Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2024 Справа №607/16198/24 Провадження №2/607/3324/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

з участю секретаря судового засідання Баб`як Н. О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Тернополі в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білецької сільської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Білецької сільської ради про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з відповідної частини житлового будинку АДРЕСА_1 , загальною площею 96,3 кв.м., житловою площею, 51,9 кв.м., з господарськими будівлями і спорудами.

Даний будинок мав статус колгоспного двору, в якому станом на 15 квітня 1991 року були зареєстровані та проживали шість членів колгоспного двору.

Померлій ОСОБА_2 належала 1/6 частина будинку як члену колгоспного двору.

Після смерті матері спадщину прийняв ОСОБА_1 , згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України як особа, що постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 119/2009, заведеної Тернопільською районною державною нотаріальною конторою. Інші спадкоємці відсутні.

ОСОБА_1 звернувся в Тернопільську районну державну нотаріальну контору для оформлення спадщини на будинок АДРЕСА_1 , однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину через відсутність правовстановлюючого документу про належність цього майна спадкодавцеві.

З огляду на вказане, ОСОБА_1 просить суд визнати за ним право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 29 липня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/16198/24, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 22 серпня 2024 року, залучено у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільську районну державну нотаріальну контору та витребувано від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчені копії матеріалів спадкової справи № 119/2009, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Листом № 1701/01-16 від 04 вересня 2024 року Тернопільська районна державна нотаріальна контора повідомила суд про те, що матеріали запитуваної спадкової справи передані на зберігання до Державного нотаріального архіву Тернопільської області.

Протокольною ухвалою суду, постановленою у судовому засіданні 20 вересня 2024 року, витребувано від Державного нотаріального архіву Тернопільської області належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 119/2009, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07 жовтня 2024 року та 10 жовтня 2024 року судом зареєстровано лист Державного нотаріального архіву Тернопільської області, на виконання ухвали суду від 20 вересня 2024 року, та надано копії матеріалів спадкової справи № 119/2009, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Семененко С. М. в судове засідання не з`явилися, проте останній подав заяву, у якій просив суд проводити розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Білецької сільської ради у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду клопотання, в якому просив суд проводити розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) відповідач може визнати позов на будьякій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві, а також у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

За змістом ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Тернопільської районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву у якій просить справу розглядати без його присутності.

За вказаних обставин, з підстав передбачених ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, розглянувши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні обставини.

17 жовтня 1961 року ОСОБА_3 зареєстрував шлюб із ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_4 , що вбачається із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № , сформованого 24 липня 2024 року.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 25 січня 1963 року ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

19 жовтня 1972 року ОСОБА_3 та ОСОБА_5 розірвали шлюб. Після розірвання шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_6 , що вбачається із витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 9, сформованого 24 липня 2024 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 72 років померла ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 16 жовтня 2006 року Ігровицькою сільською радою Тернопільського району Тернопільської області України.

15 вересня 2021 року староста села Ігровиця П. М. Винницький видав довідку № 393, згідно якої з ОСОБА_2 на час її смерті були зареєстровані та проживали в житловому будинку по АДРЕСА_1 : син ОСОБА_1 , 1963 року народження, невістка ОСОБА_7 , 1965 року народження; внук ОСОБА_8 , 1985 року народження; внук ОСОБА_9 , 1986 року народження; внучка ОСОБА_10 , 1988 року народження.

Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро, технічної інвентаризації 18 жовтня 2021 року за № 1283, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , зареєстрований за головою колгоспного двору ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 05 вересня 1990 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 35. Державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 в бюро не проведена.

19 липня 2024 року сільським головою Білецької сільської ради Маликом Д. В. видано довідку № 228, згідно якої станом на 01 липня 1990 року будинковолодіння по АДРЕСА_1 , рахується колгоспним двором за ОСОБА_1 ; членами двору були: мати - ОСОБА_2 , 1934 року народження; дружина ОСОБА_7 , 1965 року народження; син ОСОБА_8 , 1985 року народження; син ОСОБА_9 , 1986 року народження; дочка ОСОБА_10 , 1988 року народження.

12 жовтня 2021 року на замовлення ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

15 листопада 2021 року державний нотаріус Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайна І. В., розглянула подані ОСОБА_1 документи для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті - ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори заведена спадкова справа за № 119/2009 року, після смерті ОСОБА_2 , за заявою ОСОБА_1 - про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом за № 223 від 11 березня 2009 року. Інші спадкоємці не зверталися.

Згідно інформаційної довідки № 1283 від 18 жовтня 2021 року, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації, державна реєстрація права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_1 на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 05 вересня 1990 року та записано в реєстрову книгу №1 за реєстровим №35.

Державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами, по АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 в бюро не проведена.

Згідно довідки Білецької сільської ради Тернопільського район Тернопільської області № 460 від 08 листопада 2021 року членами колгоспного двору були: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

У зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу про належність спадкодавцеві нерухомого майна за вищевказаною адресою, а також не проведення державної реєстрації цього майна, державним нотаріусом відмовлено ОСОБА_1 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на частку житлового будинку АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

07 жовтня 2024 року та 10 жовтня 2024 року на запит суду від Державного нотаріального архіву Тернопільської області надійшли матеріали спадкової справи № 119/2021, заведеної після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із матеріалів цієї спадкової справи встановлено, що 11 березня 2009 року ОСОБА_1 , звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_2 , на земельну ділянку для ведення сільського господарства, площею, 2,47 га, яка розташована на території Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

11 березня 2009 року ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення сільського господарства, площею, 2,47 га, яка розташована на території Ігровицької сільської ради Тернопільського району Тернопільської області.

15 листопада 2021 року ОСОБА_1 , звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, на частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак у його видачі державним нотаріусом було відмовлено, що суд описав вище.

Інші спадкоємці після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , до нотаріуса не зверталися.

Відтак, проаналізувавши вищенаведене, суд доходить до наступного висновку.

В силу ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ст. 16 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Згідно із ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

При вирішення спорів щодо спадкування майна колишнього колгоспного двору, яке придбане до 15 квітня 1991 року, належить застосовувати норми, що регулювали власність цього двору до вказаної дати, зокрема, право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір таких часток визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Таким чином, право на частку у колгоспному дворі, яке було набуто до 15 квітня 1991 року мають всі члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на таку частку.

Житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 станом на 15 квітня 1991 року мав статус колгоспного двору, головою двору був ОСОБА_1 , 1963 року народження, та його членами: мати - ОСОБА_2 , (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ); дружина ОСОБА_7 , 1965 року народження; син ОСОБА_8 , 1985 року народження; син ОСОБА_9 , 1986 року народження; дочка ОСОБА_10 , 1988 року народження.

Таким чином, право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 мали ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , в рівних частках, тобто по 1/6.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 .

Після її смерті відкрилася спадщина, на 1/6 частку житлового будинку АДРЕСА_1 .

У відповідності до cт. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно cт. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частина 3 ст. 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, він вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері, та успадкував 1/6 частину житлового будинок з надвірними будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

Водночас, позивач не може оформити свої спадкові права, оскільки нотаріус відмовила йому у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів, і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Отже, право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у зв`язку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення.

Таким чином, виникнення права власності на житлові будинки, споруди, в тому числі на житлові будинки, які відносились до колгоспного двору, не залежить від державної реєстрації цього права.

Щодо правовстановлюючого документу на вищевказане спадкове майно, то суд виходить з наступного. Пунктом 18 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 р оку, погодженої заступником Голови Верховного суду Української РСР 15 січня 1966 року, яка була чинною на час набуття сторонами по справі та спадкодавцем у власність майна колгоспного двору, передбачено процедуру отримання правовстановлюючого свідоцтва на право власності. Зокрема, у разі будівництва будинку на колгоспній землі, розташованій у смузі міста або селища міського типу, виконком місцевої Ради депутатів трудящих, на підставі витягу з рішення загальних зборів колгоспників або довідки правління колгоспу про надання земельної ділянки для будівництва, дозволу виконкому на будівництво та акту про закінчення будівництва і введення в експлуатацію будинку, разом з затвердженням цього акту вирішує питання про оформлення права власності і видачу свідоцтва про це. В свідоцтві на право власності, яке видано колгоспному двору, вказується, що будинок належить колгоспному двору і зазначається голова цього двору.

Згідно інформаційної довідки, виданої Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро, технічної інвентаризації 18 жовтня 2021 року за № 1283, станом на 01 січня 2013 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , зареєстрований за головою колгоспного двору ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Тернопільською районною радою 05 вересня 1990 року та записано в реєстрову книгу № 1 за реєстровим № 35.

Водночас, цей правовстановлюючий документ суду не надавався, що не може бути перешкодою в оформленні спадкоємцем своїх прав на успадковане майно, а тому є підстави для застосування ст. 392 ЦК України до виниклих між сторонами правовідносин.

Отож, врахувавши встановлені обставини в сукупності із нормами матеріального права, суд доходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення шляхом визнання за ним права власності: на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з тим, що позивачка не заявив вимог про розподіл судових витрат, дане питання судом не вирішується.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 7678, 83, 206, 258268, 273, 352355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/6 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса місця проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Білецька сільська рада, код ЄДРПОУ: 14029160, адреса місцезнаходження: вул. Молодіжна, 19, с. Біла Тернопільського району Тернопільської області, 47707.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, , адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 27, м. Тернопіль, 46003.

Головуючий суддя Герчаківська О. Я.