ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року місто Чернівці справа №725/814/22

провадження №22-ц/822/64/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Височанської Н. К.

суддів: Литвинюк І.М., Перепелюк І.Б.

секретар Собчук І.Ю.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інтереси яких представляє адвокат Павалюк Галина Василівна на рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 02 листопада 2023 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька, головуючий в суді першої інстанції суддя Скуляк І.А.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька.

Посилався на те, що він являється непрацездатним пенсіонер та отримує пенсію у розмірі 3 935, 72 грн.

Мізерної пенсії на лікування, прожиття, оренду житла, одягу, взуття та продуктів харчування і засобів для особистої гігієни не вистачає.

Стверджує, що з дружиною, матір`ю доньок - ОСОБА_4 вони давно розлучені і не проживають разом. Його дві повнолітні доньки - відповідачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у добровільному порядку відмовляються надавати йому матеріальне утримання хоча є належним чином забезпеченими.

Вказує, що його становище є вкрай нужденним. За станом здоров`я він уже не може працювати. За останні 2 роки він тричі перебував на лікуванні в санаторному відділенні клініки (санаторного лікування) Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (м. Вінниця) із діагнозом «Дифузорний кардіосклероз та гіпертонічна хвороба II стадія; Розповсюджений остеохондроз хребта».

Просив стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти на утримання непрацездатного батька - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі по 1/4 частки від заробітку (доходу) з кожної щомісячно, починаючи стягувати з дня подачі позовної заяви і довічно.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівців від 02 листопада 2023 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання непрацездатного батька - ОСОБА_1 у розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, починаючи з 08 лютого 2022 року і довічно.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на утримання непрацездатного батька - ОСОБА_1 у розмірі частки 1/8 від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, починаючи з 08 лютого 2022 року і довічно.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Короткий зміст вимог та узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянти ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інтереси яких представляє адвокат Павалюк Г.В. в апеляційній скарзі просила рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 02 листопада 2023 року скасувати та прийняти рішення про відмову в позові в повному обсязі.

Посилалася на те, що судом першої інстанції прийнято рішення з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Вказала, що позивач не потребує матеріальної допомоги, а відповідно відповідачі не зобов`язані його утримувати.

Так, станом на червень 2023 року пенсія позивача складає 5 985,00 грн.

Разом з тим, слід зазначити, що прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність з 1 січня 2023 року - 2093,00 гри.

Матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу, який би давав підстави для висновку, що розмір пенсії позивача, реально не забезпечує об`єктивні його потреби, та відповідно, що позивач дійсно потребує матеріальної допомоги.

Щодо наданих позивачем виписних епікризів, то слід зазначити, що вони не підтверджують доводи позивача про перебування на санаторному лікуванні тричі за останні два роки, оскільки з позовом до суду він звернувся у лютому 2022 році, а виписні епікризи датовані червнем 2021 року, листопадом 2019 року, вереснем 2015 року.

Також вказані документи жодним чином не підтверджують стан здоров`я позивача на час звернення з даним позовом до суду та необхідність в отриманні певного лікування, оскільки вони містять відомості про хвороби позивача та призначене йому лікування, котрі були у нього відповідно за 7 місяців, 2 роки та 2 місяці та більш ніж за 7 років до дати звернення з позовом до суду.

Копія виписних епікризів, свідчить лише про стан здоров`я Позивача станом на липень 2021 року, листопад 2019 року та жовтень 2015 року, однак, даних про фактичні витрати на лікування, про обсяг необхідних позивачу витрат, пов`язаних з лікуванням, про призначення певного переліку лікарських препаратів, видів необхідного лікування чи реабілітації, у зв`язку з підтвердженими у встановленому законом порядку діагнозами хвороб позивача, їх періодичність та вартість, вказані виписні епікризи не містять.

Наявні у справі копії медичних документів не є належними та достатніми доказами на підтвердження того, який же розмір витрат позивач періодично несе на своє лікування.

Також позивач жодними доказами не підтвердив викладені в позові твердження про те, що він несе витрати на оренду житла, як і те, що він вимушений винаймати житло. Наразі ОСОБА_1 проживає у власній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , що ним не заперечувалось у судовому засіданні.

Після скасування заочного рішення, 03 жовтня 2023 року позивач надав суду додаткові докази по справі, зокрема документи про свої медичні обстеження.

Наявні у справі копії медичних документів не є достатніми доказами на підтвердження того, що позивач щомісяця несе витрати на своє лікування, і розмір його доходу не покриває його витрат на необхідне та призначене йому лікування.

Позивачем надані медичні документи, які підтверджують лише факт проходження ним певних обстежень, до того ж ці обстеження він проходив безкоштовно у діагностичному центрі за направленням сімейного лікаря, тому жодних витрат на їх оплату позивач не поніс.

В результаті медичних обстежень позивачу було рекомендовано консультації вузьких спеціалістів (невролога, кардіолога, окуліста, психотерапевта), однак жодного лікарського висновку про обсяг призначеного позивачу лікування не надано, позивачем не надано документів, котрі б підтверджували призначення йому необхідного для здоров`я медикаментозного, реабілітаційного, санаторно-курортного лікування.

Окремо варто звернути увагу на те, що позивачем не було надано суду жодних доказів про те, що він здійснює хоча б якісь витрати на придбання ліків, які призначені йому лікарями та є необхідними для відновлення його здоров`я, що у свою чергу вкотре спростовує твердження позивача про те, що розміру отримуваної пенсії йому не вистачає для придбання ліків.

До того ж в Україні діє державна програма «доступні ліки», згідно котрої позивач забезпечений необхідними лікарськими препаратами безкоштовно, саме тому жодних підтверджених витрат на своє лікування позивач не надав до суду.

Не надано доказів розміру щомісячних комунальних послуг, їх сплати чи отримання субсидій.

Також, позивач вказував, що немає інших доходів, окрім пенсії, при цьому у квітні 2022 року, тобто вже після звернення до суду з даним позовом, він зробив депозитний вклад в Ощадбанку під 13% річних на строк 18 місяців у розмірі, що дорівнює чотирьом його щомісячним пенсіям 16 155,30 грн.

Тобто, у Позивача, матеріальний стан якого є вкрай нужденним, грошові кошти у розмірі чотирьох його пенсій є тими вільними та незатребуваними для його життя коштами, які залишились у позивача невикористаними станом на квітень 2022 року, та які він зміг внести на депозит на строк 1,5 року.

Також, без належної оцінки суду першої інстанції залишилась і надана позивачем Довідка АТ «Ощадбанк» від 19 червня 2023 року про рух коштів на його поточному рахунку. Дохід ОСОБА_1 від надходжень на даний рахунок складає станом на червень 2023 року - 5 985,00 грн., що втричі перевищують прожитковий мінімум.

Таким чином, позивачем зовсім не підтверджено розмір щомісячних доходів та витрат.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Ниміджан Ю.В. просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Вказали, що позивач є не працездатним пенсіонером, має ряд захворювань, а тому потребує допомоги, а його доньки мають можливість надавати таку допомогу.

Мотивувальна частина

Межі розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Позиція апеляційного суду

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Як вбачається з матеріалів справи позивач по справі ОСОБА_1 є батьком відповідачів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . (том 1 а.с.8-9).

Позивач ОСОБА_1 є пенсіонером з 24 квітня 2004 року та отримує пенсію (том 1 а.с.10).

Згідно Виписного епікрізу №2825 від 03 жовтня 2015 року в період з 21 вересня 2015 року по 03 жовтня 2015 року позивач ОСОБА_1 перебував на лікуванні в санаторному відділенні клініки (санаторного лікування) Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (м. Вінниця) із діагнозом «Дифузорний кардіосклероз та гіпертонічна хвороба II стадія; Розповсюджений остеохондроз хребта» (том 1 а.с.12).

Згідно Виписного епікрізу №12407 від 20 листопада 2019 року, позивач ОСОБА_1 перебував на лікуванні в санаторному відділенні клініки (санаторного лікування) Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (м. Вінниця) з 11 листопада 2019 року по 20 листопада 2019 року із діагнозом «Дифузорний кардіосклероз та гіпертонічна хвороба II стадія; Розповсюджений остеохондроз хребта» (том 1 а.с.11).

Згідно Виписного епікрізу №5070 від 07 липня 2021 року, позивач ОСОБА_1 перебував на лікуванні в санаторному відділенні клініки (санаторного лікування) Військово-медичного клінічного центру Центрального регіону (м. Вінниця) з 29 червня 2021 року по 07 липня 2021 року із діагнозом «Дифузорний кардіосклероз та гіпертонічна хвороба II стадія; ІІ ступень, ризик 3 високий» (том 1 а.с.13).

Позивач ОСОБА_1 15 вересня 2023 року проходив в обласному медичному діагностично-реабілітаційному центрі обстеження, а саме кольорове дуплексне сканування судин, а також УЗД сечового міхура та простати, нирок та наднирників, черевної порожнини, електрокардіографію (том 1 а.с.120-121, 124, 125, 126).

Згідно довідки №63 від 20 червня 2023 року ТОВ «Єврокомунбуд», вбачається, що у будинку АДРЕСА_2 титан для нагріву води не працює (том 1 а.с.122).

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 26 грудня 2023 року витребувано у Головного Управління Пенсійного Фонду України в Чернівецькій: довідку форми ОК-5 про індивідуальні відомості про застраховану особу ОСОБА_1 , за період з 01 січня 2019 року та по даний час; довідку про розмір пенсійних виплат, матеріальної допомоги, пільг, інших платежів що належать до виплати, котрі отримує ОСОБА_1 , за період з 01 січня 2019 року та по даний час; у Головного Управління ДПС в Чернівецькій області: відомості з державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків з ОСОБА_1 , за період з 01 січня 2019 року та по даний; у Департаменті соціальної політики Чернівецької міської ради: а) Інформацію з Єдиного державного автоматизованого реєстру осіб, які мають право на пільги за період 2019, 2020, 2021, 2022 років стосовно ОСОБА_1 ; б) Інформацію про право на пільги, грошову допомогу, компенсації, що передбачені законодавством України за якими звертався ОСОБА_1 , та котрі фактично були йому призначені, та про фактично виплачені суми за період 2019, 2020, 2021, 2022 років; а також з банків України витребувано дані про всі види рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , а саме: номер, дата відкриття рахунку, розмір суми, розміщеної на рахунку, дані про надходження та зняття коштів (том 1 а.с.202-206).

Згідно отриманої інформації з АТ «ПІРЕУС БАНК МКБ», АТ «БАНК АЛЬЯНС», АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», АТ «УкрСиббанк», АТ «Перший Український Міжнародний Банк», АТ "Універсал Банк", ПАТ КБ "Акорд Банк", АТ "Кредобанк", АТ "Перший інвестиційний банк", АТ "Комерційний банк «ГЛОБУС», АТ "ТАСКОМБАНК", АТ «Правекс Банк», АТ «Комінбанк» клієнт ОСОБА_1 відсутній у вказаних банках (том 1 а.с.247, том 2 а.с.5, 7, 12, 15, 17, 19, 21, 23, 37, 41, 55, 77).

Відповідно до отриманої інформації з Головного управління ДПС у Чернівецькій області, вбачається що ОСОБА_1 отримав заробітну плату від Окружної виборчої комісії в сумі 268,94 грн. 31 березня 2019 року, 268,94 грн. в період з 21 квітня 2019 року по 01 квітня 2019 року, 537,99 грн. в період з 21 квітня 2019 року по 10 травня 2015 року, 1887, 88 грн. в період з 21 липня 2019 року по 22 липня 2019 року (том 2 а.с.1-3).

Згідно листа АТ «Райффайзен Банк» від 26 грудня 2023 року вбачається, що у ОСОБА_1 обліковуються два рахунки, по одному рахунку обліковується залишок коштів в сумі 175,01 грн., рух коштів по другому рахунку не відбувався. Відповідно до виписки про рух коштів за період з дати відкриття рахунку вбачається, що 27 листопада 2023 року 700 грн. переказ коштів з карти на карту, 28 листопада 2023 року 304,70 грн. розрахунок в торговельній мережі, 03 грудня 2023 року 75,71 грн. розрахунок в торговельній мережі, 06 грудня 2023 року 199,70 грн. розрахунок в торговельній мережі, 11 грудня 2023 року 200 грн. переказ коштів з карти на карту, 12 грудня 2023 року 73, 10 грн. розрахунок в торговельній мережі, 25 грудня 2023 року 71,78 грн. розрахунок в торговельній мережі (том 2 а.с.9-10).

Відповідно до листа-відповіді Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради, вбачається, що ОСОБА_1 має право на 25% знижки з оплати комунальних послуг як дитина війни. Пільги з оплати комунальних послуг надавались йому по 31 грудня 2018 року. З 01 січня 2019 року право на пільгу ОСОБА_1 не мав, оскільки дохід перевищував величину доходу, яка дає право на податкову соціальну пільгу (том 2 а.с.14).

Відповідно до наданої суду Головним управлінням пенсійного фонду України в Чернівецькій області Управлінням обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №3 (сервісний центр) інформації, вбачається, що ОСОБА_1 як отримувач державних соціальних послуг (пільг, субсидій) не перебуває (том 2 а.с.27-31).

Згідно довідки форми ОР 49 про розмір пенсії вбачається, що розмір пенсії ОСОБА_1 з березня 2023 року становить 5719, 20 грн. (том 2 а.с.32).

Згідно наданої інформації АТ «Державний ощадний банк України» від 08 січня 2024 року вбачається, що у ОСОБА_1 станом на 26 грудня 2023 року наявний залишок по двом вкладам, а саме по вкладу №5 від 26 квітня 2022 року фактичний залишок становить 17 172,68 грн., по вкладу №5 від 26 січня 2023 року фактичний залишок становить 1091 грн. (том 2 а.с.46).

Крім цього, як вбачається з наданої інформації АТ «Державний ощадний банк України», ОСОБА_1 в АТ «Державний ощадний банк України» 29 грудня 2020 року внесено кошти в сумі 9000 доларів США згідно договору №5. 29 грудня 2021 року відбулось перерахування коштів згідно договору №5 в сумі 9000 доларів США, тобто депозит закрито (том 2 а.с.48-49).

Згідно отриманої інформації з АТ «Сенс Банк», ОСОБА_1 в 2019-2021 роках були відкриті карткові та депозитні рахунки, однак всі рахунки закриті, останній рахунок закрито в 2021 році (том 2 а.с.79-146).

Мотиви та доводи, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, тобто ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно зі ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, тощо.

Зазначеним нормам рішення суду першої інстанції відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги частково суд першої інстанції з урахуванням матеріального становища сторін, вважав, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів аліментів на користь позивача на утримання непрацездатного батька ОСОБА_1 підлягають задоволенню частково, а саме в розмірі 1/8 частки від заробітку (доходу) платників аліментів. При цьому, суд виходить з розумності та достатності вказаного розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб позивача на його утримання, реальної можливості відповідачів вказаний розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останніх.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частиною першою статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ст. 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків.

Згідно із ст.1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", непрацездатні громадяни особи, які досягли встановленого статтею 26 цього Закону пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.

Згідно із статтею 205 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків.

Під час встановлення того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність у матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги (постанова Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 212/1055/18-ц).

Згідно з п.21 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (ст.202 СК України), не є абсолютним. У зв`язку з цим суд на вимогу дочки, сина, до яких пред`явлено позов про стягнення аліментів, зобов`язаний перевірити їхні доводи про ухилення від виконання своїх обов`язків щодо батьків (ст.204 СК).

При вирішенні питання про стягнення аліментів на утримання батьків слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов`язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Звільнення від обов`язку утримувати матір, батька та обов`язку брати участь у додаткових витратах можливі лише коли буде встановлено, що мати, батько ухилялися від виконання своїх батьківських обов`язків, що передбачено ч.1 ст. 204 СК України. Моментом виникнення обов`язку утримувати своїх батьків є наявність усіх перерахованих умов.

Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо.

При встановленні того, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що батько (мати) не потребують матеріальної допомоги.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду надав правовий висновок, викладений у постанові від 05 вересня 2019 року у справі №212/1055/18, про те, що отримання матір`ю чи батьком доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги.

Аналогічні висновки містяться у постанові від 18 листопада 2020 року Верховного Суду у справі №757/52096/18.

Таким чином, при встановленні, чи батьки потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які свідчать про необхідність в матеріальній допомозі.

З урахуванням вказаного, у справі, що переглядається, суд першої інстанції, правильно встановивши обставини справи й застосувавши норми матеріального права, дійшов обґрунтованого висновку про те, що позивач є особою похилого віку, 1944 року народження, є непрацездатним, має дохід пенсію у розмірі 5719,20 грн., яка виходячи з його стану здоров`я, умов проживання, не може задовольнити його життєві потреби, а тому має необхідність у матеріальній допомозі, яку відповідачі, які є доньками позивача, та які є особами молодого віку, працездатними, мають можливість сплачувати аліменти на утримання батька.

При цьому відповідачами не було надано доказів того, що у них немає можливості надавати допомогу та судом не встановлено підстав, передбачених положеннями статті 204 СК України, для звільнення відповідачів від обов`язку утримувати непрацездатного батька.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідачів аліментів на утримання позивача у розмірі по 1/8 частки від заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно.

Саме така сума відповідатиме реаліям сьогодення та забезпечить баланс інтересів як одержувача, так і платників аліментів.

Колегія суддів приходить до висновку про те, що розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

При цьому посилання апелянтів, що позивачем у 2021 році було знято депозитні кошти на загальну суму 18 000 доларів США, не може бути підставою для відмови у задоволенні його позову про стягнення аліментів, оскільки ця обставина мала місце ще у 2021 році, тобто до подачі позову до суду, а тому не свідчить про достатній рівень матеріального забезпечення позивача станом на час розгляду справи.

Крім цього, надаючи оцінку наявного у ОСОБА_1 депозиту в АТ «Державний ощадний банк України», де фактичний залишок становить 17 172,68 грн., то колегія суддів вважає, що ці кошти є незначними і з врахуванням стану здоров`я позивача не свідчать про те, що він не потребує матеріальної допомоги.

При цьому, Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший

статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це

не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен

аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру

рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином,

питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що

випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі

конкретних обставин справи, (Проніна проти України, №63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року), через що колегія суддів не вбачає

необхідності надавати оцінку решті доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського

Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає

детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами.

Будь-яких інших доводів та доказів на їх підтвердження, що є правовою

підставою для скасування або зміни рішення суду першої інстанції апелянтом

надано не було, у зв`язку з чим, апеляційний суд не вбачає правових підстав

для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної

скарги.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 02 листопада 2023 року слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , інтереси яких представляє адвокат Павалюк Галина Василівна залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м.Чернівців від 02 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: І.М. Литвинюк

І.Б. Перепелюк