1Справа № 335/1543/24 2-з/335/21/2024
УХВАЛА
про відмову у забезпеченні позову
12 лютого 2024 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Рибалко Н.І. розглянувши заяву ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича, про забезпечення позову у цивільній справі № 335/1543/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлункової Заїри Арсенівни, Державного підприємства «Сетам», Державного реєстратора Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Швецової Оксани Сергіївни про визнання результатів електронних торгів недійсними та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав,-
В провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Шавлункової Заїри Арсенівни, Державного підприємства «Сетам», Державного реєстратора Приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Швецової Оксани Сергіївни про визнання результатів електронних торгів недійсними та скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.
В обґрунтування заяви про забезпечення позову зазначає, що на теперішній час внаслідок незаконних дій з оформлення результатів електронних торгів за ОСОБА_2 зареєстровано іпотечне майно, яке належить позивачу на праві власності, а саме квартира за вищевказаною адресою. Отже, на теперішній час відповідач ОСОБА_2 має можливість відчужити спірне майно за порушеним правом власності на яке звернувся до суду позивач.
В даному випадку, як зазначає позивач у заяві, невжиття заходів забезпечення позову може привести до позбавлення позивача можливості захистити свої законні права. Разом з цим, забезпечення позову не заподіє жодної шкоди відповідачам, то вважає, що підстави для застосування зустрічного забезпечення відсутні.
Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що у даній справі наявні обставини, які слугують забезпеченню позову, шляхом накладення арешту на майно та забороною вчинення реєстраційних дій щодо вищезазначеної квартири.
Дослідивши доводи заяви представника позивача ОСОБА_3 адвоката Кузьмінова Д.В. про забезпечення позову, перевіривши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
У п. 5 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов забезпечується зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.
Зупинення продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, є спеціальним способом забезпечення позову, який застосовується лише у справах за позовом про визнання права власності на це майно.
Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Ключовим завданням при вирішенні питання щодо необхідності забезпечення позовних вимог є забезпечення в подальшому виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності доводів заявника щодо забезпечення позову; збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимогти, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; ймовірність утруднення виконання або невиконання рішення в разі невжиття таких заходів.
Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.
Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має, з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.
Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.
Порушуючи питання про забезпечення позову, позивач посилався на те, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді заборони ОСОБА_2 вчиняти дії, що стосуються реалізації квартири що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , може істотно ускладнити, а то й унеможливити поновлення його порушених прав, за захистом яких він звернувся до суду.
Однак, жодних обґрунтованих доводів з підтвердженням їх відповідними доказами стороною не надано.
Крім того, суд вважає, що заява про забезпечення позову ґрунтується на припущеннях і не містить викладу обставин та доказів щодо наміру відчуження зазначеного вище нерухомого майна. Сам факт того, що особа має право власності на вказане нерухоме майно, не свідчить про те, що нею будуть здійснені дії, в результаті яких, при задоволенні позовних вимог буде неможливо виконати рішення суду. Заява про забезпечення позову також не доводить того, яким чином невжиття таких заходів, як арешт на квартиру та заборона вчинення реєстраційних дій щодо квартири, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист.
Отже, зважаючи на викладене вище, суд вважає, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Кузьмінова Д.В. про забезпечення позову необхідно відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд, -
В задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Кузьмінова Дмитра Валерійовича про забезпечення позову відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду в 15-денний строк з дня її постановлення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.І. Рибалко