Справа № 462/9575/21
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді: Іванюк І.Д.

за участю секретаря с/з Тягло Л.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ростова Людмила Олександрівна, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про встановлення факту, що має юридичне значення, та визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовом та уточненнями до нього /а.с. 140 т.1/, в якому просила встановити факт її проживання однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_6 з 2004 року і до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на жилі приміщення № НОМЕР_1 в гуртожитку, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 15,7 кв.м., житловою площею 14,2 кв.м. Свої вимоги мотивує тим, що з 2004 року та до 25.04.2020 року вона проживала однією сім`єю, як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 у належній йому на праві власності спірній квартирі АДРЕСА_2 . При цьому жоден із них у інших шлюбах не перебував. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, вона здійснила його поховання і на даний час надалі продовжує проживати у спірній квартирі. Факт спільного проживання однією сім?єю із ОСОБА_6 стверджується актами ЛКП «Сигнівка» від 27.05.2020, 12.11.2020, 09.12.2020 та 10.02.2021, повідомленням про оплату комунальних послуг, з яких вбачається, що комунальні послуги у квартиру АДРЕСА_2 здійснювалось на 2 осіб, хоча у такій був зареєстрований лише померлий ОСОБА_6 , а також наявними у неї медичними документами ОСОБА_6 . З довідки Городоцької міської ради № 31 від 15.02.2021 року вбачається, що вона займалась похованням ОСОБА_6 на сільському кладовищі с. Бартатів Львівської області, за місцем її реєстрації. Довідкою Городоцької міської ради № 34 від 17.02.2021 року підтверджується те, що вона з 2004 року не проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_3 . Наведене вбачається із фотокарток, на яких вона та померлий ОСОБА_6 зазняті у сімейному колі, в колі друзів на відпочинку та при святкуванні спільних визначних подій і свят. Цей факт можуть ствердити свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 25.09.2020 року позивач звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ростової Л.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину. 13.11.2020 року постановою нотаріуса їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 та роз?яснено право звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім?єю із спадкодавцем протягом 5 років до часу відкриття спадщини. Враховуючи те, що наведені обставини підтверджуються належними і допустимими доказами, просить позов задовольнити.

У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали з аналогічних підстав, просив позов задовольнити. Додатково повідомили, що у померлого ОСОБА_6 було 2 двоюрідні сестри - ОСОБА_12 та ОСОБА_4 , які спадщину не прийняли.

Представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечив, зазначив, що наведені позивачем докази не повною мірою підтверджують обставини, на які вона покликається, зокрема факт безперервного проживання однією сім?єю із спадкодавцем протягом 5 років до часу відкриття спадщини. За наведеного просив у позові відмовити.

Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Ростова Л.О. подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково скерувала пояснення на позовну заяву, у яких зазначила, що виходячи із матеріалів спадкової справи № 66473728, заведеної приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ростовою Л.О., після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , жодна особа, окрім ОСОБА_1 , не звернулась із заявою про прийняття спадщини. Також інших осіб, які фактично прийняли спадщину, тобто спадкоємців, які постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, немає. ОСОБА_1 звернулась із заявою про прийняття спадщини у строк, встановлений ЦК України, не відкликала заяву протягом строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, а тому вважає за можливе визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_13 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 за умови встановлення судом її належності до четвертої черги спадкоємців за законом. /а.с. 117 т. 1 /.

Треті особи ОСОБА_12 та ОСОБА_4 у судове засідання не з`явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності та визнання ними позову. Окрім того зазначили, що вони є двоюрідними сестрами покійного ОСОБА_6 . Спадщини після його смерті вони не приймала і не планують приймати. Іншої родини у ОСОБА_6 немає, іншої дружини, крім ОСОБА_1 , він не мав, дітей також не мав. Разом із ОСОБА_1 вони працювали на заводі та, оскільки кожен із них був не одруженим, вони зійшлись, а з 2004 року почали спільно проживати однією сім?єю у квартирі АДРЕСА_2 , що належала ОСОБА_6 . У вихідні дні вони разом їхали в с. Бартатів в будинок батьків ОСОБА_14 . За життя вони вели спільне господарство, завжди були разом, приїжджали разом до них в гості та на батьківську могилу. ОСОБА_15 називав ОСОБА_14 своєю дружиною, а родину позивачки сприймав, як найближчих родичів. Після смерті ОСОБА_6 . ОСОБА_1 поховала його в своєму селі Бартатові. /а.с. 104, 116 т. 2/.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Із змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 27.04.2020 року та здійснено актовий запис за № 666 /а.с. 10 т.1/.

З спадкової справи № 03/2020, заведеної 25.09.2020 року після смерті ОСОБА_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 /а.с. 158-238 т.1/, вбачається, що ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Ростової Л.О. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , як спадкоємець 4 черги спадкування за законом, зазначивши, що інших спадкоємців за законом немає. 09.11.2020 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки нею не надано документів, які б підтверджували факт належності до 4 черги спадкоємців за законом.

З довідки від 14.12.2020 року за № 108/01-16, виданої приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Ростовою Л.О. /а.с. 57 т.1/, вбачається, що інші спадкоємці після смерті ОСОБА_6 про прийняття спадщини не звертались. Згідно із матеріалами нотаріальної справи, спадкоємці, які фактично прийняли спадщину, відсутні.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 14.07.2021 року /а.с. 88-89 т.2/ вбачається, що інформація про актовий запис про шлюб щодо ОСОБА_6 , як і про наявність у нього дітей відсутня.

З витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану від 27.07.2023 року /а.с. 127 зворот т.2/ вбачається, що інформація про актовий запис про шлюб щодо ОСОБА_1 відсутня.

З свідоцтва про право власності на квартиру від 20.05.2014 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 16.06.2014 року вбачається, що ОСОБА_6 належали на праві власності жилі приміщення № НОМЕР_1 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 15,70 кв.м., житловою площею 14,2 кв.м. /а.с. 11, 12 т.1/.

З довідки ЛКП «Сигнівка» від 01.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_6 був постійно зареєстрований за вказаною адресою до дня смерті і знятий з реєстраційного обліку 14.07.2020 року у зв`язку із цим. Інших зареєстрованих осіб на час його смерті у квартирі не було /а.с. 197 т. 1 /. З довідки ЛКП «Сигнівка» від 02.08.2023 року /а.с. 127 т.2/ вбачається, що інших зареєстрованих осіб з моменту приватизації квартири 2014 року та до часу смерті ОСОБА_6 у квартирі не було.

З довідки ЛКП «Сигнівка» від 11.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 проживає за адресою: АДРЕСА_4 з 2004 року по даний час без реєстрації /а.с. 16 т.1/.

Актом ЛКП «Сигнівка» від 27.0.2020 року стверджується, що при виході на адресу АДРЕСА_4 встановлено, що у квартирі проживає ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 з 2004 року по даний час без реєстрації, вказане ствердили сусіди ОСОБА_16 , ОСОБА_8 /а.с. 19 т.1/. Аналогічне вбачається із актів ЛКП «Сигнівка» від 12.11.2020 року, 09.12.2020 року 10.02.2021 року /а.с. 15-18 т.1/.

З довідки Городоцької міської ради № 31 від 15.02.2021 року вбачається, що ОСОБА_1 займалась організацією поховання ОСОБА_6 на сільському кладовищі с. Бартатів Львівської області, за місцем її реєстрації. /а.с. 20 т.1/

Довідкою Городоцької міської ради № 34 від 17.02.2021 року підтверджується те, що ОСОБА_1 з 2004 року не проживає за адресою реєстрації: АДРЕСА_3 /а.с. 21 т.1/.

Згідно із повідомленнями про оплату комунальних послуг, нарахування комунальних послуг у квартиру АДРЕСА_2 здійснювалось на 2 осіб, хоча у такій був зареєстрований лише померлий ОСОБА_6 /а.с. 24-35 т. 1/.

З декларації про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу № 0000-9З98-65 КМ, поданої 09.07.2018 року /а.с. 38-39 т.1/ вбачається, що ОСОБА_6 вказав своєю довіреною особою для повідомлення у разі настання екстреного випадку ОСОБА_1 . Також у матеріалах справи містяться копії медичних документів ОСОБА_6 за 2017 та 2020 роки, оригінали яких знаходяться у позивачки /а.с. 36,37, 40-42 т.1/.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_10 , ОСОБА_17 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , будучи попередженими про кримінальну відповідальність за дачу неправдивих показів, ствердили, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 працювали разом на заводі, де познайомились. З 2004 року у них виникли почуття і вони з`їхались та проживали однією сім`єю у квартирі АДРЕСА_2 , що належала на праві власності ОСОБА_6 . При цьому вони спільно вели господарство, мали взаємні права та обов`язки, вкладали спільні кошти у ремонт квартири, належної покійному ОСОБА_6 , а також у вихідні дні спільно їздили у будинок позивачки в с. Бартатів, який обладнали для свої потреб за спільні кошти. За життя ОСОБА_6 постійно називавав ОСОБА_1 своєю дружиною, добре ставився до неї, казав, що лише вона може про нього подбати. Вони разом брали участь у організації свого побуту, їздили на святкування, а також ОСОБА_1 займалась його лікуванням. Після смерті ОСОБА_1 поховала ОСОБА_6 на кладовищі свого села.

Наведене також вбачається із фотографій із святкувань та інших подій /а.с. 2-14 т. 2/ та фотографії із кладовища, якою підтверджується встановлення на могилі ОСОБА_6 надгробного пам`ятника /а.с. т.2/, який згідно із квитанцією про оплату від 02.11.2022 року /а.с. т.2/ оплачений ОСОБА_1 .

Поняття спадкування містить ст. 1216 ЦК України, відповідно до якої спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, а ч. 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Так, ст. 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово, а згідно із ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Стаття 1268 ЦК України зазначає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно із ст. 1273. ЦК України вказує, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У своїй постанові від 17 червня 2020 року у справі N 755/18012/16-ц /провадження N 61-40658св18/ та від 17.01.2024 року № 759/14906/18 /провадження 61-466св23/ ВС вказав, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18 липня 2018 року у справі N 522/1252/14-ц (провадження N 61-11255св18), від 26 вересня 2018 року у справі N 244/4801/13-ц (провадження N 61-23286св18), від 25 квітня 2019 року у справі N 759/4596/18 (провадження N 61-3852св19).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що факт проживання позивачки однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_6 з 2004 року і до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , підтверджений належними та допустимими доказами, у судовому засіданні знайшли також підтвердження обставини реальності їх сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, зокрема ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги. За наведеного та оскільки інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_6 , немає, тому позов підставний і такий слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-83, 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Позовзадовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю із спадкодавцем ОСОБА_6 з 2004 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_6 на житлові приміщення № 62 в гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 15,70 кв.м., житловою площею 14,2 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Учасники процесу.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована: АДРЕСА_5 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Львівська міська рада, , адреса місцезнаходження: пл. Ринок, 1, м. Львів.

Повний текст рішення складений 14.02.2024 року.

Суддя Іванюк І.Д.