Справа № 465/5137/23 Головуючий у 1 інстанції: Ванівський Ю.М.
Провадження № 22-ц/811/2354/23 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Cалата Я.І.,

з участю: представника заявників-адвоката Гнідець О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №465/5137/23 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Коцковича Руслана Михайловича на рішення Франківського районного суду м.Львова від 12 липня 2023 року у справі за заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поданої в їхніх інтересах адвокатом Івановим Олегом Олександровичем, заінтересована особа ОСОБА_1 ,- про видачу обмежувального припису

в с т а н о в и в :

10 липня 2023 року представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 адвокат Іванов Олег Олександровичзвернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що 18 вересня 2003 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб, про що Львівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського обласного управління юстиції було складено актовий запис №2568. Протягом останніх років спільного проживання з ОСОБА_1 останній постійно висловлювався нецензурною лайкою в сторону заявниці та дітей, погрожував фізичною розправою, наносив тілесні ушкодження, систематично вчиняв фізичне, психологічне насильство.

Зокрема, 02 липня 2023 року близько 02:00 год. кривдник, будучи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов у квартиру АДРЕСА_1 , де заявниця проживає разом з дітьми та став душити її обома руками за шию, наніс удар кулаком правої руки в область лівого ока після чого затягнув на кухню, закрив двері та наказав всім закрити рота та не кричати. Внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 працівниками поліції складно три термінові заборонні приписи стосовно потерпілих осіб. За вчинені протиправні дії ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст. 125 КК України.

Рішенням Франківського районного суду міста Львова від 12 липня 2023 року заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , поданої в їхніх інтересах адвокатом Івановим О.О., заінтересована особа ОСОБА_1 , про видачу обмежувального припису - задоволено.

Видано обмежувальний припис стосовно ОСОБА_1 строком на 6 (шість) місяців, яким вжити заходи тимчасового обмеження його прав з покладенням на нього наступних обов`язків:

-заборонено ОСОБА_1 перебувати у місці спільного проживання з постраждалими особами: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 .

-заборонено ОСОБА_1 наближатися на відстань менше 500 м до місця проживання постраждалих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 або до місць частого відвідування постраждалих осіб;

-заборонено ОСОБА_1 вести листування, телефонні переговори з постраждалими особами: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;

-заборонено ОСОБА_1 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , якщо вони за власним бажанням перебуватимуть у місці, невідомому кривднику, переслідувати їх та в будь який спосіб спілкуватися з ними.

Рішення суду оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Коцкович Р.М.. Вважає рішення суду незаконним та необгрунтованим. Звертає увагу на відсутність в рішенні суду посилання щодо вчинення ОСОБА_1 будь-якого правопорушення відносно заявників у вигляді насильства в сім`ї. Також зазначає про відсутність доказів на підтвердження вчинення ним дій, про які зазначають заявники. Вважає, що судом першої інстанції не надано належної оцінки твердженням ОСОБА_1 та іншим доказам, які містяться в матеріалах справи.

Просить скасувати рішення Франківського районного суду міста Львова від 12 липня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким заявникам ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовити у задоволенні їхніх вимог.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив, що згідно з частиною третьою статті 360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявників-адвоката Гнідець О.М., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Матеріалами справи та судом встановлено, що рішенням Франківського районного суду м. Львова від 19 травня 2022 року розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який було укладено 18 вересня 2003 року та зареєстровано ЛМВ РАГС Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2568.

Від спільного проживання у шлюбі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають двох дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ).

Згідно довідки до акта МСЕК серії 12 ААВ №616820, ОСОБА_3 , 2004 року народження є особою з інвалідністю 1-Б гупи з дитинства, потребує постійної сторонньої допомоги, контролю (а.с.10).

Встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з матір`ю без реєстрації у квартирі за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно акту №105 Львівського комунального підприємства «Магістральне», громадянка ОСОБА_2 здійснює постійний догляд за ОСОБА_3 , 2004 р.н. - людиною з інвалідністю 1-Б групи, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно фотокопій термінових заборонних приписів вбачається, що такі приписи застосовувалися відносно заінтересованої особи ОСОБА_1 за вчинення 02 липня 2023 року домашнього насильства відносно заявниці та її дітей (серії АА № 306476 від 02.07.2023 року; серії АА № 306475 від 02.07.2023 року; серії АА № 337576 від 02.07.2023 року), яке полягало у здійсненні за місцем проживання фізичного насильства, завдання ударів, висловлювання нецензурною лайкою. Згідно вказаних приписів, кривднику ОСОБА_1 заборонено на строк 9 діб (з 02.07.2023 року по 11.07.2023 року) вхід та перебування в місці проживання постраждалих осіб, а також в будь-який спосіб контактувати з постраждалими особами, а також зобов`язано залишити місце проживання (перебування) постраждалої особи (а.с.15-17).

Згідно витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, 02.07.2023 року відносно ОСОБА_1 розпочато кримінальне провадження №0000190 за ч.1 ст. 125 КК України за заявою ОСОБА_2 відносно подій, які трапилися 02 липня 2023 року під час конфлікту з її колишнім чоловіком ОСОБА_1 ..

05 липня 2023 року ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд виходив з тих підстав, що існує реальний ризик повторного вчинення щодо заявниці та її дітей психологічного або фізичного насильства зі сторони кривдника ОСОБА_1 ..

З доданого до матеріалів справи рішення Франківського районного суду м.Львова від 15.01.2024 року вбачається, що кривднику ОСОБА_1 продовжено обмежувальний припис строком на 2 (два) місяці з продовженням на нього обов`зків, визначених рішенням Франківського районного суду м.Львова від 12 липня 2023 року.

З висновками суду першої інстанції колегія суддів погоджується з наступних обставин.

Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, врегульовано Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Згідно з частиною першою статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.

Обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи (пункт 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

У пункті 9 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що оцінка ризиків це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відтак, видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.

Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.

З доданого до матеріалів справи висновку практичного психолога ОСОБА_5 від 14.12.2023 року вбачається, що ОСОБА_4 , 2012 року народження став свідком та жертвою психологічного та фізичного насильства з боку батька. Дитина відчуває по відношенню до батька страх, злість та образу, сум з приводу того, що батько так змінився, тугу за тими часами, коли батько приділяв йому увагу і в нього з ним був більш-менш позитивний контакт. В хлопчика відмічається емоційна лабільність, емоційна реакція на стрес, пов`язаний із втратою позитивного контакту з батьком та проявами агресії та насильства з його боку.

Вкрай агресивна поведінка батька становить небезпеку для психологічного та фізичного благополуччя дитини, а також, становить пряму загрозу його життю.

Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

Дослідивши надані сторонами докази, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для видачі обмежувального припису стосовно ОСОБА_1 на строк шість місяців.

Колегія суддів вважає доведеним з сторони ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вчинення відносно них ОСОБА_1 психологічного та фізичного насильства, в той же час кривдником на спростування згаданих обставин не представлено жодних належних і допустимих доказів ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи характер вчинених ОСОБА_1 дій, за відсутності доказів з сторони останнього на спростування таких, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про існування реального ризику їх продовження.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, підстав для скасування оскаржуваного рішення колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ст..375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Коцковича Руслана Михайловича залишити без задоволення.

Рішення Франківського районного суду м.Львова від 12 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 09 лютого 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк