Справа № 346/3383/21
Провадження № 22-з/4808/63/24
Головуючий у 1 інстанції Калинюк О.П.
Суддя-доповідач Томин
26 серпня 2024 року м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський апеляційний суд в складі:
головуючої Томин О.О.
суддів: Бойчука І.В., Луганської В.М.,
за участю секретаря Кузнєцова В.В.,
розглянувши заяву Івано-Франківської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення по справі за позовом виконувача обов`язків керівника Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коломийської міської ради до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння,
З метою розподілу вказаних витрат заявник звернувся до суду першої інстанції, який в ухвалі про повернення заяви вказав, що розподіл таких судових витрат повинен здійснювати Івано-Франківський апеляційний суд та Верховний Суд. Івано-Франківський апеляційний суд залишив ухвалу про повернення без змін, і вказав, що Івано-Франківська обласна прокуратура не позбавлена можливості звернутися до суду апеляційної інстанції із заявою про ухвалення додаткового рішення.
Сторони (їх представники) в судове засідання не з`явилися, хоча належно повідомлені про розгляд справи.
З урахуванням ч. 2 ст. 372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів вирішила розглядати заяву про ухвалення додаткового рішення без участі учасників справи.
Вислухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що заява Івано-Франківської обласної прокуратури про ухвалення додаткового судового рішення у цій справі підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Згідно з частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до підпункту «в» пункту 3 частини першої ст. 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається, зокрема, із резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина перша статті 141 ЦПК України).
Згідно вимог частини першої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» з 01 січня 2021 року було встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2270 грн.
Згідно підпункту 1, 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подачу позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою-підприємцем складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а за подачу позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Як вбачається з матеріалів справи, у липні 2021 року в.о. керівника Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коломийської міської ради звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння.
Отже, позов містить три позовні вимоги: дві вимоги немайнового характеру та одну вимогу майнового характеру, за подання кожної з яких підлягав сплаті судовий збір в сумі 2270 грн.
При зверненні до суду першої інстанції Івано-Франківською обласною прокуратурою було сплачено судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 6810 грн. (2270 грн. х 3), про що свідчить платіжне доручення №1339 від 05 липня 2021 року (т. 1, а.с. 16).
Рішенням Коломийського міськрайонного суду від 20 вересня 2022 року позов задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано пункт 16 рішення сесії Коломийської міської ради Івано-Франківської області №1887-37/2009 від 25.02.2009 року «Про припинення права користування та передачу земельних ділянок у власність» щодо передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 800 кв.м. по АДРЕСА_1 , призначеної для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд. Визнано недійним державний акт серії ЯЖ 988463, виданий 11 червня 2009 року на підставі вказаного рішення Коломийської міської ради Івано-Франківської області на право власності на земельну ділянку площею 0,08 га по АДРЕСА_1 , призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, з кадастровим номером :01:007:0040. Витребувано у ОСОБА_1 вказану земельну ділянку. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_3 судові витрати (а саме: сплачений судовий збір) в розмірі 6810 грн.

На вказане рішення представник ОСОБА_1 адвокат Дикун І.В. подав апеляційну скаргу. Просив оскаржене рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Згідно квитанції від 11.10.2022 року за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ОСОБА_3 сплачено судовий збір в розмірі 10250 грн. (6810 х 1,5 = 10215) (т. 1, а.с. 130).

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дикуна Ігоря Васильовича задоволено. Рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 20 вересня 2022 року скасовано. Ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову виконувача обов`язків керівника Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коломийської міської ради до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, державного акту на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки з незаконного володіння.

Додатковою постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 26 грудня 2022 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Дикуна Ігоря Васильовича про ухвалення додаткового рішення задоволено. Стягнуто із Коломийської окружної прокуратури на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 10215 грн. за подання апеляційної скарги.

Івано-Франківська обласна прокуратура 12 січня 2023 року подала касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року у цій справі, сплативши судовий збір у загальному розмірі 13620 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 30.12.2022 року №2802 та 2803 (т. 1, а.с. 202, 203). Судовий збір сплачено у розмірі та порядку, передбаченому законом.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Постановою Верховного Суду від 12 квітня 2023 року частково задоволено касаційну скаргу заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури. Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року в частині відмови в задоволенні позову в.о. керівника Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коломийської міської ради до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування пункту 16 рішення сесії Коломийської міської ради №1887-37/2009 від 25 лютого 2009 року та витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 грудня 2022 року в частині відмови в задоволенні позову в.о. керівника Коломийської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Коломийської міської ради до ОСОБА_1 про визнання незаконним та скасування державного акту на право власності на земельну ділянку змінено, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 травня 2023 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Дикуна Ігоря Васильовича на рішення Коломийського міськрайонного суду від 20 вересня 2022 року в частині задоволених вимог про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння залишено без задоволення. Рішення Коломийського міськрайонного суду від 20 вересня 2022 року в частині задоволених вимог про визнання незаконним та скасування рішення органу місцевого самоврядування, витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння залишено без змін.

У заяві про ухвалення додаткового рішення Заявник просить стягнути на свою користь з відповідача судовий збір за подання касаційної скарги у вказаній справі в сумі 13620 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 05 жовтня 2022 року у справі №923/199/21 (провадження №12-1гс22) дійшла висновку, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, набуває статусу сторони у справі - позивача лише у випадках, передбачених відповідним процесуальним законом, однак у разі відкриття провадження у справі за поданим ним позовом, він має ті ж права та обов`язки, що їх має позивач, за винятком права укладати мирову угоду. З урахуванням наведеного, звертаючись із позовом в інтересах держави, прокурор є суб`єктом сплати судового збору та самостійно здійснює права та виконує обов`язки, пов`язані з розподілом судових витрат (пункти 8.31, 8.32).

З огляду на викладене, враховуючи, що постановою Верховного Суду від 12 квітня 2023 року касаційну скаргу заступника керівника Івано-Франківської обласної прокуратури задоволено частково, постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позову щодо двох позовних вимог (однієї вимоги немайнового характеру та однієї вимоги майнового характеру) скасовано, а справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з ОСОБА_1 на користь Івано-Франківської обласної прокуратури 9080 грн. сплаченого судового збору за подання касаційної скарги (4540 грн. за вимогу немайнового характеру та 4540 грн. за вимогу майнового характеру).

В задоволенні решти вимог заяви необхідно відмовити, оскільки касаційну скаргу задоволено частково, постанову апеляційного суду в частині відмови в задоволенні позовної вимоги про визнання незаконним та скасування державного акта на право власності на земельну ділянку (тобто однієї вимоги немайнового характеру) не скасовано, а змінено у частині мотивів відмови у зазначеній позовній вимозі. Тому судовий збір у розмірі 4540 грн., сплачений за подання касаційної скарги за цю вимогу, відшкодуванню на користь заявника не підлягає.

Оскільки питання щодо відшкодування судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 13620 грн., сплаченого Івано-Франківською обласною прокуратурою за подання касаційної скарги, апеляційним судом не було вирішене, тому виникла необхідність в ухваленні додаткової постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь Івано-Франківської обласної прокуратури 9080 грн. сплаченого судового збору за подання касаційної скарги.

Що стосується наявного в матеріалах справи заперечення представника ОСОБА_1 ОСОБА_4 про те, що відповідачкою добровільно сплачено судовий збір на користь Івано-Франківської обласної прокуратури в сумі 6810 грн. (т. 2, а.с. 28, 29, 42), тому заява про ухвалення додаткового рішення не підлягає до задоволення, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки сплата вказаної суми судового збору не впливає на вищевказаний розподіл судових витрат у цій справі.

Керуючись ст.ст. 270, 381-384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Заяву Івано-Франківської обласної прокуратури про ухвалення додаткового рішення задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь Івано-Франківської обласної прокуратури (ідентифікаційний код 03530483, місцезнаходження: вул. Грюнвальдська, 11, м. Івано-Франківськ, р/р UA0003924 ДКСУ, м. Київ, МФО 820172) 9080 грн. (дев`ять тисяч вісімдесят гривень) сплаченого судового збору за подання касаційної скарги.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в касаційному порядку до Верховного Суду.

Суддя-доповідач О.О. Томин

Судді: І.В. Бойчук

В.М. Луганська

Повний текст додаткової постанови складено 30 серпня 2024 року.