ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 542/348/24 Номер провадження 22-ц/814/2594/24Головуючий у 1-й інстанції Кашуба М.І. Доповідач ап. інст. Пилипчук Л. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Пилипчук Л.І.,

судді Дряниця Ю.В., Чумак О.В.,

секретар Антропов Д.О.,

розглянувши у місті Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика»

на заочне рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2024 року, постановлене суддею Кашубою М.І.,

у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

21.02.2024 ТОВ «Бізнес Позика» звернулося в суд із указаним позовом. В обґрунтування підстав позову зазначає, що 19.06.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №460427-КС-002 про надання кредиту, шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію». За умов такого договору ТОВ «Бізнес Позика» надало позичальнику грошові кошти у розмірі 38 000,00 грн., зі сплатою процентів у розмірі 1,1494079% за кожен день користування кредитом та комісію, а позичальник зобов`язався повернути кредит на умовах, установлених договором та графіком платежів.

ТОВ «Бізнес Позика» свої зобов`язання за договором виконало та перерахувало на зазначену позичальником при заповненні анкетних даних в особистому кабінеті банківську картку за № НОМЕР_1 грошові кошти у розмірі 38 000,00 грн. Проте позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконав, унаслідок чого станом на 12.02.2024 утворилася заборгованість у розмірі 152 274,08 грн., що складається із: 38 000,00 грн. - прострочені платежі по тілу кредиту; 110 252,38 грн. - прострочені платежі по процентам; 4 021,70 грн. - прострочені платежі за комісією, заявлених позивачем до стягнення включно із витратами, пов`язаними зі сплатою судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Заочним рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29.04.2024 позов ТОВ «Бізнес Позика» задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» суму простроченої заборгованості за кредитним договором №460427-КС-002 від 19.06.2023 у розмірі 38 000,00 грн., суму заборгованості за нарахованими відсотками 19 000,00 грн., а всього 57 000,00 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» судовий збір у розмірі 906,70 грн. на відшкодування понесених судових витрат.

Рішення районного суду вмотивовано тим, що позивачем доведено належними доказами неналежне виконання позичальником умов зобов`язання за кредитом, унаслідок чого утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню за тілом кредиту та відсотками, розмір яких суд визнав за можливе зменшити до 50% від суми заборгованості по кредиту, що забезпечить розумний баланс інтересів сторін, буде справедливим та адекватним у розрізі конкретних правовідносин.

Позивач не погодився із указаним судовим рішенням в частині, якою відмовлено у задоволенні позовних вимог. Посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення районного суду в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити у повному обсязі та здійснити розподіл судових витрат.

Вважає висновки районного суду такими, що базуються на хибному ототожнені природи нарахування процентів у відповідності до положень статей 1048, 1056-1 ЦК України та в порядку частину другої статті 625 цього Кодексу; як наслідок, суд дійшов помилкового висновку щодо можливості зменшити розмір процентів за користування кредитними коштами упродовж дії строку кредитування.

Наголошує, що обов`язок сплати процентів по кредиту, порядок нарахування процентів, а також їх фіксований розмір передбачені статтями 1048, 1056-1 ЦК України та погоджені сторонами зобов`язання при укладенні договору №460427-КС-002, який є чинним. Натомість, зазначена у графіку платежів та у таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки сума 55 060,00 грн. є лише орієнтовною сумою до сплати про процентам за користування кредитом у випадку повного дотримання графіку платежів, а не остаточно визначеною сумою заборгованості по процентам.

Повідомляє, що проценти за користування кредитом у загальній сумі 110 252,38 грн. включають у себе: нараховані за період із 19.06.2023 по 24.07.2023 за стандартною процентною ставкою 1,1494079% на день у загальному розмірі 9172,38 грн.; та із 25.07.2023 по 04.12.2023 за стандартною процентною ставкою - 2,00000000% за кожен день користування кредитом, що відповідає положенням п.3.2.3. договору про надання кредиту, та становить 101 080,00 грн.

Зазначає, що при постановленні рішення в частині зменшення розміру нарахованих процентів, суд не навів жодної норми чинного законодавства, яка б це передбачувала, тим самим, протизаконно втрутившись у договірні правовідносини сторін.

Просить врахувати позицію Великої Палати Верховного Суду у справі №910/4518/16 від 05.04.2023, за змістом якої боржник не звільняється від зобов`язань зі сплати нарахованих у межах строку кредитування процентів «за користування кредитом», а установлений кредитним договором строк кредитування лише визначає часові межі, в яких проценти за «користування кредитом» можуть нараховуватись, не скасовуючи при цьому обов`язок боржника щодо їх сплати.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 19.07.2024 відкрито апеляційне провадження; у справі закінчено підготовчі дії та призначено її до судового розгляду, про що постановлена ухвала апеляційного суду від 29.07.2024.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Учасники судового процесу в судове засідання до суду апеляційної інстанції не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, що з огляду на положення ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приймає до уваги наступне.

Судом установлено та підтверджується матеріалами справи, що згідно із анкетою клієнта позичальника ОСОБА_1 , остання висловила бажання отримати кредит у розмірі: 38 000,00 грн.; дата отримання кредиту: 19.06.2023; її електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ; фінансовий номер телефону позичальника: НОМЕР_2 ; номер банківського рахунку/банківської картки для перерахунку коштів: НОМЕР_1 ./а.с.95/

19.06.2023 ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором UA-1855, номер телефону НОМЕР_2 Паспорт споживчого кредиту, кредитодавець: ТОВ «Бізнес Позика»; тип кредиту: кредит; сума: 38 000,00 грн.; строк кредитування: 169 дні (24 тижні); мета отримання кредиту: на задоволення потреб, не пов`язаних із підприємницькою, незалежною професійною діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника; процентна ставка, відсотків річних: знижена - 419,53388350, стандартна - 730,00000000; тип процентної ставки: фіксована; комісія за надання кредиту: 5 700,00 грн.; загальні витрати за кредитом: 60 760,00 грн.; орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за весь строк користування кредитом (у т.ч. тіло кредиту, відсотки та інші платежі): 98 760,00 грн.; реальна річна процентна ставка, відсотків річних: 9 146,76 грн./а.с.10-11/

19.06.2023 ТОВ «Бізнес Позика» запропонувало ОСОБА_1 укласти договір про надання кредиту з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, дистанційно, в електронній формі, в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію», яка була прийнята останньою./а.с.17-21, 22-26/

19.06.2023 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 укладено договір №460427-КС-002 про надання кредиту (споживчий кредит. Електронна форма). За умов такого договору, кредитодавець надає позичальнику грошові кошти у розмірі 38 000,00 грн. на засадах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісією за надання кредиту у порядку та на умовах, визначених цим договором та Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «Бізнес Позика» (п.2.1. договору); тип кредиту: кредит (п.2.3. договору); строк, на який надається кредит: 24 тижні (п.2.4. договору); комісія за надання кредиту: 5 700,00 грн. (п.2.5. договору); загальний розмір наданого кредиту: 38 000,00 грн. (п.2.6. договору); термін дії договору: до 04.12.2023 (п.2.7. договору); орієнтовна загальна вартість наданого кредиту: 98 760,00 грн. (п.2.8. договору); орієнтовна реальна річна процентна ставка: 9 146,76 процентів (п.2.9. договору).

Кредитодавець зобов`язаний протягом 3 робочих днів з дня укладення договору надати позичальнику кредит в сумі, вказаній у п.2.1. договору, шляхом безготівкового переказу коштів (однією або декількома транзакціями) на поточний (картковий рахунок позичальника, який відповідає банківській платіжній картці, що наведена у розділі 8 договору (п.3.1. договору)./а.с.12-16/

ТОВ «Бізнес Позика» складено довідки у тім, що на підставі договору №41084239_14/12/17 про надання послуг з переказу грошових коштів (переказ на картку) та про інформаційнонологічну взаємодію та приймання платежів, укладеного ТОВ «ФК «Елаєнс» та ТОВ «Бізнес Позика», успішно проведено в системі операції: 19.06.2023 на номер картки НОМЕР_1 , банк картки отримувача Tascombank, сума платежу 25 000,00 грн. та 13 000,00 грн., призначення платежів: перерахунок коштів ОСОБА_1 , згідно кредитного договору №460427-КС-002 від 19.06.2023, без ПДВ./а.с.31/

Згідно із розрахунком заборгованості за кредитом, складеним ТОВ «Бізнес Позика» відносно ОСОБА_1 станом на 14.02.2024: 38 000,00 грн. - прострочені платежі по тілу кредиту; 110 252,38 грн. - прострочені платежі по процентам; 4 021,70 грн. - прострочені платежі за комісією./а.с.27-28/

Частково задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив із того, що позивачем доведено належними доказами, не спростованими відповідачем, укладення між сторонами кредитного договору, його неналежного виконання позичальником та розмір заборгованості заявленої до стягнення за тілом кредиту.

Проте, заявлений до стягнення розмір процентів та комісії, які сукупно утричі перевищують розмір боргу, суд визнав несправедливим та таким, що порушує права споживача, оскільки становитиме для нього надмірний тягар.

Із підстав викладеного, враховуючи співмірність та інтереси обох сторін, задля беззаперечного дотримання принципів справедливості, добросовісності і розумності, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру відсотків до розміру 19 000,00 грн., що складає 50% від суми заборгованості по кредиту.

Апеляційний суд, переглядаючи рішення районного суду в межах доводів апеляційної скарги, із такими висновками суду першої інстанції в повній мірі погодитися не може, з таких підстав.

Стосовно підставності та розміру процентів, нарахованих за користування кредитом, колегія судді враховує наступне.

За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із частиною першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Процентна ставка за кредитним договором, як його істотна умова, може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною (частини перша-третя статті 1056-1 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 04.07.2018 у справі №310/11534/13-ц дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти, а також обумовлену в договорі неустойку за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. При цьому суд зазначив, що кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання, відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів та неустойки.

Отже, надання кредиту наділяє позичальника благом, яке полягає у тому, що позичальник одержавши від кредитора грошові кошти, не повинен повертати їх негайно, а отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу (строку кредитування, у межах якого сторони можуть встановити періоди повернення частини суми кредиту), а кредитор відповідно, за загальним правилом не вправі вимагати повернення боргу протягом відповідного строку (право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту передбачає ч.2 ст.1050 ЦК України). Саме за це благо - можливість правомірно не повертати кредитору борг протягом певного часу - позичальник сплачує кредитору плату, якою є проценти за договором кредиту відповідно до ст.1048 ЦК України. Таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №910/4518/16 від 05.04.2023.

У справі, що переглядається установлено, що позичальник, будучи обізнаним із умовами кредитування, серед іншого, погодився із розміром зниженої та стандартною відсоткової ставки, нарахованих у межах строку кредитування, що відповідає положенням статей 1048, 1056-1 ЦК України, із 19.06.2023 по 24.07.2023 - за зниженою процентною ставкою 1,1494079%; а із 25.07.2023 по 04.12.2023 - за стандартною процентною ставкою 2,00000000%, за кожен день користування кредитом, застосованою, у зв`язку із порушенням графіку вчинення платежів.

Погодивши таку фіксовану відсоткову ставку та умови її застосування, позичальник взяв на себе відповідні зобов`язання, звільнення від виконання яких не може бути виправданим помилковою оцінкою ним певних обставин чи норм права, за відсутності належного правового підґрунтя.

Суд першої інстанції викладене залишив поза увагою та дійшов помилкового висновку щодо підставновсті зменшення розміру заборгованості за процентами у співвідношенні до розміру боргу за тілом кредиту, безпідставно ототожнивши природу процентів за фіксованою процентною ставкою із 3% річних, вимоги щодо стягнення яких позивачем не заявлялися. Проте саме розмір відсотків річних, із урахуванням конкретних обставин справи, може бути зменшений з підстав її явної невідповідності принципу справедливості та законодавству України.

Отже, в цій частині доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження, оскільки законодавчо визначених підстав для зменшення погодженого сторонами зобов`язання розміру відсоткової ставки не передбачено чинним законодавством, тоді як заявлена до стягнення заборгованість за процентами підтверджена належними доказами та підлягає стягненню у розмірі 110 252,38 грн.

Стосовно підставності стягнення комісії за надання кредиту, колегія суддів ураховує наступне.

Згідно із частиною другою статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» до загальних витрат за споживчим кредитом включаються, зокрема, комісії кредитодавця, пов`язані з наданням, обслуговуванням і поверненням кредиту, у тому числі комісії за обслуговування кредитної заборгованості, розрахунково-касове обслуговування, юридичне оформлення тощо.

Відповідно до пункту 5 Правил розрахунку банками України загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, затверджених постановою Правління НБУ від 08.06.2017 №49, банк надає споживачу детальний розпис складових загальної вартості кредиту у вигляді графіка платежів (згідно зі строковістю, зазначеною у договорі про споживчий кредит, - щомісяця, щокварталу тощо) у розрізі сум погашення основного боргу, сплати процентів за користування кредитом, вартості всіх додаткових та супутніх послуг банку та кредитного посередника (за наявності) за кожним платіжним періодом, за формою, наведеною в додатку 2 до цих Правил.

Банк має право обчислювати загальні витрати за споживчим кредитом, базуючись на припущенні, що платежі за послуги банку залишатимуться незмінними та застосовуватимуться протягом строку дії договору про споживчий кредит, якщо договір про споживчий кредит містить умови, що дозволяють зміну процентної ставки та/або інших платежів за послуги банку, включених до загальних витрат за споживчим кредитом, і така зміна не може бути визначена на момент обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки (пункт 8 Правил про споживчий кредит).

Згідно з додатком 1 до Правил про споживчий кредит загальні витрати за споживчим кредитом, тобто витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги банку (у тому числі за ведення рахунків) та кредитного посередника (за наявності), які сплачуються споживачем і пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту.

Таким чином, Закон України «Про споживче кредитування» розмежовує оплатність та безоплатність надання інформації про кредит залежно від періодичності звернення споживача із запитом щодо надання такої інформації. Тоді як комісія за обслуговування кредитної заборгованості може включати плату за надання інформації про стан кредиту, яку споживач вимагає частіше одного разу на місяць. Умова договору про споживчий кредит, укладеного після набуття чинності Законом України «Про споживче кредитування» щодо оплатності інформації про стан кредитної заборгованості, яку споживач вимагає один раз на місяць, є нікчемною відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування».

Такий правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.07.2022 у справі №496/3134/19, а також постанові Верховного Суду від 29.11.2023 у справі №461/2857/20.

Апеляційний суд, аналізуючи зміст кредитного договору, встановив, що такий правочин не визначає необхідності внесення плати за додаткові, супутні послуги кредитора, пов`язані з розрахунково-касовим обслуговуванням, також кредитором у договорі про надання кредиту не зазначено переліку додаткових та супутніх банківських послуг кредитодавця, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і поверненням кредиту, що надаються позичальнику та за які позивачем визначено плату, як комісію за надання кредиту в розмірі 5 700,00 грн., із яких заявлено до стягнення 4 021,70 грн.

За встановлених обставин, колегія суддів дійшла висновку, що такі умови надання споживчого кредиту є нікчемними відповідно до ч.1 та ч.2 ст.11, ч.5 ст.12 Закону України «Про споживче кредитування», а тому в задоволенні позову в частині стягнення комісії за надання кредиту слід відмовити.

Доводів на спростування викладеного апеляційна скарга не містить. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року), (Проніна проти України, №63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції слід змінити, збільшивши розмір заборгованості за нарахованими відсотками із 19 000,00 грн. до 110 252,38 грн., та загального розміру стягнення із 57 000,00 грн. до 148 252,38 грн.; у частині стягнення неустойки за користування кредитом слід відмовити з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови. Рішення районного суду в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту, апеляційним судом не переглядалось.

Відповідно до частини 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

За правилами частини першої наведеної норми судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із огляду на викладені норми процесуального закону, пропорційно задоволеним позовним вимогам (97%), із ОСОБА_1 на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 2 349,72 грн. та 1 319,25 грн. за подачу апеляційної скарги, а всього 3 668,97 грн./а.с.54, 99/

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376 п.п.3,4, ст.ст.381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» - задовольнити частково.

Заочне рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 29 квітня 2024 року - змінити в частині розміру постановлених до стягнення із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» суми заборгованості за нарахованими відсотками, збільшивши його із 19 000,00 грн. до 110 252,38 грн. та загального розміру стягнення із 57 000,00 грн. до 148 252,38 грн.

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_1 про стягнення неустойки за користування кредитом - відмовити з підстав, викладених у мотивувальній частині цієї постанови.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» () судовий збір у розмірі 3 668,97 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27.08.2024.

Головуючий суддя Л.І. Пилипчук

Судді Ю.В. Дряниця

О.В. Чумак