БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2/356/59/24
Справа № 356/944/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.02.2024 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Хоменко Т. А.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2912752 в розмірі 96 305,64 грн., а також судових витрат.

В обґрунтування позову вказувало, що 07.02.2022 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 2912752, підписаний електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Підписуючи договір, відповідач підтвердила, що ознайомлена з Правилами надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», викладеними на вебсайті, які є публічною пропозицією (офертою), повністю приймає умови кредитного договору та підтвердила, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих Правил. Відповідач отримала грошові кошти, зобов`язання щодо повернення кредиту не виконала. 17.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні йому права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників. Відповідно до реєстру боржників до Договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2912752 від 07.02.2022 в сумі 96 305,64 грн., з яких 20 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 76 305,64 грн. - сума заборгованості за процентами. Після відступлення права грошової вимоги відповідач не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. За таких обставин, позивач просить стягнути заборгованість у вказаному вище розмірі, а також понесені судові витрати з відповідача на свою користь.

Ухвалою Березанського міського суду Київської області від 15.12.2023 відкрито провадження та призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.

24.01.2024 відповідач подала до суду відзив на позовну заяву, в якому з викладеними в позові обставинами та розрахунком заборгованості не погодилась, вказавши, що при укладенні договору не було дотримано вимог Закону України «Про електронну комерцію» Так, в інформаційній системі ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» відсутня технічна можливість змінювати зміст наданої інформації до моменту прийняття пропозиції про укладання договору, а також до тексту самого договору. Крім того, при прийнятті пропозиції про укладання договору не був заповнений формуляр заяви (форми) про прийняття такої пропозиції, а в договорі відсутня інформація щодо належного підписання його позивачем, тому вважає вказаний договір неукладеним. Щодо розміру відсотків, вважає його неспівмірним економічній ситуації в країні, яка існує у зв`язку з військовим станом. Окремо наголосила, що кредитні кошти потрібні були їй для оплати оренди житла. За таких обставин, просить суд прийняти даний відзив та відмовити ТОВ «ФК «ЄАПБ» у стягненні заборгованості в розмірі 96 305,64 грн. в повному обсязі (а.с.64-78).

07.02.2024 представник позивача подала до суду відповідь на відзив, в якому проти доводів відповідача заперечила та вказала, що договір між ТОВ «ЛІНЕУРА Україна» та відповідачем було укладено в електронному вигляді із застосуванням електронного підпису. Відповідач сама ініціювала укладення договору, оформивши через особистий кабінет на веб-сайті первісного кредитора заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, після чого позичальнику на зазначений нею номер телефону було надіслано одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, яким відповідач підписала кредитний договір, тим самим засвідчивши свою волю на укладення договору на погоджених умовах. При цьому, представник позивача зазначає, що всі дані для укладення договору шляхом заповнення відповідних форм на сайті вносились відповідачем власноручно. Нарахування спірної заборгованості проводилося за умовами кредитного договору, з якими відповідач була ознайомлена в повній мірі, розмір заборгованості підтверджується наявними в справі розрахунками, в той час як відповідач будь-яких доказів на підтвердження своїх доводів та спростування розміру нарахованої заборгованості не надала та намагається уникнути від виконання взятих на себе зобов`язань. За таких обставин, просить суд позов задовольнити в повному обсязі (а.с.83-87).

Відповідач в судовому засіданні позов визнала частково, а саме в частині стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту, в решті позовних вимог - заперечила. Пояснила суду, що дійсно брала кредит, бо їй потрібні були кошти на оренду житла у м. Києві Борг не погашала, бо залишилась без роботи і житла, почалась війна і вона переїхала жити до батьків в м. Березань. Потім знов переїхала до м. Київ, щоб знайти роботу, і в неї не було можливості погасити кредит. Наразі хоче сплатити борг, проте кредитодавець на контакт не йде.

Представник відповідача в судовому засіданні позицію, викладену відповідачем у відзиві, підтримала. Водночас, зазначила, що відповідач визнає позов в частині стягнення тіла кредиту, в частині процентів заперечує, пославшись на їх надмірний розмір. Суду пояснила, що відповідач брала кошти у кредит до початку війни, сплачувала щомісячно, поки не почалась війна. Потім вона залишилась без роботи і опинилась у скрутних життєвих обставинах, тому не могла сплачувати кошти. Відповідач залишилась проживати з батьками в м. Березань, потім змушена була їхати до м. Києва працювати і знімати житло. Орендодавець попросив плату наперед, тому їй потрібні були кошти, щоб розрахуватись. Зараз відповідач працює медичною сестрою. Окремо наголосила, що до звернення до суду від позивача не поступало пропозицій про зменшення боргу чи його реструктуризацію, повідомлень про те, що вони готові допомогти відповідачці з виплатою кредиту, не надходило. Про те, що позивач збирається звертатися до суду, вони дізнались вже, коли справа була у суді. Мирову угоду укладати відмовились. Також звернула увагу, що при укладанні електронного договору відповідач не мала можливості вносити свої правки в його текст, його умови визначались позивачем в односторонньому порядку, відповідач не ознайомилась з договором в повній мірі. За таких обставин, просила суд розглянути справу та скасувати відсотки за позикою.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у поданій до суду відповіді на відзив просив розгляд справи проводити за відсутності їхнього представника, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити (а.с.4,82-86).

За таких обставин, враховуючи положення ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності позивача.

Суд, заслухавши пояснення відповідача та її представника, дослідивши та проаналізувавши докази, наявні в матеріалах справи, та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що 07.02.2022 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ОСОБА_1 укладено Договір про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2912752, за умовами якого відповідачу надано кредит в сумі 20 000 грн. на строк 360 днів, з стандартною процентною ставкою в розмірі 1,99 % в день та зниженою процентною ставкою в розмірі 0,2 % в день, а відповідач зобов`язалась повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом у встановлений у договорі строк в повному обсязі (п.п.1.2-1.3,1.4 кредитного договору) (а.с.5-13).

Сторони погодили, що укладення цього договору здійснюється за допомогою ІТМ Товариства, доступ до якої забезпечується клієнту через вебсайт або мобільний додаток «Credit7» шляхом направлення тексту договору, підписаного з боку товариства електронним підписом шляхом накладання аналогу власноручного підпису уповноваженої особи товариства та відтиску печатки, що відтворені засобами електронного копіювання, в Особистий кабінет Клієнта для ознайомлення та підписання, та вважається укладеним з моменту його підписання електронним підписом Клієнта, що відтворений шляхом використання Клієнтом електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який формується для кожного разу використання та направляється Клієнту на номер мобільного телефону, повідомлений останнім товариству в ІТС товариства (п.п. 1.1, 9.7.1 кредитного договору).

Підписавши вказаний договір електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відповідач підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами Правил надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА», що розміщені на веб-сайті, повністю розуміє, погоджується з ними і зобов`язується неухильно їх дотримуватися (п. 9.9. кредитного договору).

Окрім того, своїм підписом на вказаному договорі відповідач також підтвердила, що в чіткій та зрозумілій формі ознайомлена з інформацією, вказаною в ч.ч. 1,2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», яка розміщена на веб-сайті (п. 9.9. кредитного договору).

07.02.2022 відповідач ОСОБА_1 також підписала паспорт споживчого кредиту електронним підписом одноразовим ідентифікатором, в якому визначено основні умови кредитування, розмір орієнтовної реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором, тощо, чим також підтвердила факт отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування виходячи із обраних нею умов, а також підтвердила отримання всіх пояснень, необхідних для забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до її потреб та фінансової ситуації, зокрема, шляхом роз`яснення наведеної інформації, в тому числі, суттєвих характеристик запропонованих послуг та певних наслідків, які вони можуть мати для нього, в тому числі, в разі невиконання нею зобов`язань за таким договором (а.с.14-15).

Розрахунок загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки за договором наведено у відповідній таблиці, що є додатком № 1 до Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2912752 від 07.02.2022, яку ОСОБА_1 підписала 07.02.2022 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (а.с.16).

ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» свої зобов`язання за вищевказаним кредитним договором виконало у повному обсязі, надавши відповідачу кредит на умовах, визначених договором, однак відповідачем погашення боргу не здійснювалось, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість, що підтверджується довідкою № 2643_27 від 25.01.2024 про перерахування грошових коштів у сумі 20 000 грн. на платіжну картку НОМЕР_1 відповідача та розрахунком заборгованості станом на 17.05.2023 (а.с.22,87-94).

17.05.2023 між ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» укладено Договір факторингу № 17052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» передає (відступає) ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «ЛІНЕУРА УКРАЇНА» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с.17-19).

Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 17052023 від 17.05.2023, підписаний Сторонами та скріплений їх печатками, що відповідно до п. 1.2 Договору факторингу підтверджує факт переходу від Клієнта до Фактора Прав Вимоги Заборгованості та є невід`ємною частиною договору, доданий до справи (а.с.20).

Згідно витягу з реєстру боржників до Договору факторингу № 17052023 від 17.05.2023, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 2912752 від 07.02.2022 в сумі 96 305,64 грн., з яких 20 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 76 305,64 грн. - сума заборгованості за процентами (а.с.21).

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами статті 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 цього Кодексу боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

При цьому, поданими розрахунками підтверджується, що відповідач порушив взяті на себе зобов`язання, кредит та відсотки за його користування вчасно не сплачував, внаслідок чого виникла заборгованість.

Частина 1 ст. 599 ЦК України передбачає, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Частиною 1 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Можливість заміни кредитора в зобов`язанні передбачена положеннями статті 512 ЦК України, відповідно до якої кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги призводить до заміни сторони за кредитним договором (кредитора) та не змінює умови укладеного кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

При цьому, з тлумачення статті 516, частини 2 статті 517 ЦК України випливає, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.

Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 23 вересня 2015 року у справі № 6-979цс15, де зазначено, що «боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним», а також Верховним Судом в постанові від 12 лютого 2020 року у справі №522/22802/17, які суд враховує відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України.

Отже, факт сингулярного правонаступництва, за яким до ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» перейшли права кредитора за кредитним договором № 2912752 від 07.02.2022, підтверджується сукупністю наявних в матеріалах справи доказів

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (статті 76, 77 ЦПК України).

У відповідності до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене, заперечення відповідача проти позову, наведені нею у відзиві та в поясненнях у судовому засіданні, не спростовують пред`явлених позивачем вимог з огляду на наступне.

Так, частиною 1 статті 639 ЦК України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію», вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина дванадцята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію».

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» також визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Так, з матеріалів справи вбачається, що кредитний договір, за яким виникла спірна заборгованість, укладений в електронній формі у спосіб, визначений законом, підписаний електронними підписами сторін в порядку, визначеному п. 9.7.1 кредитного договору та всупереч таким запереченням відповідача, містить посилання на електронний підпис позичальника одноразовим ідентифікатором Р245 із зазначенням дати та часу накладення такого підпису, що прирівнюється до власноручного підпису позичальника, що повністю відповідає вимогам ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію».

Своїм підписом на вказаному договорі відповідач також підтвердила, що ознайомлена з усіма умовами, в тому числі, й порядком та строками повернення кредиту та сплати процентів, розуміє та зобов`язується їх виконувати.

Крім того, зі змісту договору вбачається, що він містить вичерпну інформацію про відповідача, її анкетні дані, паспорт, ідентифікаційний код, місце проживання, засоби зв`язку, реквізити належного клієнту карткового рахунку для перерахування кредитних коштів та інші персональні дані, які, як вбачається із преамбули договору, зазначаються клієнтом самостійно в Особистому кабінеті.

Відповідач у судовому засіданні факт укладення нею договору та отримання кредитних коштів не заперечувала та визнала, що не вносила плату для їх погашення.

За таких обставин, твердження відповідача у відзиві про те, що вона не заповнювала жодних формулярів заяви (форми) при прийнятті пропозиції укласти договір визнаються судом нещирими та відхиляються, оскільки без реєстрації та здійснення входу на вебсайт товариства за допомогою логіна і пароля особистого кабінету товариства та без направлення повідомлення на номер мобільного телефону клієнта, вказаний нею, кредитний договір між не був би укладений, що повністю узгоджується з правовою позицією Верховного Суду в постанові від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19.

Судом також не приймаються до уваги доводи про те, що відповідач не мала достатньо часу та не була в повній мірі ознайомлена з умовами договору, оскільки саме по собі направлення товариством тексту договору в Особистий кабінет відповідача для ознайомлення та підписання не створює для останньої обов`язку його підписати у випадку, якщо вона не погоджується із запропонованими умовами, не мала змоги ознайомитись або з інших причин заперечує щодо його укладення.

В силу положень п. 9.7.1 укладеного договору встановлено, що договір є укладеним з моменту його підписання електронним підписом клієнта одноразовим ідентифікатором, і саме введення клієнтом коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом створює на договорі підпис клієнта та вважається направленням товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього договору.

За наведених вище обставин вбачається, що сторони дійшли згоди щодо всіх істотних умов договору, а укладення кредитного договору на запропонованих умовах відповідало внутрішній волі відповідача.

Окрім того, всупереч таким посиланням у відзиві, умовами укладеного договору № 2912752 від 07.02.2022 не передбачено накладання на договір кваліфікованої електронної печатки кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, а в самому договорі відсутній пункт 3.9, на який вказує відповідач, тому доводи відповідача про їх відсутність у договорі безпідставні.

Крім того, у відзиві відповідач також посилається на п. 9.7.1 Договору про відкриття кредитної лінії № 1161-0255 від 07.02.2022, в той час як в даному випадку спірні правовідносини виникли з Договору про надання коштів на умовах споживчого кредиту № 2912752 від 07.02.2022.

Посилання відповідача на недостатність її заробітку для сплати відсотків за договором у запропонованому позивачем розмірі не впливає на обов`язок боржника виконати своє грошове зобов`язання, оскільки за загальним правилом, закріпленим у ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання через відсутність у нього необхідних коштів

Більше того, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження її майнового стану як на момент отримання кредитних коштів, так і станом на день розгляду справи судом, доказів її працевлаштування та розміру її заробітку, а також тому такі доводи судом розцінюються критично.

Посилання відповідача на постанову Верховного суду від 18.03.2020 у справі № 902/417/18 не приймаються судом до уваги, оскільки у вказаній справі судом вирішувалось питання щодо можливості зменшення судом розміру процентів річних як міри цивільно-правової відповідальності за прострочення грошового зобов`язання, в той час як предметом даного позову є стягнення заборгованості за відсотками як плати за користування кредитними коштами, що мають відмінну правову природу, про що безпосередньо зазначено в п. 3.1 кредитного договору.

Отже, обставини у даній справі є відмінними від обставин у справі № 902/417/18, на яку посилається відповідач, тому не підлягають застосуванню до даних спірних правовідносин.

Твердження представника відповідача у судовому засіданні не непроведення реструктуризації боргу та відсутності пропозицій з боку кредитора щодо зменшення суми боргу не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, оскільки такий обов`язок ні законом, ні умовами укладеного договору не передбачений, а в силу ст. 12 ЦК України учасники цивільних відносин здійснюють свої цивільні права вільно та на власний розсуд.

У постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13 Велика Палата Верховного Суду наголошувала, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Зокрема, цей принцип передбачає покладення тягаря доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний.

Пріоритет у доказуванні надається не тому, хто надав більшу кількість доказів, а в першу чергу їх достовірності, допустимості та достатності для реалізації стандарту більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджувальної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 21.09.2022 у справі № 645/5557/16-ц).

За таких обставин, судом встановлено та не спростовано сторонами, що відповідач після заміни кредитора жодних дій щодо погашення заборгованості за вказаним вище кредитним договором не вчинив, в результаті чого виникла прострочена заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за кредитним договором № 2912752 від 07.02.2022 в сумі 96 305,64 грн., з яких 20 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 76 305,64 грн. - сума заборгованості за процентами, яку в добровільному порядку відповідач не погашає.

Отже, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2684 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12-13, 19, 81, 141, 211, 223, 263-265, 268, 272-276 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30 (код ЄРДПОУ 35625014), реквізити IBAN НОМЕР_3 у АТ «ТАСкомбанк», заборгованість за кредитним договором № 2912752 від 07.02.2022 в розмірі 96 305 (дев`яносто шість тисяч триста п`ять) гривень 64 копійки, з яких 20 000 (двадцять тисяч) гривень 00 копійок - сума заборгованості за основною сумою боргу, 76 305 (сімдесят шість тисяч триста п`ять) гривень 64 копійки - сума заборгованості за процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30 (код ЄРДПОУ 35625014), судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) гривні 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 30 (тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 22.02.2024.

Суддя І. О. Капшученко