УХВАЛА

27 серпня 2024 року

м. Київ

справа № 718/3633/23

провадження № 61-11916ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротуна В. М. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Сенс Банк» про захист прав споживачів та стягнення коштів (банківського вкладу),

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк» (далі - АТ «Сенс Банк») про захист прав споживачів та стягнення коштів (банківського вкладу).

Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнено з АТ «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 кошти за

договором банківського вкладу від 01 жовтня 2014 року № 8957 у розмірі 5 400,00 доларів США, що згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ станом на дату прийняття рішення (07 березня 2024 року) еквівалентно 206 638,56 грн, а також 3 % річних від простроченої суми у розмірі 956,46 доларів США, що згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ станом на дату прийняття рішення (07 березня 2024 року) еквівалентно 36 600,28 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 07 березня 2024 року в частині задоволення позову скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення.

Провадження в частині позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з

АТ «Сенс Банк» 5 400,00 доларів США банківського вкладу за договором

від 01 жовтня 2014 року № 8957закрито.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення з АТ «Сенс Банк» 3 % річних у розмірі 34 863,83 грн відмовлено.

05 липня 2024 рокуОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 повернуто заявнику.

25 липня 2024 рокуОСОБА_1 вдруге подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 . Визнано неподаною та повернуто заявнику.

16 серпня 2024 року ОСОБА_1 втретє подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року.

Проте, втретє подана касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження та підлягає поверненню з наступних підстав.

За змістом статей 185, 393 ЦПК України повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Натомість, обставини, які стали підставою для повернення касаційної скарги ухвалами Верховного Суду від 16 липня 2024 року та 22 серпня 2024 року існувати не перестали, оскільки ОСОБА_1 не врахувавши викладені у вказаній ухвалі роз`яснення, повторно подав касаційну скаргу оформлену в аналогічний спосіб, зокрема без зазначення підстав касаційного оскарження судових рішень. Такі дії можуть свідчить про те, що заявник намагається отримати протилежну оцінку обставин, які Верховний Суд у цій справі вже визнав підставою для повернення попередньо поданої скарги.

Об`єктивних перешкод для виконання роз`яснень викладених в ухвалах Верховного Суду від 16 липня 2024 року та 22 серпня 2024 року

ОСОБА_1 не наведено та Верховний Суд їх не встановив.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Верховний Суд роз`яснює заявнику, що посилаючись на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, як на підставу для відкриття касаційного провадження, він повинен зазначити норму права, єдину практику застосування якої необхідно сформувати, обставини справи, до яких ця норма повинна застосовуватись, який висновок виклав апеляційний суд з цього питання та обґрунтувати, в чому полягає незгода з ним.

Саме лише посилання на пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України, без його обґрунтування, не свідчить про невиконання заявником вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо належного обґрунтування у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

Оскільки заявником при зверненні втретє до Верховного Суду із касаційною скаргою на те саме судове рішення не було усунуто обставини, які стали підставою для повернення попередньо поданої касаційної скарги ухвалами Верховного Суду від 16 липня 2024 року та 22 серпня 2024 року (провадження № 61-9802ск24 та № 61-10943ск24), втретє подана та оформлена в аналогічний спосіб касаційна скарга у цій справі також підлягає поверненню особі, яка її подала.

Відповідно до частини третьої статті 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись статтями 43, 44, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чернівецького апеляційного суду від 05 червня 2024 року визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Коротун