Справа № 177/888/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Ваврушак Н. М., за участю секретаря судового засідання Дущак К.О., розглянувши у судовому засіданні у залі суду міста Кривого Рогу, в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

17 травня 2024 року на підставі ухвали Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2024 року в провадження Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшла цивільна справи за вищезазначеною позовною заявою за підсудністю.

У квітні 2024 року адвокат Цокало Тетяна Михайлівна в інтересах ОСОБА_1 через підсистему «Електронний суд» звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», у якому вказала, що позивач з Єдиного реєстру виконавчих проваджень дізналася про те, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анни Сергіївни перебуває виконавче провадження № 68763123 від 23.02.2022 року, відповідно до якого з ОСОБА_1 здійснюється стягнення на підставі виконавчого напису № 64566, виданого 01 квітня 2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, на користь відповідача грошової суми у розмірі 4889,55 гривень.

Вважає, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт безспірності заборгованості відносно якої вчинявся виконавчий напис, оскільки позивач не погоджується із загальною сумою заборгованості, так як позивача не було повідомлено про наявність договорів про відступлення права вимоги. Більш того, кредитний договір, на підставі якого приватним нотаріусом був вчинений спірний виконавчий напис, не є нотаріально посвідченим договором, що є порушенням встановленого порядку вчинення виконавчих написів.

Зважаючи на викладене, просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною 01 квітня 2021 року, зареєстровано у реєстрі за № 64566 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості у розмірі 4889,55 гривень.

Ухвалою суду від 20 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, встановлено учасникам справи строк для подачі відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечень, а також роз`яснено право сторін клопотати перед судом про розгляд справи з їх викликом.

Ухвалою суду від 20 червня 2024 року розгляд даної справи відкладено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Треті особи приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, будучи повідомленими про наявність даного позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, своїм правом на подання пояснень третьої особи на позов не скористалися.

Сторони не висловили заперечень проти розгляду справи в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін.

Згідно вимог ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

За змістом ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Предметом спору між сторонами є виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1996 року № 1172, від 01 квітня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 64566, про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за Кредитним договором 346224-А від 19 серпня 2018 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договру відступлення прав вимоги за кредитними договорами № від 27 грудня 2018 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договру відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 28/1220-01 від 28 грудня 2020 року, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» за період з 28 грудня 2020 року по 10 березня 2021 року у розмірі 3689,55 в тому числі: простроченою заборгованістю за сумою кредиту 1500,00 гривень; простроченою заборгованістю за комісією 0,00 гривень; простроченою заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом 974,55 гривень; строковою заборгованістю за сумою кредиту 0,00 гривень; строковою заборгованістю за комісією 0,00 гривень; строковою заборгованістю по несплаченим відсоткам за користування кредитом 0,00 гривень; строковою заборгованістю за штрафами і пенями 1215,00 гривень; плати за вчинення виконавчого напису нотаріусом 1200,00 гривень, що разом становить 4889,55 гривень.

Суд також встановив, що на підставі виконавчого напису № 64566, виданого 01.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анною Сргіївною постановою від 23.02.2022 відкрито виконавче провадження № 68763123 про примусове виконання виконавчого напису.

Вирішуючи питання про дотримання приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною законодавства при вчинення оспорюваного виконавчого напису від 01 квітня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 64566, суд виходить з наступного.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За п. п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Суд зазначає, що відповідно до п. 1 "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172 (в редакції до 26 листопада 2014 року), документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Натомість, постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року N 662 до постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 були внесені зміни.

Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою від 1 листопада 2017 року Вищого адміністративного суду України, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині внесених змін, зокрема, розділ 2, за яким внесено до такого "Переліку документів" кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису за якими додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Таким чином, суд встановив, що для видачі виконавчого напису нотаріусу відповідно до "Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, які для одержання виконавчого напису повинні подаватися нотаріусу в оригіналі разом із документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14.

Також суд зазначає, що на підставі ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості.

Таким чином суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, оскільки суд повинен установити чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник безспірну заборгованість перед стягувачем.

Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15 а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року по справі N 916/3006/17.

Суд зазначає, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише стягувачем, тому не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином суд робить висновок, враховуючи положення ст. 15, 16, 18 ЦК України та ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис:

1) з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення;

2) а також з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Отже, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц.

Зважаючи на викладене обґрунтування, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс».

Таким чином, встановивши факт порушення приватним нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, що потягло порушення законних прав позивача, та є самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Відповідач, зі свого боку, не спростував обґрунтування позову з приводу підписання нотаріально посвідченого договору та розміру існуючої заборгованості ОСОБА_1 перед ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Відсутні спростування з боку відповідача щодо порушення порядку вчинення виконавчого напису.

Суд, відповідно до частини першої ст. 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно із переліченим вмотивуванням заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню шляхом визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною від 01 квітня 2021 року, зареєстрований в реєстрі № 64566.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3 ст. 133 ЦПК належать витрати на професійну правову допомогу, які за змістом ст. 137 ЦПК несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно із ст. 141 ЦПК розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін.

У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, тому обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а суд при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу повинен надати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких відповідач має заперечення.

Як вбачається з наданих представником позивача документів, 15 березня 2024 року між позивачем ОСОБА_1 та адвокатом Цокало Тетяною Михайлівною укладено Договір про надання правничої допомоги на підставі якого виданий ордер про надання правничої (правової) допомоги серії ВІ № 1212479, 19 квітня 2024 року складений Акт приймання - передачі наданої правової допомоги до Договору № 909 про надання правничої допомоги від 15.03.2024 року у розмірі 5000,00 гривень з детальним описом робіт (наданих послуг) та відповідно до квитанції № 909 від 05 квітня 2024 року, ОСОБА_1 сплачено за отримання правничої допомоги, а адвокатом отримано за надану правничу допомогу 5000,00 гривень.

Враховуючи практику Верховного Суду, а також критерій розумності розміру судових витрат, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін, суд дійшов висновку про відшкодування судових витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень.

Відповідно до положень статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 968,96 гривень, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 22.04.2024.

На підставі викладеного та керуючись ст. 5, 12-13, 76, 81, 133, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 64566 від 01 квітня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості за Кредитним договором № 346224-А від 19 серпня 2018 року за період з 28 грудня 2020 року по 10 березня 2021 року у загальному розмірі 4889,55 гривень.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, що складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 гривень та суми судового збору за подання позовної заяви у розмірі 968,96 гривень, що разом становить 5968,96 гривень (п`ять тисяч дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», , адреса юридичної особи: бульв. Верховної Ради, буд. 34, оф. 511, м. Київ, 02094;

Треті особи: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Яна Вікторівна, за адресою: вул. Київська, буд. 115, м. Обухів, Київська область, 08702;

приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна, за адресою: вул. Богдана Хмельницького, буд. 4, оф. 4, м. Дніпро, Дніпропетровська область, 49083.

Повний тест рішення суду складений та підписаний 26 серпня 2024 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак