ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/604/24 Справа № 178/1063/22 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б.М. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2024 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Пищиди М.М.

суддів - Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: опікунська рада виконавчого комітету Криничанської селищної ради, служба у справах дітей Кам`янської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: опікунська рада виконавчого комітету Криничанської селищної ради, служба у справах дітей Кам`янської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у них з відповідачкою народилась дитина - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 18 грудня 2018 року Криничанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

На час народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Станом на час звернення з цим позовом до суду, дитина проживає разом з позивачем.

ОСОБА_2 зазначає, що з початку лютого 2021 року відповідачка не бачилась з дитиною, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, систематично ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та догляду за дитиною.

Через неналежне виконання своїх батьківських прав 25 травня 2022 року виконавчим комітетом Криничанської селищної ради було прийнято рішення № 82 Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 .

28 липня 2022 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ у справі № 178/851/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 26 липня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

З урахуванням наведеного позивач звернувся до суду з цим позовом та просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно її малолітньої дитини, ОСОБА_3 , а також стягнути з відповідачки судові витрати: 992,40 грн., судового збору та 3000 грн. витрат на правову допомогу.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_2 - задоволено.

Позбавлено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 992,40 грн. судового збору, 3000 грн. витрат на надання правової допомоги, всього 3992,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Зазначає, що вона категорично заперечує проти позбавлення її батьківських прав. Від виховання і утримання дитини не відмовляється та має намір з нею спілкуватися, приймати участь у її вихованні та утриманні. З лютого 2022 року перебуває на заробітках за кордоном, працює в Польщі та кожного місяця відправляє грошові кошти позивачу на утримання дитини.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась дитина - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 18 грудня 2018 року Криничанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

На час народження дитини сторони не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Станом на час звернення з цим позовом до суду, дитина проживає разом з батьком. 25 травня 2022 року виконавчим комітетом Криничанської селищної ради було прийнято рішення № 82 Про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Відповідачка дійсно перераховувала кошти з-за кордону позивачу на утримання дитини, але такі перерахування припинились до заявлення цього позову.

28 липня 2022 року Криничанським районним судом Дніпропетровської області видано судовий наказ у справі № 178/851/22 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з 26 липня 2022 року до досягнення дитиною повноліття, але відповідачка, згідно довідки Криничанського відділу державної виконавчої служби у Кам`янському районі Дніпропетровської області, має заборгованість по сплаті аліментів, що також свідчить про невиконання позивачкою своїх батьківських обов`язків.

За невиконання батьківських обов`язків відповідачка рішенням Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 08 квітня 2016 року позбавлена батьківських прав стосовно інших двох її дітей.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення позову, оскільки свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачки та є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частина 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (далі - Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч.1 ст. 164 СК України.

Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Стаття 166 СК України передбачає, що позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до п. 18 Постанови № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Під час розгляду справи встановлено та підтверджено письмовими доказами , що ОСОБА_1 всупереч вимогам ст. 150 СК України, не виконує обов`язків по піклуванню за своєю дитиною та її вихованню та ухилилась від виконання своїх батьківських обов`язків, залишивши дитину на утриманні позивача, виїхавши за кордон.

За таких обставин, суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками щодо дитини є наслідком винної поведінки відповідачки.

Дослідивши матеріали справи, зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, колегія суддів розцінює як дії позивачки як ухилення від виховання дитини, оскільки такі дії є винними і свідомими.

Тому, з урахуванням інтересів дитини в силу її віку, норм чинного законодавства, колегія суддів вважає доведеними обставини ухилення матері від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що дає підстави позбавити її батьківських прав з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 30 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку відповідно до чинного законодавства.

Судді: