УХВАЛА

08 лютого 2024 року м. Кропивницький

справа № 396/587/20

провадження № 22-ц/4809/217/24

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах Чельник О.І. (головуючий, суддя-доповідач), Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

за участю секретаря судового засідання Антошиної А.В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Ганнівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області,

треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Новоукраїнська районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області,

особа, яка подала апеляційну скаргу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон» на рішенняНовоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2021 року у складі судді Русіної А.А.,

ВСТАНОВИВ:

У року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Новоукраїнська районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування заявленого позову посилався на те, що наприкінці грудня 2018 року позивачу стало відомо, що рішенням Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 24 грудня 1999 року №77 «Про приватизацію земельних ділянок із земель резервного фонду» йому, як члену КСП «Дружба», у складі інших громадян, передано у приватну власність земельну ділянку (пай) загальною площею 529,5 га сільгоспугідь із земель резервного фонду. Про зазначене рішення позивачу стало відомо з рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 грудня 2018 року (справа № 396/728/18), яким визнано незаконним і скасовано рішення Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 17 травня 2000 року №126 «Про розпорядження сільського голови «Про зупинення рішення сільської ради від 24 грудня 1999 року №77 «Про приватизацію земельних ділянок з земель резервного фонду», яким було відмінено рішення сільської ради від 24 грудня 1999 року №77, як таке, що прийнято з порушенням законодавства.

В січні 2019 року позивач звернувся до Приютівської сільської ради Новоукраїнського району з заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою і виділення земельної частки (паю) в натурі. Рішенням Приютівської сільради від 11 лютого 2019 року №466 у задоволенні заяви було відмовлено. У подальшому, в лютому 2019 року, він повторно звернувся із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою та відведення у натурі земельної ділянки у розмірі земельного паю. Але рішенням Приютівської сільради від 25 березня 2019 року №487 було повторно відмовлено у задоволенні заяви. У грудні 2019 року Приютівська сільрада звернулася до суду з позовною заявою «Про визнання незаконним та скасування рішення Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області від 24 грудня 1999 року №77 «Про приватизацію земельних ділянок із земель резервного фонду», справа №396/1855/19. Рішенням Загальних зборів уповноважених членів КСП «Дружба» від 07 грудня 1996 року №2 (п.2) було створено резервний фонд у розмірі 7% землі з тим, щоб мати змогу видати землю студентам, військовослужбовцям та іншім, при умові повернення в господарство.

Вказував, що він був прийнятий у члени колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Новоукраїнського району Кіровоградської області 23 травня 1998 року, що підтверджується записом у трудовій книжці з посиланням на протокол від 23 травня 1998 року №3, та направлений на навчання в Компаніївський технікум ветеринарної медицини, що підтверджується копією тристороннього договору від 15 червня 1998 року, укладеного між Компаніївським технікумом ветеринарної медицини, КСП «Дружба» Новоукраїнського району Кіровоградської області та ОСОБА_1 , та направленням №11 від 15 червня 1998 року. Відповідно до п.3.3 цього договору та направлення №11 після завершення навчання він повинен був повернутися до КСП «Дружба» та приступити до роботи за спеціальністю. Він закінчив навчання у 2001 році, що підтверджується дипломом молодшого спеціаліста, виданого 22 червня 2001 року, та повернувся у село Приют. Але у зв`язку з тим, що на той час КСП «Дружба» вже був реорганізований, він приступив до роботи в ПАФ «Приютівська», яке було правонаступником КСП «Дружба», про що також є запис у трудовій книжці. Отже, приймаючи рішення від 24 грудня 1999 року №77 про передачу у приватну власність громадянам - членам КСП «Дружба», які були включені до списку за клопотанням комісії по перерозподілу земель резервного фонду, Приютівска сільрада діяла відповідно до діючого на той час законодавства та рішень загальних зборів уповноважених членів КСП «Дружба».

Про прийняті рішення загальними зборами членів КСП «Дружба» та Приютівською сільською Радою від 24 грудня 1999 року №77 позивача повідомлено не було. У загальних зборах КСП «Дружба» у 1998-му, 1999-му роках участі не приймав, на той час не проживав у селі Приют, оскільки навчався у технікумі та проживав у смт Компаніївка. Відповідно до п.5 Указу Президента №720/95 видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Сертифікат позивачу не видавався, що підтверджується листом Новоукраїнської районної державної адміністрації від 25 лютого 2020 року щодо неможливості видачі сертифікату. Вважав, що, як член колишнього КСП «Дружба», на законних підставах має право на земельну частку (пай) у розмірі 6,9 умовних кадастрових гектарів сільгоспугідь, яка має бути виділена в натурі із земель резервного фонду Приютівської сільської Ради.

Посилаючись на зазначені обставини просив суд визнати за ним право на пай, як колишнім членом КСП «Дружба» Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, у розмірі 6,9 га умовних кадастрових гектарів сільгоспугідь без виділення в натурі (на місцевості) на території Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області із земель резервного фонду Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2021 року поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай). Визнано за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 6,9 умовних кадастрових гектарів сільгоспугідь із земель резервного фонду колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Дружба» Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області без виділення в натурі (на місцевості) на території Ганнівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області (колишньої території Приютівської сільської ради).

Не погоджуючись із зазначеним рішенням Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон» (далі по тексту - ТОВ «Оріон») подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушенням судом норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1

ТОВ «Оріон»оскаржило зазначене рішення як особа, що не брала участі у справі. Вважало, що вказаним рішенням суд вирішив питання про його права та обов`язки.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 27 листопада 2023 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Адвокат Замедянська Н.М., яка діє в інтересах ОСОБА_1 ,направила до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішенняНовоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2021 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Оріон»без задоволення.

У судовому засіданні апеляційного суду представники позивача адвокат Замедянська Н.М. та Колотова Н.В. заперечували проти задоволення скарги, просили залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Ганнівська сільська рада Новоукраїнського району Кіровоградської області, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Новоукраїнська районна державна адміністрація, Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, особа, яка подала апеляційну скаргу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Оріон», своїх представників у судове засідання не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили. Колегія суддів постановила розглядати справи без інших учасників на підставі ч.2 ст.372 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та письмові докази по справі колегія суддів уважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з таких підстав.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси.

Частиною першою статті 17 ЦПК України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Частиною першою статті 352 ЦПК України встановлено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, вказана стаття визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, що поділяються на дві групи: учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо із судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.

Отже, судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є скаржник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах. Рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого у пункті першому статті шостої Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.

Після вирішення питання про відкриття апеляційного провадження та прийняття апеляційної скарги особи, яка не брала участі у справі, до розгляду, суд апеляційної інстанції з`ясовує, чи прийнято оскаржуване судове рішення безпосередньо про права, інтереси та (або) обов`язки скаржника і які саме.

Звернувшись до суду з апеляційною скаргою ТОВ «Оріон» посилалося на те, що на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного з Новоукраїнською райдержадміністрацією Кіровоградської області, який зареєстрований 08 лютого 2012 року за №00015, воно користується на умовах оренди земельною ділянкою площею 33,5413 га, яка знаходиться на території Ганнівської (колишньої Приютівської) сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області із складу земель резервного фонду колишнього КСП «Дружба», строком діючого речового права до 08 лютого 2061 року. Вказало, що, оскільки оскаржуваним рішенням за ОСОБА_1 було визнано право на земельну частку( пай) розміром 6,9 умовних кадастрових гектарів сільгоспугідь із земель резервного фонду колишнього КСП «Дружба» Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області без виділення в натурі на місцевості, тому зачіпалися права, обов`язки і інтереси ТОВ «Оріон» стосовно орендованої ним на підставі зазначеного вище договору оренди земельної ділянки із земель резервного фонду колишнього КСП «Дружба» Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області.

Колегією суддів встановлено, що об`єктом розгляду цієї справи є право ОСОБА_1 , як члена колишнього КСП «Дружба» Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області, на земельну частку (пай) у розмірі 6,9 умовних кадастрових гектарів сільгоспугідь на території Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області із земель резервного фонду Приютівської сільської ради Новоукраїнського району Кіровоградської області без виділення в натурі (на місцевості).

Колегія суддів приходить до висновку про те, що визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) без виділення в натурі (на місцевості) не змінює обсягу прав і обов`язків ТОВ «Оріон», оскільки це не стосується правовідносин його оренди у будь-якому випадку.

У постанові Верховного Суду від 20 серпня 2019 року по справі №910/13209/18 викладено правовий висновок про те, що підставою участі у справі такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору, а саме - ймовірність виникнення в неї у майбутньому права на позов або можливості пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати поза межами цих правовідносин, в іншому разі така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб у принципі неможливий спір про право з протилежною стороною у відповідному судовому процесі. Якщо зазначений спір допускається, то ця особа обов`язково повинна мати процесуальний статус (становище) співвідповідача у справі.

За таких обставин під час апеляційного розгляду цієї справи встановлено, що оскарженим рішенням суду першої інстанції не вирішувалося питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ТОВ «Оріон», а тому відповідно до п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України апеляційне провадження підлягає закриттю.

Відповідно до вимог ч.3 ч.1 ст.362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження у разі, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

З огляду на наведене колегія суддів дійшла висновку про необхідність закриття апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 362, 367, 374ЦПК України

У Х В А Л И В:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Оріон» на рішенняНовоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 03 вересня 2021 року закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Головуючий суддя О.І. Чельник

Судді О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко