Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/1561/24
Провадження № 2-н/711/214/24
У Х В А Л А

28.02.2024 м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши матеріали заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія» «Нафтогаз Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, -

в с т а н о в и в :

Заявник ТОВ «Газопостачальна Компанія» «Нафтогаз Україна» звернувся до Придніпровського районного суду м. Черкаси із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ у розмірі 6532 грн. 60 коп., а також судовий збір за подання заяви до суду у розмірі 302 грн. 80 коп.

До того ж, при подачі цієї заяви до суду, заявником сплачено судовий збір у розмірі 302 грн. 80 коп., що підтверджується платіжною інструкцією № від 14.02.2024.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

27.02.2024 ОСОБА_1 подала до суду письмову заяву від 27.02.2024 про залишення заяви про видачу судового наказу без розгляду, у зв`язку з погашенням заборгованості, на підтвердження чого долучила квитанцію № 0.0..2 від 27.02.2024.

Разом з тим, 27.02.2024 від представника заявника за довіреністю Бордуна А.І., у межах наданих йому повноважень (довіреність № 29/12-2023/99 від 29.12.2023), надійшла заява про залишення заяви про видачу судового наказу без розгляду та повернення сплаченого судового збору, оскільки боржник сплатила борг за спожитий природний газ.

Як передбачено ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Частиною п`ятою статті 163 ЦПК України визначено, що заявник має право відкликати заяву про видачу судового наказу до її розгляду судом.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Проте, враховуючи той факт, що таку заяву подано до розгляду судом заяви про видачу судового наказу, а тому суддя вважає за необхідне застосувати положення п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, якими визначено, що заява повертається позивачу у випадку, коли до постановлення ухвали про відкриття провадження у справі від позивача надійшла заява про врегулювання спору або заява про відкликання позовної заяви.

До того ж, пунктом дев`ятим статті 10 ЦПК України визначено, що якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Враховуючи наведені вище обставини, суддя приходить до висновку, що ця заява підлягає поверненню, відповідно до вимог ч п. 3 ч. 4 ст. 185 ЦПК України, оскільки заявник фактично звернувся із заявою про її відкликання. Крім того, у даному випадку норми статті 257 ЦПК України не підлягають до застосування.

Щодо повернення сплаченого судового збору, слід зазначити, що відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закону № 3674-VІ.

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Частиною другою статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики. Зазначений порядок затверджений наказом Міністерства фінансів України від 03.09.2013 № 787 «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182. Відповідно до п. 5 зазначеного порядку, у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства, Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, засвідчена належним чином. Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Як зазначено у пункті 42 постанови Пленуму ВССУ № 10 від 17.10.2014 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», статтею Закону «Про судовий збір» врегульовано загальні питання повернення сплачених сум судового збору з підстав, визначених цією статтею, і перелік яких є вичерпним. Питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується судом за результатами розгляду справи за клопотанням особи, яка його сплатила, що відповідає принципу диспозитивності цивільного судочинства (частина перша статті 7 Закону № 3674-VI «Про судовий збір»). Про таке повернення зазначається: в ухвалі, якою заява повертається або відмовляється у відкритті провадження у справі, за подання якої сплачується судовий збір; у резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом № 3674-VI); в ухвалі про повернення сум судового збору, постановленій як окремий процесуальний документ.

При цьому, поданий заявником платіжний документ, що підтверджує сплату судового збору, повертається заявнику, а до матеріалів справи приєднується належним чином посвідчена копія цього документа. Про заміну зазначеного документа копією здійснюється відповідна відмітка в описі справи.

Згаданим законом не передбачено граничного терміну повернення сплаченої суми судового збору.

Крім того, як передбачено п. 44 вище зазначеної постанови, питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується судом, який вирішував питання, пов`язані з відкриттям провадження у справі, чи розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Таким чином, суддя вважає, що вимоги представника заявника, у частині повернення сплаченого судового збору у розмірі 302 грн. 80 коп., підлягають до задоволення.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 4, 10, 13, 133, 163, 185, 353-355 ЦПК України суддя, -

у х в а л и в :

Заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія» «Нафтогаз Україна» за довіреністю Бордуна Андрія Ігоровича, - задовольнити.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія» «Нафтогаз Україна» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожитий природний газ, - повернути заявнику.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія» «Нафтогаз Україна» (ідентифікаційний код - 40121452; місцезнаходження: вул. Шолуденка, 1, м. Київ) за рахунок коштів Державного бюджету України, сплачений при подачі цієї заяви судовий збір, у розмірі 302 грн. 80 коп., відповідно до платіжної інструкції № від 14.02.2024.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна Компанія» «Нафтогаз Україна» з матеріалів цієї справи оригінал платіжної інструкції № від 14.02.2024 на суму 302 грн. 80 коп., з відповідною її заміною, посвідченою належним чином копією.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 28.02.2024.

Суддя: С. М. Позарецька