Справа № 144/410/23
Провадження №2/523/2062/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

"12" лютого 2024 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси, в складі:

головуючого судді Малиновського О.М.,

за участю секретаря Славинського А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду №15, в м. Одеса, в порядку загального позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» (далі за текстом ТДВ «СК «Гардіан») звернулось до суду з позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 30.04.2022р. керуючи транспортним засобом марки «BMW 735і», р/н НОМЕР_1 , порушивши Правила дорожнього руху скоїв зіткнення з автомобілем марки «Toyota Hilux», р/н НОМЕР_2 , який було забезпечено договором добровільного страхування наземних транспортних засобів №НТ-21-2919-УМ-0502 від 29.07.2021р., укладеного між ТДВ «СК «Гардіан» та ОСОБА_2 . За зверненням останнього, на виконання умов договору добровільного страхування, ТДВ «СК «Гардіан» було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 340 029,40грн. В зв`язку з чим, на думку позивача, до страховика перейшло право вимоги відшкодування шкоди заподіяної винною особою у вказаному вище розмірі.

Добровільно відшкодувати матеріальну шкоду відповідач відмовився. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на їхню користь суму матеріальної шкоди в розмірі 340 029,40грн., судовий збір в розмірі 5,100,44грн. Наведені обставини стали підставою для звернення до суду.

Ухвалою судді Теплицького районного суду Вінницької області Довгалюк Л.В. було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Теплицького районного суду Вінницької області від 10.05.2023р. матеріали цивільної справи були передані до Суворовського районного суду м. Одеси за підсудністю.

Справу було розподіллено на головуючу суддю Кузьміну О.І.

Внаслідок припинення відрядження судді Кузьміної О.І., справу 13.11.2023р. було повторно розподіллено та за протоколом автоматизованого розподілу справ було визначено головуючого суддю Малиновського О.М.

Ухвалою суду від 13.12.2023р. було закрито підготовче провадження у справі з призначенням розгляду справи за участю сторін.

Представник позивача направив до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляду справи за їх відсутності.

Відповідач у судове засідання не з`явився без поважних на те причин. Приймаючи до уваги, що остання відома адреса місця проживання (перебування) відповідача знаходиться на тимчасово окупованій території, його виклик у судове засідання проведений у відповідність до статті 12-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України. Крім того, відповідача про розгляд справи було сповіщено через його представника адвоката Берестового Є.В.

За письмовою згодою представника позивача та за відсутності відзиву на позовну заяву справа розглянута в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що 29.07.2021р. між ТДВ «СК «Гардіан» та ОСОБА_2 було укладено договір страхування наземного транспорту №НТ-21-2919-УМ-0502 предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з експлуатацією автомобіля марки «Toyota Hillux», р/н НОМЕР_2 .

30.04.2022р. о 11 годині 50 хвилині на а/д Лівів-Кіровоград-Знам`янка 524 км. + 600м., сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Toyota Hilux», р/н НОМЕР_2 та автомобіля марки «BMW 735і», р/н НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 .

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Відповідно до частини шостої статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.07.2022р. (справа №705/1674/22) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні ДТП, що мало місце 30.04.2022р. та накладено адміністративне стягнення за скоєння правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850,00грн.

Таким чином, факт скоєння ДТП та вина ОСОБА_1 у завданні матеріальної шкоди майну у вигляді транспортного засобу марки «Toyota Hilux», р/н НОМЕР_2 , належного ОСОБА_2 встановлені та є доведеними.

За приписами частини 1,2 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Отже з системного аналізу статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (ч.2 ст.1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (ч.5 ст.1187 ЦК, п. 1 ч.2 ст.1167 ЦК).

З підстав зазначених вище, ОСОБА_1 не доведено та не підтверджено належними та допустимими доказами, що шкода завдана майну ОСОБА_2 відбулась внаслідок непереборної сили або умислу водія автомобіля марки «Toyota Hillux», р/н НОМЕР_2 .

На виконання умов договору добровільного страхування №НТ-21-2919-УМ-0502, а також на підставі складених страхових актів від 13.05.2022р., 26.08.2022р., 31.08.2022р., на підставі заяви потерпілого про ДТП, рахунків СТО №122/12 від 24.05.2022р., №25/08 від 25.08.2022р., № АВМ0000600 від 26.08.2022р. здійснило виплату суми страхового відшкодування на рахунок ФОП ОСОБА_3 та Автоцентр-АВМ ТОВ, зазначених ОСОБА_2 у заяві про страхове відшкодування, у загальному розмірі 340 029,40грн., що підтверджується платіжними дорученням №2326 від 27.05.2022р., № 9454 від 26.08.2022р., №9713 від 31.08.2022р.

На момент ДТП, що мала місце 30.04.2022р. ОСОБА_1 не забезпечив керований ним транспортний засіб марки «BMW 735і», р/н НОМЕР_1 полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого (ТДВ «СК «Гардіан» перейшло право вимоги, що належало потерпілому ( ОСОБА_2 ) у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відтак, правовідносини, які виникли між ТДВ «СК «Гардіан» та відповідачем у зв`язку з виплатою страхового відшкодування на користь потерпілого, засновані на суброгації.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що відповідач, як винуватець у ДТП, протиправні дії якого перебувають у причино-наслідковому зв`язку із завданою шкодою майну ОСОБА_2 , право вимоги по якому перейшло до позивача, на підставі ч.1 ст.1166, ч.1 ст. 1187, ч.1 ст.1188, та ч. 1 ст.1192 ЦК України повинен сплатити на користь ТДВ «СК «Гардіан» реальні збитки, а тому порушене право позивача підлягає судовому захисту, шляхом задоволення позовних вимог.

Відповідач, в свою чергу, належними та допустимими доказами не спростував доводи викладені позивачем.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам слід стягнути понесені судові витрати, які складаються з судового збору в розмірі 5100,44грн.

Керуючись ст. ст.12,13,76,82,141,259, 263-265,268, 280-282 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» до ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 на Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» суму завданої матеріальної шкоди в розмірі 340 029,40грн., судовий збір в розмірі 5100,44грн.

Відомості про учасників справи:

Позивач: Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» , , місцезнаходження: м. Київ, вул. Саксаганського, буд.96.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути оскаржене позивачем до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти денний строк з дня складання повного рішення суду.

Повне рішення суду складено 12 лютого 2024р.

Суддя