Справа № 199/525/24
(2/199/1177/24)
РІШЕННЯ

Іменем України

18 липня 2024 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Богун О.О.,

при секретареві Буточкіній М.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа - Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом у якому просила визнати протиправною та скасувати постанову від 20.12.2023 державного нотаріуса Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гайворонської Т.О., про відмову у вчиненні нотаріальних дій щодо видачі їй свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_3 , яка уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 »; дружина померлого ОСОБА_6 та син померлого ОСОБА_7 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивач, звернулася до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 , яка була долучена до відповідної, заведеної раніше спадкової справи №621/2023.

20 грудня 2023 року державним нотаріусом Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гайворонською Т.О. була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій, оскільки у спадкоємця відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

Оскільки позивачка не згодна з даною постановою, вона звернулася до суду з позовом.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 23.01.2024 провадження у справі відкрито, справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 14.05.2024 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

Представник позивача та позивачка у судове засідання не з`явилися надали заяву про слухання справи у їх відсутність, на задоволенні позову наполягали.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, надавши суду відзив на позов, я кому просила відмовити у задоволенні позовних вимог.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надавши пояснення з приводу позовних вимог, в якому просила суд ухвалити рішення, відповідно до вимог чинного законодавства України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судо встановлено, що що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкоємцем першої черги після померлого ОСОБА_2 є його донька ОСОБА_3 , яка уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище на « ОСОБА_5 »; дружина померлого ОСОБА_6 та син померлого ОСОБА_7 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на частину квартири АДРЕСА_1 .

Позивач, звернулася до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) з заявою про прийняття спадщини після померлого батька ОСОБА_2 , яка була долучена до відповідної, заведеної раніше спадкової справи №621/2023.

20 грудня 2023 року державним нотаріусом Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гайворонською Т.О. була винесена постанова про відмову у вчинені нотаріальних дій, оскільки у спадкоємця відсутні документи, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно.

При вирішенні справи суд керується такими нормами права.

Згідно з частиною першої статті 15, частиною першою статті16 ЦК Україникожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

За приписами ст. 1261 ЦК України, в першу чергу право на спадкоємство згідно із законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Так, частиною першою ст.1270 ЦК України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про нотаріат» нотаріус зобов`язаний: здійснювати свої професійні обов`язки відповідно до цього Закону і принесеної присяги, дотримуватися правил професійної етики; сприяти громадянам, підприємствам, установам і організаціям у здійсненні їх прав та захисті законних інтересів, роз`яснювати права і обов`язки, попереджати про наслідки вчинюваних нотаріальних дій для того, щоб юридична необізнаність не могла бути використана їм на шкоду; відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Згідно зі ст.50 закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії.

Відповідно до п.2.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (в редакції, чинній на момент винесення оскаржуваної постанови; надалі за текстом Порядок), Спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Згідно з п.2.2 глави 10 розділу ІІ Порядку, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту, крім випадків, передбачених підпунктом 2.6 цього пункту.

Відповідно до п. 2.4. глави 10 розділу ІІ Порядку, у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви (іншого документа) та роз`яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи, а у разі потреби (неправильно визначено місце відкриття спадщини) витребовує цю справу для подальшого провадження.

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частин першої четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Стаття 76 ЦПК України визнає доказами будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (стаття 77 ЦПК України).

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18).

Згідно з п.4.9 Порядку, свідоцтво про право на спадщину видається на підставі заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини, а у випадках, передбачених частиною другою статті 1270, статтею 1276 Цивільного кодексу України, - не раніше зазначених у цих статтях строків.

Як встановлено у п. 4.15 Порядку, у разі звернення спадкоємця з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину для завершення спадкування щодо спадщини, яка була відкрита на окремих територіях України до початку їх тимчасової окупації, введення воєнного стану та щодо якої спадкова справа була зареєстрована у Спадковому реєстрі, але не була закінчена, внаслідок знищення спадкової справи або відсутності доступу до місця її зберігання у зв`язку з тимчасовою окупацією чи веденням бойових дій, приватний нотаріус (державна нотаріальна контора), до якого (якої) звернувся спадкоємець, має перевірити факти, передбачені законом, та витребувати необхідні документи.

У зв`язку з тим, що спадкоємицею не надано для вчинення нотаріальних дій оригінал документа, що посвідчує право власності спадкодавця на нерухоме майно, що передбачено ст.. 49 Закону україни «Про нотаріат» то постанову нотаріусом винесено правомірно, що є підставою для відмови у позові.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 76, 81, 89, 141, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Шостої Дніпровської державної нотаріальної контори Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа - Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про визнання протиправною та скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій - відмовити повністю.

Судові витрати покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Суддя О.О.Богун

18.07.2024