Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/3088/23

Провадження № 2/348/248/24

29 лютого 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Бурдун Т.А.,

секретаря судового засідання Дмитрук С.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Надвірна в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, представник позивача - ОСОБА_2 ,-

встановив:

Позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО», інтереси якого представляє Діордієв Р.С., звернувся до Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № -10-01 від 09.06.2023 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Hyunday Elantra, д.н.з. НОМЕР_1 .

27.09.2023 року у с. Микуличин, Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортних засобів: Hyunday Elantra д.н.з. НОМЕР_1 та автомобіля «BMW 520», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 .

Внаслідок зазначеного ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Яремчанського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2023 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рахунку СТО № ЕКС00002703 від 10.10.2023р., вартість відновлювального ремонту складає 112 294,30 грн. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», умов Договору, на підставі заяви Страхувальника ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 112 294,30 грн.

Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 215748273 (надалі -Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн., франшиза - 3 200,00 грн.

ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою на виплату страхового відшкодування №3795/2 від 17.10.2023 року.

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування №124440/1 від 20.11.2023 року складеного фахівцем ПрАТ «СК «Євроінс Україна», розмір матеріального збитку з урахуванням Коефіцієнту фізичного зносу складає 89 693,05грн., а розмір страхового відшкодування 86 493,05грн. Знос нараховано на підставі інформації (audahistory) про попереднє відновлення ремонтом складових частин кузова автомобіля Hyunday Elantra д.н.з. НОМЕР_1 .

Згідно акта виконаних робіт №ЕКН30002360 від 09.11.2023р., складеногоТОВ «Едем-Карпейнт», вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyunday Elantra д.н.з. НОМЕР_1 складає 112 294,30грн.

Таким чином, оскільки сума понесених збитків (з урахуванням особливостей здійснення страхового відшкодування за Полісом, визначених ст. 29 Закону) в повному обсязі не була сплачена ПрАТ «СК «Євроінс Україна», то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за Полісом та фактично завданих збитків, а саме: (112 294,30 (фактичний розмір шкоди) - 86 493,05 (виплата від ПрАТ «СК «Євроінс Україна») - 3 200,00грн. франшиза по полісу ЕР215748273) = 22 601,25 грн. підлягає стягненню з винної особи - ОСОБА_1 .

З метою врегулювання спору в досудовому порядку ПрАТ «СК «ВУСО» зверталося до Відповідача з проханням відшкодувати шкоду в добровільному порядку та надсилало претензію № 4269/2023/вих.. від 24.11.2023 р. Укрпоштой та в месенджер (телеграм). Проте станом на момент звернення до суду з цією позовної заявою сума боргу залишається несплаченою в повному обсязі.

Просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 22 601,25 грн. та витрати з оплати судового збору.

Ухвалою Надвірнянського районного суд від 28 грудня 2023 року відкрито спрощене провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання представник позивача не з?явився, про розгляд справи повідомлений судом належним чином. До суду від представника позивача надійшло клопотання, в якому він просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з?явився, про місце, день та час слухання справи був повідомлений належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою, зазначеною в позовній заяві. Подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, просить їх задовольнити.

В зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши повно та всебічно обставини справи, оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО», виходячи з наступного.

За змістом статей 12,13,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи.

Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Частина 1 ст. 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року застосовуються судами при розгляді справ як джерело права.

За змістом п. 1 ст. 6, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції, кожен має право на розгляд його справи упродовж розумного строку судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі.

Судом встановлено, що між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ВУСО» та ОСОБА_3 було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № -10-01 від 09.06.2023 року, за яким Страховик застрахував майнові інтереси Страхувальника, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу, а саме автомобіля Hyunday Elantra д.н.з. НОМЕР_1 . (а.с.12-21).

Згідно постанови Яремчанського районного суду Івано-Франківської області від 15.11.2023 року, 27.09.2023 року в с. Микуличин, по вул. Гушевського, Івано-Франківської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: «Hyunday Elantra, д.н.з. НОМЕР_1 та «BMW 520», д.н. з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП за ст. 124 КУпАП (а.с.24-25).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Як вказано у постанові Верховного Суду від 05.09.2019 року у справі № 234/16272/15-ц, з огляду на презумпцію вини заподіювана шкоди (частина друга статті 1166 ЦК України) особа звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду якщо доведе, що шкоди було завдано не з її вини. Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При розгляді справи про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду у справі про адміністративне правопорушення, ця постанова обов`язкова для суду з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Тому, розглядаючи цей позов, суд не вправі обговорювати вину такої особи, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. У такому разі і призначення відповідної експертизи не вимагається.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Отже, вина відповідача ОСОБА_1 у вчинені дорожньо-транспортної пригоди є встановленою та не підлягає доведенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЗУ «Про страхування», договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Також даний термін викладений у ст. 979 ЦК України, згідно якої визначено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно умов договору страхування страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода (ДТП), (п. 4.1.1 Договору страхування). Розмір страхового відшкодування визначається Страховиком, виходячи із суми заподіяного в результаті настання страхового випадку матеріального збитку, але не більше розміру страхової суми. Підставою для визначення розміру збитку є рахунок станції технічного обслуговування офіційного дилера, що виконує гарантійне обслуговування та обрана Страховиком (п.5.2 Договору страхування).

Відповідно до рахунку СТО № ЕКС00002703 від 10.10.2023р., вартість відновлювального ремонту складає 112 294,30 грн. (а.с.28).

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про страхування», умов Договору, на підставі заяви Страхувальника ПрАТ «СК «ВУСО» було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 112 294,30 грн.

Перерахування грошових коштів здійснювалось наступним чином: 112 294,30 грн. було перераховано на рахунок СТО;

Факт проведення зазначеної виплати підтверджується страховим актом №2321438-1 від 13.10.2023 р., та платіжним дорученням №48041 від 13.10.2023 р. (а.с.30-31).

Відповідно до інформації, отриманої із ЄЦБД МТСБУ стало відомо, що цивільна відповідальність особи, винної в скоєнні ДТП на момент настання страхової події була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ЕР 215748273 (надалі -Поліс), за яким ліміт за шкоду, заподіяну майну, становить 160 000,00 грн., франшиза - 3 200,00 грн. (а.с.40)

ПрАТ «СК «ВУСО» звернулося до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» із заявою на виплату страхового відшкодування №3795/2 від 17.10.2023року (а.с.32).

Відповідно до п. 36.4 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна або сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика) фізичний знос КТЗ (його складників) -утрата вартості КТЗ (його складників), яка зумовлена частковою або повною втратою первісних технічних та технологічних якостей КТЗ (його складників) порівняно з вартістю нового подібного КТЗ (його складників)

Згідно п.7.38. Методики значення ЕЗ (коефіцієнту фізичного зносу) приймається таким, що дорівнює нулю для нових складників та для складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ. П. 7.39. Методики зазначено, що винятком стосовно використання зазначених вимог є: якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації та якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний).

Згідно розрахунку суми страхового відшкодування №124440/1 від 20.11.2023року складеного фахівцем ПрАТ «СК «Євроінс Україна», розмір матеріального збитку з урахуванням Коефіцієнту фізичного зносу складає 89 693,05грн., а розмір страхового відшкодування 86 493,05грн. (а.с.34).

При здійсненні страхового відшкодування за Полісом ЕР 215748273 ПрАТ «СК «Євроінс Україна» цілком правомірно урахувало знос та здійснило страхове відшкодування в сумі 86 493,05 грн., що підтверджується довідкою-підтвердженням надходження коштів №4592/2023/ вих. від 14.12.2023р., на підтвердження чого ПрАТ «СК «Євроінс Україна» надіслало розрахунок суми страхового відшкодування (а.с.37).

Згідно акта виконаних робіт №ЕКН30002360 від 09.11.2023р., складеного ТОВ «Едем-Карпейнт», вартість відновлювального ремонту автомобіля Hyunday Elantra д.н.з. НОМЕР_1 складає 112 294,30 грн.(а.с.38-39)

Таким чином, оскільки сума понесених збитків (з урахуванням особливостей здійснення страхового відшкодування за Полісом, визначених ст. 29 Закону) в повному обсязі не була сплачена ПрАТ «СК «Євроінс Україна», то з огляду на приписи ст. 1194 ЦК України різниця між сумою страхового відшкодування за Полісом та фактично завданих збитків, а саме: (112 294,30 (фактичний розмір шкоди) - 86 493,05 (виплата від ПрАТ «СК «Євроінс Україна») - 3 200,00грн. франшиза по полісу ЕР215748273) = 22 601,25 грн. підлягає стягненню з винної особи відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до п. 3 ст. 30 Закону України «Про страхування», при настанні страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування, розмір якого визначається умовами договору.

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування», страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором майнового страхування при настанні страхового випадку.

Відповідно до ст. 980 ЦК України предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності).

Згідно зі ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Стороною відповідача не надано будь-яких доказів в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України на спростування даних обставин. Позовні вимоги відповідачем визнані у повному обсязі.

За змістом статті 979 ЦК України і статті 16 Закону України «Про страхування», за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату в строк, встановлений договором.

Судом встановлено, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» виплатила вартість проведених ремонтних робіт в сумі 112 294,30 грн., але страхова компанія, в якій на момент настання страхової події була застрахована винна в скоєнні ДТП - ОСОБА_1 за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів ПрАТ «СК «Євроінс Україна» урахувала знос та здійснила страхове відшкодування в сумі 86 493,05 грн.

Отже, страховик належним чином виконав свої зобов`язання перед страхувальником, виплатив вартість проведених ремонтних робіт страхового відшкодування у порядку та у спосіб, визначені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Так, відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності та договір добровільного комплексного страхування транспортних ризиків, за якими страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування при настанні цивільно-правової відповідальності страхувальника та/або особи, відповідальність якої застрахована, такий страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання взяв на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоду.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37) чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.

В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Суд вважає, що страхова компанія власника пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. Якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то у такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, у загальному порядку.

Вказаний висновок суду першої інстанції відповідає правовій позиції, висловленій Верховним Судом у постановах від 17 жовтня 2019 року у справі № 489/1356/16-ц і від 04 березня 2020 року у справі № 331/6395/18.

На підставі викладеного, досліджених судом доказів, суд дійшов висновку про доведеність заявлених позовних вимог ПАТ «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про стягнення страхового відшкодування в сумі 22 601,25 грн. (112 294,30 грн. - 86 493,05 грн.), тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір в сумі 2684,00 грн.

Враховуючи, що відповідач визнав позов, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 1342,00 грн., сплаченого при поданні позову, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати на сплату судового збору у розмірі 50 відсотків судового збору, тобто 1342,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 82, 979, 988, 990, 1167, 1187, 1194 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суд, -

ухвалив :

Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, р/р НОМЕР_4 в АТ «Ощадбанк», МФО 322669) суму страхового відшкодування в розмірі 22 601,25 грн. (двадцять дві тисячі шістсот одна ) гривня 25 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВУСО» (, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, р/р НОМЕР_4 в АТ «Ощадбанк»», МФО 322669), судові витрати на оплату судового збору у розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп.

Зобов`язати ГУК в Івано-Франківській області/ТГ Надвірна/22030101, , повернути Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «ВУСО» (, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, р/р НОМЕР_4 в АТ «Ощадбанк»», МФО 322669), з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову у розмірі 1342 (одна тисяча триста сорок дві) грн. 00 коп. відповідно до платіжної інструкції № 60708 від 15.12.2023 року.

Копію рішення направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» (юридична адреса: 03150, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31, адреса для листування: 03039, м. Київ, вул. Голосіївська, 17).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Суддя: Т.А.Бурдун