСОБА_1 до комунального підприємства «Павлоградське виробниче управління водопровідно-каналізаційного господарства» павлоградської міської ради про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, визнання недійсним запису у трудовій книжці про звільнення та внесення запису про поновлення на роботі,

встановив:

01 лютого 2024 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Бобкович А. А. засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу у вказаній справі, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

Касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду судом касаційної інстанції з огляду на таке.

Представник заявника просить суд поновити строк на касаційне оскарження судових рішень. Посилається на те, що 18 грудня 2023 року вже подавалась касаційна скарга до суду касаційної інстанції, проте ухвалою Верховного Суду від 22 грудня 2023 року скаргу було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. 29 грудня 2023 року представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Окорський В. В. подав уточнену касаційну скаргу, проте Верховним Судом ухвалою від 15 січня 2024 року цю скаргу було повернуто у зв'язку з неусуненням недоліків.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто у зв'язку із невиконанням в повному обсязі вимог ухвали про залишення касаційної скарги без руху, а також роз`яснено, що повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Заявник дійсно в силу норм ЦПК України має право на повторне звернення до суду касаційної інстанції, але це не означає безумовне поновлення строку касаційного оскарження.

Слід звернути увагу на те, що вдруге звертаючись з касаційною скаргою, представник заявника не підтвердила того, що перешкоджало заявнику чи його представнику виконати в повному обсязі у визначений судом строк вимоги ухвали Верховного Суду від 22 грудня 2023 року про залишення без руху касаційної скарги, поданої вперше.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

При цьому безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зазначена конвенційна норма зобов`язує, щоб судові процедури були справедливі для обох сторін справи, а не лише для позивача, який не виконав вказівки Верховного Суду.

Згідно з частиною третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, заявнику необхідно подати суду касаційної інстанції заяву про поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, в якій зазначити інші підстави для поновлення такого строку та надати належні докази на їх підтвердження.

Також згідно з пунктом 4 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Представник заявника вказує назву касаційної скарги «Касаційна скарга на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 20 вересня 2023 року у справі № 185/10793/22 та постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року у справі № 185/10793/22». Такі ж судові рішення адвокат Бобкович А. А. вказує і в прохальній частині касаційної скарги та просить їх скасувати.

Проте згідно з даними, внесеними до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі - Реєстр) у цивільній справі № 185/10793/22, інформація про прийняття 28 вересня 2023 року судом апеляційної інстанції постанови в справі № 185/10793/22 у Реєстрі відсутня. Поряд з цим, як вбачається з Реєстру, за наслідками апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції від 20 вересня 2023 року Дніпровським апеляційним судом було прийнято постанову від 28 листопада 2023 року.

Таким чином, особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно визначитись з правильною назвою поданої скарги, а також уточнити прохальну частину скарги та конкретизувати, які саме судові рішення підлягають касаційному перегляду із зазначенням дати їх ухвалення.

Крім того, згідно з пунктом 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте всупереч пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги заявником не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Отже, заявник звільнений від сплати судового збору в частині вимоги про поновлення на роботі.

Крім того, згідно зі статтею 2 Закону України «Про оплату праці» до структури заробітної плати входить основна заробітна плата та додаткова.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року в справі № 755/12623/19 (провадження № 14-47цс21) вказала, що середній заробіток за час вимушеного прогулу, передбачений частиною другою статті 235 КЗпП України, та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні, визначений статтею 117 КЗпП України, мають різну правову природу.

Середній заробіток за частиною другою статті 235 КЗпП України за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин, оскільки особа поновлюється на роботі з дня звільнення, тобто вважається такою, що весь цей час перебувала в трудових відносинах.

Спір про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, який виник у зв'язку з незаконним звільненням працівника, який був позбавлений можливості виконувати роботу не з власної вини, є трудовим спором, пов'язаним з недотриманням законодавства про працю та про оплату праці. За пред'явлення вимоги про стягнення середнього заробітку, передбаченого частиною другою статті 235 КЗпП України, позивачі звільняються від сплати судового збору в усіх судових інстанціях на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Таким чином, заявник звільнений від сплати судового збору також і в частині вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Проте законом не передбачено звільнення від сплати судового збору за вимогою про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору, а також за вимогою про визнання недійсним запису у трудовій книжці про звільнення та внесення запису про поновлення на роботі.

Підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що розмір судового збору за подання касаційної скарги становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції, що діяла на момент звернення з позовом) судовий збір за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру становив 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб у місячному розмірі складає 2 481, 00 грн.

Ураховуючи вимоги позовної заяви та касаційної скарги, судовий збір за подання цієї касаційної скарги в частині оскарження двох вимог немайнового характеру (про визнання незаконним та скасування наказу про припинення трудового договору; про визнання недійсним запису у трудовій книжці про звільнення та внесення запису про поновлення на роботі) становить 3 632, 00 грн (2 481, 00 грн * 0, 4 * 2 * 200 %).

Отже, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги у розмірі 3 632, 00 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перерахований або внесений до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування податку, збору, платежу: судовий збір (Верховний Суд, 055).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

З огляду на викладене, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали із уточненням назви касаційної скарги та її прохальної частини, подати заяву про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження, в якій навести інші підстави для поновлення цього строку та надати відповідні докази, а також сплатити судовий збір за подання касаційної скарги.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов'язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу.

Ураховуючи наведене, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Визнати підстави для поновлення процесуального строку на касаційне оскарження за клопотанням представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Бобкович Аліни Андріївни неповажними.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків строк десять днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в частині подання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження із зазначенням інших підстав для його поновлення та наданням відповідних доказів у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали в іншій частині касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов