Справа № 148/2116/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 лютого 2024 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу №148/2116/23 від 26.10.2023, про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 5283,96 грн, -

ВСТАНОВИВ:

Тульчинським районним судом Вінницької області видано судовий наказ від 26.10.2023 про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого: вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" ( НОМЕР_2 в АБ "УКРГАЗБАНК", МФО 320478) заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.12.2022 по 30.09.2023 в розмірі 5283,96 грн, та судові витрати з оплати судового збору в сумі 268,40 грн.

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу, яка мотивована тим, що судовий наказ заявник не отримав, а про його наявність йому стало відомо 10.01.2024 за допомогою пошуку в реєстрі Судова влада, після отримання 09.01.2024 смс-повідомлення від банку про блокування його карткового рахунку та вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню, за наступних обставин.

Так, докази мають підтверджувати не лише факт виникнення права вимоги стягувача, але і розмір обов?язків боржника. Доказами у такій категорії справ виступають: відповідні договори про надання таких послуг, інші письмові докази, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг; документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги.

Заявник вказує, що договору з ТОВ «Енера Вінниця» у письмовій (в тому числі в електронній) формі ним не підписувався, тому вважає, оскільки договір щодо надання послуг з електропостачання між ОСОБА_1 та ТОВ «Енера Вінниця» відсутній, наслідком чого, у стягувача не має безспірного права грошової вимоги щодо стягнення боргу за оплату електричної енергії із боржника споживача послуг.

За своєю правовою природою рахунок на оплату товару (послуг) не є первинним документом, а є документом, який містить тільки платіжні реквізити, на які потрібно перераховувати грошові кошти в якості оплати за надані послуги, тобто, носить інформаційний характер, на це звернув увагу Верховний Суд в постанові № 915/641/19 від 29.04.2020.

Між заявником та ТОВ «Енера Вінниця» впродовж 2023 року не підписувалися акти купівлі-продажу електроенергії, акти постачання електроенергії, тому належним чином оформлених первинних документів які б підтверджували надання послуг ОСОБА_1 з електропостачання стягувач надати до суду не мав можливості. Надання документів, які містять інформаційний характер не підтверджує споживання заявником електроенергії.

Окрім того, ОСОБА_1 невідомо згідно яких документів ТОВ «Енера Вінниця» встановили саме таку заборгованість. Починаючи з лютого 2023 року взаєморозрахунки шляхом надсилання заявником показників лічильника не відбувалося, тому доказів про обсяг спожитої електроенергії у стягувача немає, що вказує на визначення суми заборгованості ТОВ «Енера Вінниця» на власний розсуд.

Доказами, що підтверджують необґрунтованість вимог стягувача та правомірність скасування судового наказу є відсутність підписаного між мною та ТОВ "Енера Вінниця" договору та відсутність первинних документів якими може бути підтверджено фактичне надання та отримання відповідних послуг.

Також, разом із заявою про скасування судового наказу, заявник подав заяву про поновлення пропущеного строку, яка мотивована тим, що судовий наказ заявник не отримав, а про його наявність заявнику стало відомо 10.01.2024 за допомогою пошуку в реєстрі Судова влада, після отримання 09.01.2024 смс-повідомлення від банку про блокування його карткового рахунку. У подальшому, 16.01.2024 ним було подано заяву про скасування судового наказу, однак дану заяву було повернуто судом, так як, останнім не у повному обсязі сплачено судовий збір. Після чого, 29.01.2024 ухвалу про повернення заявником отримано на пошті та, у подальшому 31.01.2024 ОСОБА_1 доплатив судовий збір та повторно направив заяву про скасування судового наказу.

На підставі вищевикладеного, заявник просив поновити строк для подання заяви про скасування судового наказу та скасувати судовий наказ № 148/2116/23 від 26.10.2023.

Розглянувши заяви про поновлення пропущеного строку для подачі заяви про скасування судового наказу, заяву про скасування судового наказу, дослідивши матеріали справи вважаю, що зазначені заяви підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Неможливість поновлення строку на подання заяви про скасування судового наказу ЦПК України не встановлено, а навпаки за змістом статей 170, 171 цього Кодексу разом із заявою про скасування судового наказу боржник має право подати клопотання про поновлення процесуального строку, якщо така заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою статті 170 ЦПК України (пункт 3 частини 5 статті 170 ЦПК України).

Тульчинським районним судом Вінницької області видано судовий наказ від 26.10.2023 про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого: вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, на поточний рахунок зі спеціальним режимом використання ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" ( НОМЕР_2 в АБ "УКРГАЗБАНК", МФО 320478) заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.12.2022 по 30.09.2023 в розмірі 5283,96 грн, та судові витрати з оплати судового збору в сумі 268,40 грн (а.с. 25).

Як вбачається із заяви про поновлення пропущеного строку для подачі заяви про скасування судового наказу, та матеріалів справи, судовий наказ ОСОБА_1 не отримав згідно довідки Ф.20 АТ "УКРПОШТА" відправлення не вручене через відсутність адресата за вказаною адресою (а.с. 28), та заявник вказує, що йому стало відомо про наявність судового наказу 10.01.2024 за допомогою пошуку в реєстрі Судова влада.

У подальшому, 17.01.2024 ним було подано заяву про скасування судового наказу (а.с. 31, 32), однак дану заяву ухвалою Тульчинського районного суду Вінницької області від 18.01.2024 на підставі ч. 6 ст. 170 ЦПК України повернуто без розгляду, так як, останнім не у повному обсязі сплачено судовий збір (а.с. 36).

Після чого, ухвалу суду від 18.01.2024 заявником отримано на пошті 29.01.2024 (а.с. 34), 31.01.2024 ОСОБА_1 доплатив судовий збір у розмірі 18 грн згідно квитанції №А10В-63ХМ-271А-М69Х (а.с. 40, 41) та 05.02.2024 останній повторно направив заяву про скасування судового наказу (а.с. 42-44).

Суддею встановлено, що останнім днем подання заяви про скасування зазначеного судового наказу до суду є 26.01.2024, заявник у визначений ч. 1 ст. 170 ЦПК України строк 17.01.2024 вперше подав до суду заяву про скасування судового наказу, однак заява була повернута вищевказаною ухвалою суду, яку ОСОБА_1 отримав 29.01.2024. Після чого заявник повторно звернувся до суду із заявою про скасування наказу, виправив недоліки, які стали підставою для повернення його заяви.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше вчасно звернувся до суду з заявою про скасування зазначеного судового наказу, а після повернення заяви виправив недоліки, які стали підставою для повернення та повторно подав заяву, приходжу до висновку про те, що строк на подання заяви про скасування зазначеного судового наказу пропущений з поважних причин та підлягає поновленню на ст. 126 ЦПК України.

Згідно положень ч. 1 ст. 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу.

Відповідно до роз`яснень, які викладені у п. 1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних спорів «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23.12.2012, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Отже, виходячи з того, що наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги стягувача, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору та при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи, то відповідна заява боржника є єдиною підставою для скасування судового наказу.

Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому ст. 444 цього Кодексу.

Як вбачається із заяви про скасування судового наказу, боржник посилається на те, що відсутні договірні правовідносини щодо надання житлово-комунальних послуг між ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" і заявником, та відсутність первинних документів якими може бути підтверджено фактичне надання та отримання відповідних послуг.

Суддею встановлено, що між боржником та стягувачем існує спір щодо наявності заборгованості, тому наведені заявником обставини можуть бути перевірені судом лише під час розгляду справи в порядку позовного провадження.

Підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, передбачених ст. 170 ЦПК України суддею не встановлено.

Перевіривши доводи заяви про скасування судового наказу, дослідивши та проаналізувавши матеріали цивільної справи, беручи до уваги, що наказне провадження є безспірним, підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, вважаю, що викладені у заяві про скасування судового наказу заперечення проти вимог заяви про видачу судового наказу потребують додаткового дослідження, оскільки між стягувачем та боржником виник спір щодо наявності заборгованості, який підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, у зв`язку з чим приходжу до висновку, що судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 5283,96 грн, підлягає скасуванню, а заява про скасування судового наказу підлягає задоволенню.

При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами за правилами спрощеного позовного провадження, в порядку визначеному ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 141, 170, 171 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання заяви про скасування судового наказу № 148/2116/23 від 26.10.2023.

Заяву ОСОБА_1 , про скасування судового наказу - задовольнити.

Скасувати судовий наказ виданий 26.10.2023 Тульчинським районним судом Вінницької області по справі № 148/2116/23 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ", ідентифікаційний код в , місцезнаходження якого: вул. Пирогова, 131, м. Вінниця, 21037, заборгованість за спожиту електроенергію за період з 01.12.2022 по 30.09.2023 в розмірі 5283,96 грн, та судові витрати з оплати судового збору в сумі 268,40 грн.

Роз`яснити ТОВ "ЕНЕРА ВІННИЦЯ" право на звернення до суду з тією самою вимогою в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя: