Номер провадження: 22-ц/813/2095/24
Справа № 494/952/23
Головуючий у першій інстанції Римарь І.А.
Доповідач Кострицький В. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кострицького В.В.,

суддів: Назарової М.В., Лозко Ю.П.,

за участю секретаря Пухи А.М.

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА"

відповідач ОСОБА_1

розглянув в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу ТОВ «Бізнес Позика» на рішення Березівського районний суд Одеської області від 04 липня 2023 року

у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Короткий зміст позовних вимог.

До суду звернулось ТОВ «Бізнес Позика» з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову позивач вказує, що 05.10.2022, між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 , було укладено договір про надання кредиту № 454818-КС-001, укладеного в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця. Згідно договору позичальник отримав кредит у розмірі 40 000 грн строком на 16 тижнів, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,15957097 % в день (фіксована ставка). 05.10.2022 позивач видав відповідачу кредит у розмірі 40 000 грн, шляхом перерахування на банківську картку позичальника № НОМЕР_1 , що підтверджується довідкою про видачу коштів, чим виконав свої зобов`язання у повному обсязі. Заборгованість за договором кредиту ОСОБА_1 сплачена лише частково, а саме в розмірі 54 401, 34 гривен. Станом на 22.05.2023 р, відповідач має заборгованість 46 441, 28 грн, з яких: - сума прострочених платежів по тілу кредиту 10 752, 76 грн; - сума прострочених платежів по процентах 35 688, 52 грн; - сума прострочених платежів за комісією 0, 00 грн. У зв`язку з вищевикладеним, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за вищевказаним договором позики в сумі 46 441,28 грн та судові витрати у сумі 2 147,20 грн..

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Березівського районний суд Одеської області від 04 липня 2023 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково.

Суд першої інстанції в обґрунтування свого рішення зазначає, що відповідач на виконання умов договору здійснила часткову оплату за вищевказаним Договором на загальну суму 54 401,34 грн, тобто вона взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків не виконала у строки, передбачені графіком погашення кредиту, кредит та проценти за його користування не сплатила у повному обсязі, чим порушила вимоги кредитного договору.

В той же час суд вважає такими, що підлягають частковому задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості по процентам.

Суд вважає, що зменшити розмір заборгованості за нарахованими процентами з 35 688,52 грн. до 12 452,88 грн., виходячи з наступного.

Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обв`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наданий сторонами, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27постанови Пленуму Верховного суду України від 12.06.2009 року №2 «Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»), при цьому жодна із сторін не була поставлена судом у менш сприятливе становище, порівняно з іншою стороною, на чому наголошується у практиці Європейського суду з прав людини.

Так, у п.24 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Надточій проти України», в п.48 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Мала проти України» та в п.23 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гурепка проти України №2» наголошується на принципі рівності спорідному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище, порівняно з опонентом.

При цьому, суд звернув увагу на те, що згідно з п.6 ч.1ст.3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність.

Положеннями ст.ст.6,627 ч.1 ЦК України, визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Таким чином, вимога щодо врахування принципу розумності, як і принципу справедливості, є прямою вимогою закону до договору.

При вирішенні даного спору суд враховує, що одним із проявів верховенства права є положення про те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Справедливість одна з основних засад права і є вирішальною у визначенні його як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права. Ця позиція суду ґрунтується, в тому числі, нарішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року №15-рп/2004у справі №1-33/2004.

З огляду на вказані положення, суд вважав, що нарахування процентів у розмірі 35 688,52 грн, який фактично перевищує заборгованість за тілом кредиту в 3,5 рази, також може свідчити на не справедливі умови договору та фактично є надмірним тягарем для відповідача щодо сплати кредиту, а тому суд вважає зменшити їх у цій частині до 12 452,88 грн.

При оцінці наслідків порушення зобов`язань відповідача за кредитним договором, застосовуючи принципи добросовістності, розумності і справедливості, враховуючи відсутність чіткого нормативно закріпленого механізму зменшення розміру кредитних зобов`язань, суд вважає можливим і необхідним зменшити розмір заявленої позивачем до стягнення суми з 46 441,28 грн до 23 205,64 грн. (10752,76 грн +12 452,88 грн).

Доводи апеляційної скарги.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Березівського районного суду Одеської області від 04 липня 2023 року частково - в частині часткової відмови в задоволенні позовних вимог ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» до ОСОБА_1 щодо стягнення з останньої на користь Позивача грошової суми в розмірі 35 688,52 гривень, яка становить заборгованість Відповідача перед Позивачем за нарахованими та не сплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом за Договором про надання кредиту № 454818-КС-001 від 05.10.2022р. та в зазначеній частині ухвалити нове рішення, згідно з яким задовольнити заявлені позовні вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та стягнути на його користь з ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 35 688,52 гривень заборгованості за нарахованими та не сплаченими (простроченими) процентами за користування кредитом за Договором про надання кредиту №454818-КС-001 від 05.10.2022р., в решті Рішення Березівського районного суду Одеської області від 04 липня 2023 року - залишити без змін;.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що висновки суду першої інстанції є помилковими через те, що в зазначеній частині оскаржуване рішення є таким, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для вирішення справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції із вказаного питання, зазначені в рішенні, не відповідають фактичним обставинам справи.

Вказує, суд першої інстанції в оскаржуваному судовому рішенні неправомірно та безпідставно зменшив розмір зовсім інших процентів, а саме процентів, які нараховувались. Позивач протягом строку кредитування за Кредитним договором (процентів за користування кредитом), їх нарахування відбувалось не в якості заходу впливу на Відповідача за порушення грошового зобов`язання за Кредитним договором, а в якості плати за користування кредитними коштами протягом строку кредитування за Кредитним договором.

В оскаржуваному судовому рішенні суд першої інстанції робить висновок про те, що розмір нарахованих процентів значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, ніяким чином не впливає на законність та обґрунтованість нарахованих Позивачем процентів за користування кредитом адже розмір таких нарахованих процентів повністю відповідає умовам Кредитного договору, а право Позивача на одержання таких процентів у відповідності до ч.1 ст.1048 ЦК України є легальною, законною, справедливою та правомірною платою Відповідача за користування кредитними коштами.

Щодо явки сторін.

Згідно ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Отже, розгляд цивільної справи з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім справ зазначених в ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у суді апеляційної інстанції у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи є загальним правилом, визначеним у ЦПК України.

Із матеріалів справи вбачається, що ціна позову в даній справі становить 46441,28 грн. і є менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому справа відноситься до категорії малозначної справи в силу вимог закону.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Позиція апеляційного суду.

Заслухавши суддю-доповідача, оцінивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та законність і обґрунтованість рішення в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, судова колегія приходить наступного.

Відповідно до вимог ст. 367 ЦПК України, - суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Рішення суду в частині задоволення позову щодо стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та частини відсотків апелянтом не оскаржується, тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційний суд вважає, що висновки суду в оскаржуваній частині рішення суду не в повній мірі відповідають обставинам справи, не ґрунтуються на нормах матеріального права.

Судом встановлено, що 05.10.2022, між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 , було укладено договір про надання кредиту №454818-КС-001, укладеного в електронній формі, в порядку передбаченому Законом України «Про електронну комерцію» і Правил про надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика», через особистий кабінет позичальника на сайті кредитодавця.

Згідно договору позичальник отримав кредит у розмірі 40 000 грн строком на 16 тижнів, на умовах сплати процентів за користування кредитом у розмірі 1,15957097 % в день (фіксована ставка).

05.10.2022 позивач видав відповідачу кредит у розмірі 40 000 грн., що підтверджується довідкою про видачу коштів, чим виконав свої зобов`язання у повному обсязі.

Заборгованість за договором кредиту ОСОБА_1 сплачена лише частково, а саме в розмірі 54 401, 34 гривен.

Станом на 22.05.2023 р, відповідач має заборгованість 46 441, 28 грн, з яких: - сума прострочених платежів по тілу кредиту 10 752, 76 грн; - сума прострочених платежів по процентах 35 688, 52 грн; - сума прострочених платежів за комісією 0, 00 грн.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

За змістом ст. 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Особливості застосування змінюваної процентної ставки за договором про надання споживчого кредиту встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За матеріалами справи встановлено, що 05 жовтня 2022 року між сторонами укладено договір про надання кредиту в сумі 40000 грн. строком на 16 тижні. За умовами договору плата за користування кредитом є фіксованою та становить 1,15957097 % за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного у цьому договорі, плата за користування кредитом нараховується на залишок заборгованості по кредиту, наявну на початок календарного дня, за фактичне число календарних днів користування кредитом, із урахуванням дня видачі кредиту та дня повернення кредиту. Реальна річна процентна ставка становить 12126,10 процентів

Позивач зобов`язання за кредитним договоромвиконав в повному обсязі, а відповідач, всупереч викладеним у кредитному договорі умовам, в установлені терміни не повернув належні до сплати грошові суми, оскільки здійснив лише часткову оплату на загальну суму 54401,34 грн порушуючи встановлений графік обов`язкових платежів.

Банк, заявляючи позов про стягнення кредитної заборгованості, просив у тому числі, крім заборгованості за неповернутим кредитом, стягнути складову його повної вартості, зокрема й заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом.

Матеріалами цивільної справи підтверджується, що у підписаному позичальником договорі визначені тип та розмір процентних ставок плати за користування кредитом: фіксована процентна ставка у розмірі 1,15957097 % за кожен день користування кредитом та реальна річна ставка у розмірі 12126,10 %.

Зважаючи на зазначене, оскільки відповідачкою не було належним чином виконано умови кредитного договору та не спростовано будь-якими доказами правильність розрахунку заборгованості за кредитним договором, колегія суддів вважає, що заборгованість за процентами за користування кредитом підлягає стягненню в розмірі 35688,52 грн.

Нарахування відсотків позивачем правомірно здійснювалось відповідно до умов кредитного договору, за змістом якого плата за користування кредитом за цим договором є фіксованою та становить 1,15957097 % за кожен день користування кредитом. Протягом строку кредитування, визначеного в цьому договорі 16 тижнів, плата за користування кредитом нараховувалась на залишок заборгованості по кредиту.

Судова колегія звертає увагу на наданий позивачем розрахунок заборгованості за кредитом (а.с.7 зворот) станом на 25 січня 2023 року та розмір заборгованості на цей час у взаємозв`язку з розміром позовних вимог, однак враховує приписи ст. 367 ЦПК України, - відповідно до якої суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд першої інстанції ухвалюючи рішення про стягнення процентів за користування кредитом в розмірі 12452,88 грн. на зазначене уваги не звернув, не обгрунтував визначений ним розмір стягнення та дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову в цій частині, у зв`язку з чим рішення в частині що оскаржується прийнято поспішно та необгрунтовано, а тому підлягає зміні. З ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» слід стягнути заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом в межах строку кредитування визначеного сторонами 24 тижні в розмірі 35688,52 грн..

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат

Оскільки позовна заява та апеляційна скарга задоволені в повному обсязі, судовий збір сплачений позивачем за позов в розмірі 2147,20 грн. та за подання апеляційної скарги 1288,32 грн., а всього 3435,52 грн..

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право: скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» задовольнити.

Рішення Березівського районний суд Одеської області від 04 липня 2023 року змінити в частині розміру стягуваної заборгованості за процентами, збільшивши розмір стягнення прострочених платежів по процентам з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" (, місце знаходження: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки 26 офіс 411) заборгованість за Договором №454818-КС-001 про надання кредиту від 05.10.2022 року суми прострочених платежів по процентам до 35688,52 грн..

В решті рішення залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» судовий збір в розмірі 3435,52 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 27 лютого 2024 року.

Головуючий суддя В.В. Кострицький

Судді М.В. Назарова

Ю.П. Лозко