Справа № 128/4589/23
Провадження 2/127/5097/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі головуючого судді Борисюк І.Е., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, розгляд якої відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

В ході розгляду справи судом було встановлено неможливість повно, всебічно та обґєктивно розглянути справу на підставі матеріалів, що містяться в справі. Маючи сумнів добросовісного виконання позивачем своїх процесуальних обов`язків щодо доказів, судом було витребувано докази по справі у позивача, а саме: належним чином засвідчені докази оплати ціни права вимоги на виконання п. 4.2 договору факторингу № 4 від 20.12.2021 і копії Акту приймання-передачі Реєстру Боржників або відповідного витягу із нього, сприяючи при цьому всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, про що 29.01.2024 було постановлено ухвалу.

Вирішуючи питання про необхідність витребування від позивача доказів, судом було прийнято до уваги, що підставою для звернення до суду із позовом стала наявність заборгованості відповідачки за кредитним договором, правонаступником позикодавця за яким на підставі договору факторингу № 4 від 20.12.2021 є позивач. При цьому, в обґрунтування своїх прав вимоги до відповідачки позивач не надав доказів оплати ціни права вимоги на виконання п. 4.2 договору факторингу, а також Акт приймання-передачі Реєстру Боржників, за формою встановленою в Додатку № 2 до цього Договору (п. 2.3. договору), які, в свою чергу, у відповідності до умов цього договору факторингу, є підтвердженням відступлення права вимоги і, відповідно, вказують на право пред`явлення вимог до відповідачки.

Згідно із ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

У відповідності до ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ч. 2 ст. 2 ЦПК України).

Вищевказані докази суд зобов`язав надати позивача до 07.02.2024.

Ухвалою суду від 29.01.2024, зокрема, було роз`яснено позивачу наслідки невиконання вимог даного судового рішення.

Вищевказане судове рішення було надіслано судом позивачу до його електронного кабінету 29.01.2024 і доставлено 30.01.2024, що підтверджується відповідною довідкою, яка міститься в матеріалах справи.

Отже, враховуючи положення п. 2 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, вищевказане судове рішення було вручено позивачу 30.01.2024.

Однак, докази витребувані вищевказаним судовим рішенням, яке є обов`язковим до виконання, станом на 13.02.2024 на адресу суду не надійшли. В порушення вимог ухвали суду від 29.01.2024 та ч. 7 ст. 84 ЦПК України позивачем не було повідомлено суд у визначеному законом порядку і строк про неможливість подання витребуваних доказів.

Таким чином, суд вважає, що позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Витребувані ухвалою суду від 29.01.2024 докази мають суттєве значення для ухвалення законного і обґрунтованого рішення по даній справі. Неподання позивачем витребуваних судом доказів, враховуючи вищевикладене, унеможливлює повно, всебічно та обґєктивно розглянути справу на підставі матеріалів, що містяться в справі.

Ініціювавши судовий розгляд справи, позивач насамперед повинен активно використовувати визначені законом процесуальні права, здійснювати їх з метою, з якою такі права надано. Реалізація особою процесуальних прав невіддільна від виконання нею процесуального обов`язку щодо сприяння встановленню в судовому процесі дійсних обставин у справі з метою отримання правосудного судового рішення.

Попри те, що конституційне право на суд є правом, його реалізація покладає на учасників справи певні обов`язки. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані, зокрема: виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Суд вважає, що позивачем обов`язки, як учасника справи, не виконуються в порушення ч. 2 ст. 43 ЦПК України.

Згідно з ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

За наведених вище обставин суд вважає, що наявні підстави для залишення позову без розгляду, що не перешкоджає повторному зверненню позивача до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч. 3 ст. 257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Тобто, вирішення питання про розподіл судових витрат в разі залишення позову без розгляду є правом, а не обов`язком суду.

Суд звертає увагу учасників справи на те, що у відповідності до ч. 6 ст. 142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу.

Керуючись ч. 4 ст. 12, ч. 2 ст. 43, ч. 1 ст. 44, ч. 7 і ч. 10 ст. 84, п. 9 ч. 1 - ч. 3 ст. 257, ст.ст. 258-261, 353-354 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Еліт Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишити без розгляду.

Особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: