Справа № 467/1580/24
Провадження № 2-о/467/44/24
У Х В А Л А

Іменем України

13.11.2024 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Кологривої Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Поплавської О.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Петренко О.М. (у режимі відеоконференції),

представника заінтересованої особи Єрмакова А.В. (у режимі відеоконференції),

заінтересованої особи ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в с-щі Арбузинка цивільну справу за заявою, поданою адвокатом Петренко Оленою Миколаївною в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року адвокат Петренко О.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій прохала встановити факт спільного проживання заявника ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу у період з січня 2011 року по 02 вересня 2024 року.

Ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 25 жовтня 2024 року по справі відкрито провадження та залучено до участі у справі в якості заінтересованої особи Міністерство оборони України.

Представник зацікавленої особи ІНФОРМАЦІЯ_2 надав суду письмове пояснення, в якому прохав відмовити у задоволенні заяви.

Представник зацікавленої особи Міністерства оборони Єрмаков А.В. звернувся до суду з клопотанням про залишення поданої представником заявника заяви без розгляду, посилаючись на наявність спору про право, вказуючи, що метою звернення до суду заявника є отримання грошового забезпечення ОСОБА_4 як такого, що зник безвісти. Разом з тим, встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу матиме наслідком виникнення прав у заявника та заінтересованої особи ОСОБА_3 як матері зниклого на виплату Міністерством оборони частини грошового забезпечення зниклого солдата. Міністерство оборони подало письмове заперечення проти встановлення такого факту, тому розгляд такої справи у порядку окремого провадження є неможливим.

У судовому засіданні представник заявника Петренко О.М. заперечувала щодо залишення заяви без розгляду, посилаючись на те, що заявнику встановлення даного факту необхідне для проведення розшукових дій по пошуку зниклого ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_1 підтримала позицію свого представника.

Зацікавлена особа ОСОБА_3 не змогла висловити свою позицію по заявленому клопотанні.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Частиною сьомою статті 19 ЦПК України визначено, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до положень статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За частиною другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною першою статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Водночас у частині шостій статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції судом, встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 січня 2024 року у справі № 523/14489/15-ц (провадження № 14-22цс20) зазначила, що вимога про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу може бути вирішена в порядку окремого судового непозовного цивільного судочинства, що передбачено розділом IV ЦПК України, у випадку, якщо між сторонами не існує спору. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах. З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду вважає, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про задоволення позовної вимоги про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справі позовного провадження про поділ майна подружжя є помилковими, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Обґрунтування позиції суду щодо підтвердження чи спростування факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу у справах позовного провадження має бути наведено у мотивувальній частині рішення. У ній, зокрема, мають бути зазначені фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. В резолютивній частині рішення у справах позовного провадження суд має зробити висновок про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної з заявлених вимог. Вимоги про встановлення юридичного факту не є вимогами, які забезпечують ефективний захист прав у справах про поділ майна подружжя, а лише підставою для вирішення такої справи.

По даній справі адвокат Петренко О.М. в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в порядку окремого провадження. Заява мотивована тим, що заявник 04 вересня 2024 року отримала сповіщення сім`ї № 728, яким її, як дружину, було проінформовано, що її чоловік, солдат військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 02 вересня 2024 року під час виконання обов`язків військової служби, завдань, пов`язаних з захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, поблизу населеного пункту Галицинівка Покровського району Донецької області під час штурму ворожих позицій зник безвісти та місцезнаходження на теперішній час його невідоме. Представник заявника у поданій до суду заяві вказує на те, що встановлення факту проживання однією сім`єю є необхідним для офіційного розшуку і безперешкодного отримання інформації щодо зникнення ОСОБА_4 , а також для отримання грошового забезпечення, в т.ч. додаткових видів грошового забезпечення, належних зниклому безвісти.

Порядком виплати грошового забезпечення сім`ям військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, а також інтернованих у нейтральних державах або безвісно відсутніх, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2016 року № 884, передбачено, що виплата грошового забезпечення здійснюється з дня захоплення військовослужбовців у полон або заручниками, а також інтернування в нейтральних державах або зникнення безвісти, членам сімей військовослужбовців за їх заявою на ім`я командира (начальника, керівника) військової частини (установи, організації). Виплата грошового забезпечення здійснюється щомісяця на підставі наказів командирів (начальників, керівників) військових частин (установ, організацій) членам сімей: військовослужбовців, захоплених у полон або заручниками, інтернованих у нейтральних державах, - до дня їх звільнення включно; військовослужбовців, безвісно відсутніх, - до дня набрання законної сили рішенням суду про визнання їх безвісно відсутніми або оголошення померлими. Виплата грошового забезпечення здійснюється таким членам сімей військовослужбовців: дружині (чоловіку), а в разі її (його) відсутності - повнолітнім дітям, які проживають разом з нею (ним), або законним представникам (опікунам, піклувальникам) чи усиновлювачам неповнолітніх дітей (інвалідів з дитинства - незалежно від їх віку), а також особам, які перебувають на утриманні військовослужбовців, або батькам рівними частками, якщо військовослужбовці не перебувають у шлюбі і не мають дітей. У разі письмової відмови однієї з осіб від виплати грошового забезпечення її частка рівномірно розподіляється між іншими особами, які мають право на його одержання.

За такого, суд вважає, що встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 матиме наслідком виникнення прав у заявника на виплату на виплату належного грошового забезпечення солдату ОСОБА_4 як такому, що зник безвісти.

Враховуючи те, що заінтересовані особи Міністерство оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_1 заперечують факт проживання заявника ОСОБА_1 з ОСОБА_4 однією сім`єю та не визнають право заявниці на отримання грошового забезпечення останнього, який зник безвісти, вказане фактично унеможливлює розгляд заяви ОСОБА_1 у порядку окремого провадження.

Аналогічна позиція висловлена у Постанові Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 759/1894/23.

Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що при розгляді справи в порядку окремого провадження між заявником та заінтересованими особами виник спір про право цивільне - про право на отримання грошового забезпечення, який відноситься до юрисдикції суду.

У відповідності до ч.4 ст. 315 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, суд залишає заяву без розгляду.

За таких обставин, подана представником заявником заява підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву, подану адвокатом Петренко Оленою Миколаївною в інтересах ОСОБА_1 про встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, заінтересовані особи - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Міністерство оборони України залишити без розгляду.

Роз`яснити заявнику ОСОБА_1 про те, що вона має право подати позов до суду на загальних підставах.

Ухвала суду може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду на протязі 15 днів з дня проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Повний текст ухвали виготовлений 14 листопада 2024 року.

Суддя Т.М.Кологрива