УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2024 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Усатова І.А., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дружини з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на дитину та дружину.

Вивчивши матеріали заяви та дослідивши надані докази в їх сукупності, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається сум за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У частині першій статті 165 ЦПК України наданий вичерпний перелік підстав для відмови у видачі судового наказу. Суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо:

1) заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу;

2) заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано;

3) заявлено вимогу, яка не відповідає вимогам статті 161 цього Кодексу;

4) наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу;

5) з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою;

6) судом раніше виданий судовий наказ за тими самими вимогами, за якими заявник просить видати судовий наказ;

7) судом раніше відмовлено у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої цієї статті;

8) із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

9) заяву подано з порушенням правил підсудності.

Відповідно до частини третьої статті 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина з яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

З матеріалів поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявлено, серед іншого, вимогу про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання дружини у розмірі однієї 1/6 частки заробітку (доходу) боржника до досягнення дитини трьох років.

Заявником заявлено вимогу про стягнення аліментів на дружину, за якою не може бути видано судовий наказ, оскільки зазначене не входить до переліку, визначеному ч. 1 ст. 161 ЦПК України.

У зв`язку з вищевикладеним, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення аліментів на дружину.

На підставі викладеного та керуючись статтями 163, 165, 166, 168, 260, 352-355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу в частині вимог про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дружини.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя І.А. Усатова