КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 2-3234/12 Головуючий у І інстанції Дубас Т.В.
Провадження №22-ц/824/9286/2024 Головуючий у 2 інстанції Таргоній Д.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 серпня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Таргоній Д.О.,

суддів: Голуб С.А., Слюсар Т.А.,

за участі секретаря Спис Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за апеляційними скаргами представника ОСОБА_1 - адвоката Галатенка Євгенія Євгенійовича та ШаулкаАнатолія Олексійовича на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», стягувач: товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», боржники: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , приватний виконавець Чучков Михайло Олександрович, заінтересована особа товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Фінанс», про заміну сторони у виконавчому документі,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ТОВ «Дебт Форс» звернулись до суду першої інстанції з даною заявою, яка обґрунтована тим, що ТОВ «Вердикт капітал» є стягувачем у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №2-3234/12 про стягнення з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором №.

22 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» (Первісний стягувач) та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір №22-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Кредитним договором №.

18 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» (Заявником) було укладено Договір №18-05/23 відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Кредитним договором №.

Враховуючи вищевикладене, ТОВ «Дебт Форс» просили замінити ТОВ «Вердикт капітал» у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №2-3234/12 про стягнення з боржників заборгованості за кредитним договором №, на правонаступника стягувача - ТОВ «Дебт Форс».

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року заяву ТОВ «Дебт Форс» задоволено, замінено вибулого стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на правонаступника ТОВ «Дебт Форс» про стягнення з боржників на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Галатенко Є.Є. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача його правонаступником.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що наразі щодо боржника - ОСОБА_2 відкрито виконавче провадження № НОМЕР_1 про примусове виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28 вересня 2012 року у справі № 2-3234/12, а виконавчий лист на виконання судового рішення про стягнення коштів з ОСОБА_1 до виконання у примусовому порядку Стягувачем не пред`являвся.

Таким чином, строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-3234/12 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 закінчився.

Крім того, ухвалами Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2020 року та 29 липня 2021 року відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа та поновленні строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання щодо ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі звернуто увагу на те, що ТОВ «Дебт Форс» звернулись до суду із заявою, в якій просилисуд про заміну стягувача його правонаступником, при цьому вимога щодо поновлення пропущеного строку на пред`явлення до виконання виконавчого документа, в якомуборжником є ОСОБА_1 - відсутня, тому на думку апеллянта, в даному випадку відсутня дійсна процесуальна мета правонаступництва.

Крім того, із долучених до заяви доказів вбачається, що оформлення переходу права вимоги за кредитним договором № було здійснено виключно щодо ОСОБА_2 , що в свою чергу виключає можливість задоволення заяви ТОВ «Дебт Форс» в частині, що стосується ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Галатенко Є.Є. посилається на правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду та в постановах Верховного Суду.

14 травня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від директора ТОВ «Дебт ФОРС» - Соболь О.Я., в якому остання просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Києво-Святошинського районного Київської області від 25 грудня 2023 року залишити без змін.

Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги директора ТОВ «Дебт ФОРС» - Соболь О.Я. зазначає, що первісні стягувачі приймають участь при розгляді заяви TОB «Дебт Форс» про заміну стягувача на правонаступника та факт правонаступництва - ТОВ «Дебт Форс» не заперечують, що з врахуванням вищенаведених норм матеріального права та фактичних обставин надає підстави стверджувати про правомірність та необхідність вчинених дій ТОВ «Дебт Форс» щодо заміни стягувача на правонаступника для можливості захисту майнових прав товариства, оскільки без статусу «стягувача» - ТОВ «Дебт Форс» позбавлене можливості захисту майнових прав, як нового кредитора боржника, а також позбавлене можливостівчиняти дії, передбачені Законом України «Про виконавче провадження».

Директор ТОВ «Дебт ФОРС» - Соболь О.Я., посилаючись на правові висновки, викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, вважає, що підстави для скасування правильної та законної ухвали суду відсутні.

ОСОБА_2 (Боржник) також скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначив про наявність передбачених законом підстав для скасування оскаржуваної ухвали та відмови у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому документів, з огляду на відсутність в матеріалах справи доказів оплати вимоги для її переходу та доказів здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором.

01 липня 2024 року ОСОБА_2 (Боржник) звернувся з апеляційною скаргою на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду встановленим по справі обставинам, порушення норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та прийняти нове судове рішення та відмовити у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції не перевірено наявність в матеріалах справи доказів здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов`язань за договором, що вказує на неповне з`ясування обставин справи.

Посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 06.09.2023 у справі № 466/3066/13, відповідно до якої, суд має врахувати, що до матеріалів справи мають бути долучені докази на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення, тобто доказів, які б підтверджували належність виконання заявником своїх зобов'язань за договором.

Відзивів на апеляційну скаргу, подану ОСОБА_2 , до суду апеляційної інстанції не надійшло.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Галатенко Є.Є. підтримав вимоги поданої ним апеляційної скарги, а також не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 .

Представник ОСОБА_2 - адвокат Дяковський О.С. підтримав апеляційну скаргу свого довірителя, а також не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, поданої адвокатом Галатенко Є.Є. в інтересах ОСОБА_1

ТОВ «Дебт Форс» свого представника для участі у судовому засіданні не направило, надіслало на адресу Київського апеляційного суду через систему «Електронний суд» клопотання про відкладення розгляду справу у зв`язку із неможливістю їх представника взяти участь у судовому засіданні. Доказів поважності причин неявки представника заявника до клопотання не було додано.

ТОВ «Вердікт Капітал», приватний виконавець Чучков М.О., заінтересована ТОВ«Кампсіс Фінанс» також не направити своїх представників для участі у справі, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у відповідності до вимог процесуального законодавства.

З огляду на вказане, керуючись положеннями ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності учасників справи, які не з`явилися, однак були належним чином повідомлені про судове засідання, враховуючи,що їх неявка не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення представників боржників (апелянтів), перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що вони підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що 28 вересня 2012 року Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення по справі за позовом публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволено. Стягнуто солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суму боргу із сплати за договором кредиту від 14 квітня 2008 року № у розмірі 221 647,42 грн, судові витрати, що складаються з судового збору 2 216,47 грн, загальна сума становить 223 863,89 грн.

02.08.2019 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено Договір відступлення прав вимоги №114/2-15, відповідно до якого ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» відступило свої права вимоги за договорами кредиту і в тому числі за договором кредиту №.

Згідно попереднього реєстру боржників до договору відступлення прав вимоги №114/2-15 від 02.06.2019, право грошової вимоги за кредитним договором №, перейшло до ТОВ «ФК «Вердикт Капітал» в тому числі і щодо вимог до ОСОБА_2 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 19 березня 2020 року стягувача Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» у справі №2-3234/12 за позовом публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" в особі Київської регіональної дирекції до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором замінено на Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (, місце знаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський Узвіз, буд 5-б).(а.с. 6-7).

04 листопада 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Чучковим М.О. відкрито виконавче провадження №63503453 за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2012, яке набрало законної сили 09.10.2012, щодо боржника ОСОБА_2 про стягнення на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» суми грошових коштів в розмірі 223 863,89 грн. (а.с. 8)

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 27 листопада 2020 року відмовлено ТОВ «Вердикт Капітал» у задоволенні заяви про видачу дублікатавиконавчого листа № 2-3234/12за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2012 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та у поновленні строку на пред`явлення його до виконання.

Ухвала суду набрала законної сили та не оскаржувалась.

У травні 2021 року ТОВ «Вердикт Капітал» повторно звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 липня 2021 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа № 2-3234/12за рішеннямКиєво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2012 р. про стягнення заборгованості за кредитним договором з ОСОБА_1 та поновлення строку на пред`явлення його до виконання - залишено без задоволення.

22 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт капітал» (Первісний стягувач) та ТОВ «Кампсіс Фінанс» було укладено Договір №22-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», а ТОВ «Кампсіс Фінанс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Кредитним договором №, укладеним з ОСОБА_2

18 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» (Заявником) було укладено Договір №18-05/23 відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договором кредиту, в тому числі за Кредитним договором №, укладеним з ОСОБА_2 .

Задовольняючи заяву ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача, суд першої інстанції виходив з того, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.Крім того, суд першої інстанції зазначив, що доводи наведені у заяві про причини пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є обґрунтованими та підтверджені матеріалами справи.

Колегія суддів апеляційного суду не може в повній мірі погодитись з такими висновками, з огляду на наступне.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частина перша та друга статті 2 ЦПК України).

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва;3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем);4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Зміна кредитора в зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин. У зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора.

Процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони в матеріальному правовідношенні її правонаступником). Процесуальне правонаступництво передбачене статтею 55 ЦПК України, частиною першою якої встановлено, що уразі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Тобто процесуальне правонаступництво передбачає перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні. У зв`язку із цим для вирішення судом питання щодо процесуальної заміни сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи -правонаступника.

Матеріальне правонаступництво реалізується в межах процесуального правонаступництва виключно за правилами останнього.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні це заміна на будь-якій стадії саме виконавчого провадження як юридичного процесу стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з її вибуттям, тобто підставою заміни стягувача внаслідок правонаступництва є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акту цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Заміна сторони виконавчого провадження правонаступником у виконавчому провадженні, тобто здійснення процесуального правонаступництва після набрання судовим рішенням законної сили, полягає в поширенні на правонаступників законної сили судового рішення. При цьому на правонаступників законна сила судового рішення поширюється усіма своїми правовими наслідками - незмінністю, неспростовністю, виключністю, преюдиційністю, виконуваністю.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду (ч. 4ст.263 ЦПК України).

У п.73-75 постанови Верховного Суду від 03 листопада 2020 року у справі № 916/617/17 зазначено, що оскільки виконавче провадження є самостійною стадією судового процесу, сторони виконавчого провадження належать до учасників справи, а отже, якщо процесуальне правонаступництво має місце на стадії виконавчого провадження, заміна сторони виконавчого провадження означає й заміну учасника справи. Але заміна учасника справи не обов`язково означає заміну сторони відкритого виконавчого провадження.

На стадії виконання судового рішення як на завершальній стадії судового провадження можлива заміна сторони у виконавчому провадженні як юридичному процесі правонаступником за наявності відкритого виконавчого провадження. Після відкриття виконавчого провадження та до його закінчення заміна сторони виконавчого провадження (з одночасною заміною відповідного учасника справи) правонаступником здійснюється у порядку, передбаченому статтею442 ЦПК України з урахуванням підстав, визначених статтею55 ЦПК України. У цьому випадку приписи статті 442 ЦПК України, що містить процесуальні особливості здійснення правонаступництва у виконавчому провадженні, застосовуються разом з положеннями статті 55 ЦПК України.

Вчинення процесуальних дій безпосередньо в межах виконавчого провадження як юридичного процесу, спрямованих на виконання судового рішення, можливе лише за умови відкритого виконавчого провадження.

Реалізація процесуального правонаступництва має мати процесуальну мету, яку суд також враховує разом із доказами матеріального правонаступництва, яке стало підставою процесуального правонаступництва. Заміна судом сторони справи на підставі матеріального правонаступництва здійснюється з процесуальною метою реалізації правонаступником прав щодо виконання судового рішення у виконавчому провадженні, відтак потребує розгляду підстав поновлення такого виконавчого провадження, якщо воно вважається закінченим.

Враховуючи завдання виконавчого провадження як складової судового провадження, процесуальною метою заміни як сторони відкритого виконавчого провадження, так і сторони справи (стягувача у виконавчому документі) в цьому контексті є отримання виконання судового рішення в межах виконавчого провадження. За відсутності підстав відновлення виконавчого провадження, яке було закінчене, досягнення цієї процесуальної мети неможливе. Тому разом із заявою щодо правонаступництва, якщо виконавче провадження закінчене, заявник має здійснювати процесуальні дії (наприклад, оскаржити постанову про закінчення виконавчого провадження), спрямовані на відновлення виконавчого провадження, а суд має оцінювати ці питання в комплексі.

Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.

До такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Звернувшись до суду із даною заявою, ТОВ «Дебт Форс» просив суд замінити вибулого стягувача - ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника - заявника по справі, у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа у справі №2-3234/12.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника та існування підстав для заміни стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому документі щодо стягнення з боржників на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором №.

Проте суд першої інстанції не звернув увагу, що заміна сторони справи повинна мати дійсну процесуальну мету, а підстави такої заміни належним чином аргументовані; саме тільки матеріальне правонаступництво без процесуальної мети не є достатнім аргументом; суд може здійснити заміну учасника справи виключно для виконання вимог частини першої статті 2 ЦПК України.

З матеріалів даної справи вбачається, що виконавче провадження №63503453 з виконання виконавчого листа № 2-3234/12, виданого Києво-Святошинським районним судом Київської області 04.10.2012, відкрите приватним нотаріусом Чучковим М.О. лише щодо боржника ОСОБА_2 . Попередньому стягувачу - ТОВ «Вердикт Капітал» двічі судовими рішеннями, які набрали законної сили, було відмовлено у видачі дублікату виконавчого листа та поновленні строку на його пред`явлення до виконання стосовно боржника ОСОБА_1 .

Отже, ТОВ «Дебт Форс»звертаючись до суду з заявою про заміну сторони (стягувача) її правонаступником, не надав доказів існування виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Райффайзен Банк» (чи його правонаступників) за рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28.09.2012 р.

Вирішуючи питання заміни сторони (стягувача) у справі, суд першої інстанції не врахував, що зі спливом строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання та відсутності підстав для його поновлення, відсутні підстави для процесуального правонаступництва, оскільки правонаступник у матеріальних правовідносинах (новий кредитор) не набув тих прав, які втратив попередній кредитор у зв`язку зі спливом строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання, що узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 (провадження № 14-197цс21).

Таким чином, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_3 - адвоката Галатенка Є.Є. про те, що сплив строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 2-3234/12 на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 28вересня 2012року про стягнення коштів з ОСОБА_1 , заява про заміну стягувача його правонаступником, після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, що не був поновлений судом, виключає можливість задоволення такої заяви, в частині, що стосується ОСОБА_1 .

За встановлених обставин, враховуючи, що правонаступник не може бути замінений у виконавчому провадженні, яке не здійснюється, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про наявність підстав для задоволення заяви ТОВ ТОВ «Дебт Форс»про заміну сторони (стягувача) її правонаступником в частині вимог до боржника ОСОБА_1 .

Поряд із цим, не можуть бути взяті до уваги доводи обох апеляційних скарг, поданих у даній справі, щодо відсутності підстав для заміни стягувача правонаступником у зв`язку із неподанням заявником доказів на підтвердження обставин здійснення повної оплати за кожним договором відступлення на час або після його укладення.

Так, відповідно до змісту укладених договорів про відступлення права вимоги, а саме: Договору №22-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 22 лютого 2023 року, укладеного між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Кампсіс Фінанс», а також Договору №18-05/23 від 18 травня 2023 року, укладеного між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс», права вимоги вважаються відступленими (переданими) Попереднім (первісним) кредитором та набутими (прийнятими) Новим кредитором в день належного підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників в друкованому (підписаному) вигляді (Додаток № 4).

Заявником до заяви долучені належним чином посвідчені копії Актів приймання передачі Реєстру боржників, підписані сторонами укладених договорів, а тому суд приходить до висновку про те, що відступлення права вимоги відбулось.

Крім того, строк платежів, зазначений у п. 7.2 Договорів про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги визначений протягом 1065 календарних днів з дати підписання наведених Договорів, тому на момент звернення ТОВ «Дебт Форс» із заявою до суду цей строк не настав.

Вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 916/2286/16.

З огляду на вказане, доводи апеляційних скарг в цій частині не ґрунтуються на вимогах закону та умовах договорів, а тому не можуть бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.268, 367, 368, 374, 376, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Галатенка Євгенія Євгенійовича та Шаулка Анатолія Олексійовича - задовольнити частково.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 грудня 2023 року скасувати в частині задоволення вимог заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №2-3234/12 в частині боржника ОСОБА_4 та ухвалити в цій частині нове рішення.

В задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну стягувача у виконавчому провадженні по примусовому виконанню виконавчого листа у справі №2-3234/12 в частині стягнення з ОСОБА_5 а на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором № - відмовити.

В іншій частині ухвалу залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 29 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач Таргоній Д.О.

Судді: Голуб С.А.

Слюсар Т.А.