Справа № 1303/435/2012 Головуючий у 1 інстанції: Кос І. Б.
Провадження № 22-ц/811/3363/23 Доповідач в 2 інстанції: Шеремета Н.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Ванівського О.М., Цяцяка Р.П.

секретаря: Псярук О.В.

з участю: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Буського районного суду Львівської області від 29 вересня 2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

у липні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

В обґрунтування заяви покликається на те, що вироком Буського районного суду Львівської області від 14 травня 2012 року ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 115 КК України, та засуджений до 15 років позбавлення волі. Крім того, стягнуто в її користь 100 000 грн. завданої моральної шкоди. Стверджує, що на виконання вироку суду в частині стягнення на її користь 100 000 грн. завданої моральної шкоди видано виконавчий лист, який не виконано у зв`язку з тим, що вона його втратила, що, як вона вважає, є підставою для видачі дубліката виконавчого листа. Зазначає, що з приводу втрати виконавчого листа зверталася в бюро знахідок, де її повідомили, що в журналі знахідок виконавчий лист не зареєстровано, що, на її думку, свідчить про його втрату. З наведених підстав просить видати дублікат втраченого нею виконавчого листа.

Ухвалою Буського районного суду Львівської області від 29 вересня 2023 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа відмовлено.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі покликається на те, що ухвала судує незаконною та необґрунтованою, постановлена з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Апелянт стверджує, що прийшла до висновку про втрату виконавчого листа, оскільки протягом тривалого часу не змогла його знайти. Зазначає, що не зверталася з клопотанням про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки вважала, що з такою заявою потрібно звертатися до державного виконавця після видачі дублікату виконавчого листа, тому що вирішення питання про відкриття виконавчого провадження належить до компетенції державного виконавця, а не суду. Вважає, що видача дублікату виконавчого листа не порушує права боржника, які захищаються законом, що встановлює строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. З наведених підстав просить скасувати ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким видати їй дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відмовляючи у видачі дублікату виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 звернулася із заявою про видачу дублікату виконавчого листа з пропуском строку пред`явлення його до виконання, однак не заявляла клопотання про поновлення цього строку, що є підставою для відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до ст. 1291 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції чинній на момент постановлення вироку) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусова стадія виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямоване на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону, підлягають примусовому виконанню.

Статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» № 606-XIV (в редакції чинній на момент постановлення вироку) визначено строки пред`явлення виконавчих документів до виконання. Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно з п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Аналізуючи зміст п. 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Подібні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 474/783/17, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-504/11 та від 20 вересня 2022 року у справі 2-346/11.

Отже, за змістом згаданої норми діючого законодавства дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно було втрачено.

У той же час обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого лист є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

З матеріалів вбачається, що вироком Буського районного суду Львівської області від 01 червня 2012 року цивільний позов потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_3 100000 грн. завданої моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_4 100000 грн. завданої моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілої ОСОБА_5 100000 грн. завданої моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь потерпілого ОСОБА_6 100000 грн. завданої моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 09 жовтня 2012 року відмовлено в задоволенні апеляції засудженого ОСОБА_2 та його захисника адвоката Савчука, а вирок Буського районного суду від 01 червня 2012 року стосовно ОСОБА_2 залишено без змін.

На виконання вироку суду в частині задоволеного цивільного позову 07 грудня 2012 року Буським районним судом Львівської області видано виконавчий лист № 1303/435/2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 завданої моральної шкоди 100000 грн.

ОСОБА_4 звернулася до Кам`янка-Бузького відділу державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Львівській області, пред`явивши до виконання виконавчий лист № 1303/435/2012, виданий Буським районним судом Львівської області 07 грудня 2012 року, у зв`язку з чим відкрито виконавче провадження № 53146531, боржником у якому є ОСОБА_2 , а стягувачем ОСОБА_4 .

Постановою державного виконавця Кам`янка-Бузького відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області від 26 червня 2017 року в межах виконавчого провадження № 53146531 виконавчий лист № 1303/435/2012, виданий Буським районним судом Львівської області 07 грудня 2012 року, повернуто стягувачу на підставі п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 , виданим Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, підтверджується, що 10 серпня 2018 року ОСОБА_4 одружилася з ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу її прізвище ОСОБА_8 .

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі, зокрема, пред`явлення виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення (отримання стягувачем самого виконавчою документа)

Аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 569/15160/16-ц, від 22 квітня 2019 року у справі № 285/4263/15-ц, від 12 грудня 2017 року у справі № 11/155-09, від 10 жовтня 2018 року у справі № 2-42/11, від 03 жовтня 2018 року у справі № 461/3584/16-ц, від 27 березня 2018 року у справі № 910/2764/14).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02 червня 2016 року.

Відповідно до п. 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Відтак, виконавчий лист № 1303/435/2012, виданий Буським районним судом Львівської області 07 грудня 2012 року можна було повторно пред`явити до виконання в строк до 26 квітня 2020 року.

Матеріали справи не містять інформації з приводу повторного пред`явлення стягувачем виконавчого листа для його виконання у строк до 26 червня 2020 року з часу завершення виконавчого провадження та повернення виконавчого листа стягувачу ОСОБА_1 .

Звернувшись із заявою про видачу дублікату виконавчого листа у липні 2023 року, тобто, після закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, ОСОБА_1 не заявляла клопотання про його поновлення, а в матеріалах справи відсутні судові рішення про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для видачі дублікату виконавчого листа № 1303/435/2012, виданого Буським районним судом Львівської області 07 грудня 2012 року.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, які достатньо мотивовані.

Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Стаття 375 ЦПК України передбачає, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки оскаржувана ухвала суду постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Буського районного суду Львівської області від 29 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 13.02.2024 року.

Головуючий: Н.О. Шеремета

Судді: О.М. Ванівський

Р.П. Цяцяк