ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 листопада 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача: Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.,

розглянувши у письмовому провадженні без виклику сторін в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укркредитфінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»(далі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС») звернулось до суду із зазначеним вище позовом, який обґрунтовувало тим, що 30 травня 2023 року між позивачем і ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (creditkasa.com.ua) було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1214-6780.

В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим станом на 03 жовтня 2023 року в нього виникла заборгованість в розмірі 31 920 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 8 000 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 23 920 гривень.

Просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 31 920 грн. та судові витрати.

Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року позовні вимоги задоволено: стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 1214-6780 від 30.05.2023 р., в розмірі 31 920 гривень, з яких: - прострочена заборгованість за кредитом - 8 000 гривень; - прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 23 920 гривень., а також стягнуто витрати на судовий збір в сумі 2 147,20 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, а також стягнути з позивача на користь відповідача витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

В обґрунтування посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також не відповідність висновків суду обставинам справи та не з`ясування обставин, які мали значення для справи.

Зазначав, що позивачем не було надано суду першої інстанції оригінал договору від 30 травня 2024 року, також текст цього договору під час укладення не було надано й відповідачу та отриманий ним вперше під час розгляду справи у суді. А тому вважає, що вказаний договір не є підставою для виникнення обов`язків для нього як споживача. Також звертає увагу, що роздруківка з сайту позивача у вигляді Правил відкриття кредитної лінії не підписані відповідачем та не можуть вважатись невід`ємною частиною договору приєднання.

Вважає, що позивач належними та допустимими доказами не довів факту передачі йому кредитних коштів, зокрема первинними бухгалтерськими документами та розміру заборгованості по її окремим складовим. Вважає, що нараховані позивачем відсотки не відповідають вимогам законодавства про захист прав споживачів й принципам розумності та справедливості, а розрахунок заборгованості та довідка про перерахування коштів, не можуть бути джерелом доказування, бо складаються фінансовою установою в односторонньому порядку.

Крім того звертає увагу, що судом першої інстанції було порушено принцип змагальності та проігноровано клопотання відповідача спрямовані на з`ясування обставин справи. Також судом першої інстанції не було оцінено його доводи з приводу суперечностей у наданих позивачем доказах щодо строку кредитування, який становить чи то 20 днів чи то 300 днів.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як законне та обґрунтоване.

Зокрема, посилаючись на доводи, аналогічні доводам позовної заяви, зазначав, що кредитний договір № 1214-6780 від 30.05.2023 року разом із Правилами надання споживчих кредитів та Паспортом споживчого кредиту Інформацією, яка надається споживачу до укладення договору про споживчий кредит та Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором відповідно до Методики Національного банку України складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови та з яким Позичальник був попередньо ознайомлений, що підтверджується підписом за допомогою одноразового ідентифікатора A6129. А отже ОСОБА_1 погодився з умовами кредитування, зокрема розміром процентів за його користування та строком повернення кредитних коштів.

Також звертає увагу, що після підписання Кредитного договору № 1214-6780 інформаційно телекомунікаційна система Кредитора, направила екземпляр Кредитного договору, Правила та інші супутні документи на e-mail вказаний Клієнтом при заповненні заявки на отримання кредитних коштів а саме: ІНФОРМАЦІЯ_1 (також Кредитний договір та додатки до нього доступні 24/7 в особистому кабінеті Клієнта), тобто Відповідач мав змогу повторно ознайомитись з усіма Умовами Договору. А тому доводи відповідача про неотримання примірнику договору спростовуються наданими позивачем документами.

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» є фінансовою установою, яка здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг, а саме надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, без відкриття рахунку, відповідно надати будь-який первинний бухгалтерський документ по рахунку ОСОБА_1 у тому числі виписки по рахунку (рух коштів по рахунку) є неможливим. Однак до позовної заяви надано довідки про підтвердження перерахування грошових коштів у сумі 8 000 грн. на рахунок відповідача, зазначений у кредитному договорі.

Звертає увагу, що строк кредитування, відповідно до положень п.4.8 кредитного договору складає 300 днів (дата повернення 24.03.2024 року), а 20-й строк - це погоджений сторонами базовий період протягом якого позичальник буде сплачувати відсоток який обирає сам при підписанні договору. Також наголошує, що у п.11 кредитного договору зазначено, що договір та правила разом складають та визначають усі істотні умови Договору та надання Кредиту. Укладаючи цей Договір, Позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті Кредитодавця (https://creditkasa.com.ua/), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Договору, а тому добровільно та свідомо укладає Договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

Вважає, що розрахунок заборгованості є належним доказом, який підтверджує розмір заборгованості за кредитом з помісячним розрахунком, який узгоджується із умовами договору.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно із ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

У ч.1 ст. 369 ЦПК України зазначено, що апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих,які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи, що по даній справі ціна позову становить 31 920 грн., тобто менше тридцяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і справа не відноситься до справи, яка не підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що між сторонами виникли кредитні правовідносини, а тому фактично отримані та використані позичальником кошти та заборгованість за процентами підлягають поверненню кредитору.

Такий висновок відповідає встановленим обставинам та нормам матеріального і процесуального права.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з статтею 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

Абзац другий частини 2 статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.

Судом першої інстанції встановлено, що 30.05.2023 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття кредитної лінії №1214-6780 в електронній формі. Даний договір та правила разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтвердив, що попередньо уважно ознайомився з правилами на веб-сайті кредитодавця (https://creditkasa.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним .

Позичальник ствердив, що до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 9,25 ЗУ «Про споживче кредитування», що забезпечує правильне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання.

Позичальник ОСОБА_1 погодився на укладення договору саме такого змісту, про що свідчить підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором А6129.

Згідно з умовами вказаного договору від 30.05.2023 року ОСОБА_1 був отриманий кредит шляхом перерахування на його банківський рахунок (банківська картка) грошових коштів у розмірі 8 400 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3,00 % (стандартна процентна ставка), 2,50 % (пільгова процентна ставка), 1,50% (промо-ставка) від непогашеної суми кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 300 календарних днів, останній календарний день першого базового періоду 18.06.2023 р. Дата повернення кредиту 24.03.2024 року.

Також, договором передбачено, що невід`ємною його частиною є додатки: правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), паспорт споживчого кредиту, таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором відповідно до Методики НБУ.

Позивач свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, перерахувавши відповідачеві суму кредиту у розмірі 8 000 грн. на платіжну картку (останні цифри 2201), за допомогою системи LiqPay, що підтверджується довідкою та листом АТ КБ «Приват Банк» .

Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Однак, як зазначає позивач, ОСОБА_1 не виконав свого обов`язку та не повернув кредит у повному обсязі у строк, передбачений договором.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем за кредитним договором № 1214-6780 від 30.05.2023 року не сплачувалися платежі за кредитом, внаслідок чого станом на 03.10.2023 року загальна сума заборгованості склала 8 000 грн. - прострочена заборгованість за кредитом, 23 920 грн. - прострочена заборгованість за відсотками. Також з розрахунку вбачається, що відповідачем сплачено в рахунок погашення кредиту 3 120 грн..

Нарахування відсотків за користування кредитом здійснювалось з 30.05.2023 року по 18.06.2023 року за промо-ставкою 1,5%, з 19.06.2023 року по 21.06.2023 року за стандартною ставкою 3%, 20.06.2023 року відповідачем сплачено на погашення кредиту 1 580 грн., а 21.06.2023 року - 1 540 грн., з 22.06.2023 по 11.07.2023 року ставка знову була занижена - 2,5%, а з 12.07.2023 року по 02.10.2023 року - 3% .

Таким чином відсотки кредитодавець нараховував лише в межах трьохсотденного строку кредиту. При цьому позивачем при цьому не нараховувались ні штрафи, ні комісії з прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до п. 4.6, 10,1 вищевказаного кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: -Стандартна процентна ставка становить 3.00% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Промо-ставкою та/або Зниженою, та/ або Пільговою процентною ставкою); - Промо-ставка (вид акційної процентної ставки) становить 1,50% за кожен день користування Кредитом протягом перших 20 (двадцять ) календарних днів першого Базового періоду, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника спробувати скористатися послугами Кредитодавця; - Знижена процентна ставка становить 2.50 % за кожен день користування Кредитом, яка надається Кредитодавцем виключно як знижка на користування Кредитом та є заохоченням Позичальника до сумлінного виконання умов Договору. Якщо вказаний в цьому абзаці п.10.1. Договору розмір Зниженої процентної ставки дорівнює 0,01%, зазначене означає, що розмір Зниженої процентної ставки дорівнює розміру Пільгової процентної ставки, тобто можливість сплати процентів за Пільговою процентною ставкою фактично надається впродовж усього строку кредитування.

При цьому слід звернути увагу, що, базовий період - строк (період) протягом якого боржник (позичальник) буде сплачувати саме відсоток за користування кредитом (в даному випадку - 20 днів), який він сам обирає при заповненні заявки на отримання грошових коштів (в даному випадку - до 18.06.2023 р) (пункт 2,3, 4.4 Договору), а строк кредитування - строк на який видаються грошові кошти позичальнику, якими він може користуватися складає 300 днів (до 24.03.2024 року) (пункт 4.8 договору).

Також у п. 4.10 кредитного договору від 30.05.2023 року передбачена орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк кредитування складає 80 000 грн. та включає а себе суму кредиту та проценти за користування кредитом 72 000 грн..

Отже, сторонами було погоджено процентну ставку, яку має сплатити відповідач у межах 300-денного строку кредитування за користування кредитними коштами.

Сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору. Умови укладеного між сторонами кредитного договору відповідачем у судовому порядку не оспорювались.

Також колегія суддів відмічає, що розрахунок заборгованості є чітким, повним та розгорнутим по окремим категоріям. Даних на його спростування матеріали справи не містять.

З приводу доводів апеляційної скарги щодо не отримання примірника кредитного договору, то зазначене спростовується матеріалами справи. Зокрема слід звернути увагу, що договір укладається в електронній формі через особистий кабінет споживача в якому позивачем отримується відповідна інформація про його умови, тим більше після підписання його примірник було направлено на електронну адресу відповідача, зазначену у договорі . Отримання ж кредитного договору у паперовому вигляді здійснюється у разі необхідності тільки на запит позичальника (п.13.2 Договору від 30.05.2023 року).

Таким чином суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивачем належними та допустимими доказами наведено наявність у відповідача заборгованості за кредитним договором від 30.05.2023 року станом на 03.10.2023 року у розмірі 31 920 грн., з яких: 8 000 грн.. - простроченої заборгованості за кредитом та 23 920 грн. простроченої заборгованості за процентами.

Доводи апелянта з приводу не підписування ним з позивачем кредитного договору та не погодження сторонами всіх його істотних умов спростовується наявними у справі документами. Відповідачем не надано свого контрозрахунки чи доказів на спростування того, що він не отримував кредитні кошти.

Враховуючи наведене суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором від 30.05.2023 року з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами.

Щодо посилань відповідача на порушення судом першої інстанції норм процесуального права з приводу його клопотань, то зазначене у розумінні положень ст.376 ЦПК України не є обов`язковою підставою для скасування правильного по суті рішення суду першої інстанції.

Враховуючи наведене, колегія суддів не приймає доводи апеляційної скарги оскільки, такі доводи зводяться до викладення обставин справи із наданням коментарів та тлумаченням норм чинного законодавства на власний розсуд, висвітлення цих обставин у спосіб, що є зручним для скаржника, що має за мету задоволення апеляційної скарги, а не спростування висновків суду першої інстанції.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правових висновків суду та не дають підстав для висновку про неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, що привело або могло привести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційним судом не встановлено порушення або неправильне застосування судом першої інстанції при розгляді цієї справи норм матеріального чи процесуального права та невідповідності висновків суду обставинами справи, тому підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування рішення суду з ухваленням нового немає.

З огляду на те, що апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін, підстав для відшкодування, зміни або перерозподілу судових витрат у відповідності до ст.141 ЦПК України не має.

Відповідно до частини 3 статі 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, ціна позову у яких не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Так як ціна позову складає 31 920 грн. що менше двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, то судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 375, 381, 382ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Судді: