Красноокнянський районний суд Одеської області
Справа № 506/576/24
Провадження № 2/506/192/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.11.2024 року селище Окни

Красноокнянський районний суд Одеської області в складі

головуючого судді Чеботаренко О.Л.

за участю секретаря судового засідання Смернової Д.Ю.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в селищі Окни цивільну справу за позовом

Зизак Родіки до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

25.06.2024 року до суду надійшла позовна заява Зизак Родіки до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання.

11.07.2024 року позивачем до суду подано уточнену позовну заяву.

Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, ухвалою від 15.07.2024 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 11.07.2017 року. Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час їх донька є повнолітньою, однак продовжує навчатися у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на денній формі навчання, у зв`язку з чим не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Відповідач працює в ТОВ «Союз» м.Одеса та іноді виїжджає на заробітки за кордон, у зв`язку з чим він має можливість утримувати їх спільну доньку. Тому позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з моменту подачі позову до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення донькою 23 років.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи провести у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.19/. Тому справа розглянута у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Відповідачу направлялися судові повістки про виклик в судове засідання за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, як передбачено п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України, однак до суду повернулися конверти з довідками Укрпошти: «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.30, 44/.

При цьому ч.1 ст.131 ЦПК України встановлено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Таким чином, відповідно до вищевказаних положень ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про день та час розгляду справи, однак в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому відповідно до п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, справа розглянута у його відсутність.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в судове засідання не з`явилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує /а.с.26/. Тому розгляд справи проведено у відсутність вказаної третьої особи, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України.

Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та є донькою відповідача, що підтверджується її свідоцтвом про народження /а.с.10/.

Як вбачається з довідки Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» від 16.01.2024 року, ОСОБА_2 проходить військову службу у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» та знаходиться на повному державному забезпеченні з 30 липня 2023 року (наказ №212 від 30.07.2023 року). Закінчує навчання у червні 2027 року /а.с.12/.

Згідно з довідкою Малаївського старостинського округу №5 про склад сім`ї від 13.03.2024 року, до складу сім`ї позивача входить донька ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 , чоловік ОСОБА_4 та донька ОСОБА_4 /а.с.13/.

Ст.199 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження

Згідно ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У частині 1 та 2 статті 182 СК України визначено, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судому разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно роз`яснень викладених в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Частина 5 ст.263 ЦПК України передбачає, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При цьому суд зазначає, що ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено обов`язок сторін доказування та надання доказів, а саме, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 досягла віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років та продовжує навчання у Військовому інституті танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут».

Разом з тим, будь-яких доказів того, що ОСОБА_2 у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, що є однією з обов`язкових підстав для стягнення аліментів на повнолітню доньку на підставі ст.199 СК України, позивач, в порушення ч.1 ст.81 ЦПК України, не надала.

Так ,позивачем не надано жодних доказів на підтвердження витрат позивача, пов`язаних саме з навчанням доньки ні щодо розміру понесених витрат на оплату навчання, проживання, проїзду, придбання підручників, ні щодо будь-яких інших витрат, необхідних для забезпечення життєдіяльності повнолітньої доньки , що продовжує навчання.

При цьому, як вбачається з вищевказаної довідки Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», ОСОБА_2 знаходиться на повному державному забезпеченні.

Також в порушення ч.1 ст.81 ЦПК України, позивачем не надано доказів того, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, що відповідно до ст.199 СК України також є обов`язковим при вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання.

Посилання позивача у позовній заяві на те, що відповідач працює у ТОВ «Союз» м.Одеса та іноді виїжджає на заробітки за кордон, у зв`язку з чим має змогу утримувати їх спільну доньку, в порушення ч.1 ст.81 ЦПК України, позивачем не підтверджені жодними доказами.

При цьому, як вбачається з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми нарахованого доходу, нарахованого (перерахованого) податку та військового збору за період з 2 кварталу 2023 року по 2 квартал 2024 року, інформація про доходи відповідача ОСОБА_1 в зазначеному реєстрі за вказаний період відсутня /а.с.41/.

Суд зауважує, що інформація про відсутність доходів відповідача не є визначальною , так як він є особою працездатного віку і доказів неможливості надання допомоги повнолітньої доньки не надав.

Однак відсутність будь-яких доказів необхідності допомоги повнолітній доньці, яка навчається, перебуваючи при цьому на повному державному забезпеченні, унеможливлює задоволення вимог позивача.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, а тому у задоволенні позову позивачу слід відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 141, 182, 199-201 СК України, ст.ст. 10, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

У задоволенні позову Зизак Родіки (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_1 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про стягнення аліментів на повнолітню доньку, яка продовжує навчання відмовити повністю.

Відповідно до п.п.15.5) п.1 Перехідних положень ЦПК України, на рішення може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду через Красноокнянський районний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.11.2024 року.

СуддяО. Л. Чеботаренко