Справа № 466/3003/22 Головуючий у 1 інстанції: Ковальчук О.І.
Провадження № 22-ц/811/3551/23 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м.Львів

Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Зеліско-Чемерис К.Р.,

з участю: позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 ,

представника третьої особи ОСОБА_4 ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , треті особи: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, ОСОБА_4 , про встановлення порядку користування земельною ділянкою, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в:

У травні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, уточненим заявою від 22 червня 2022 року, в якому просила: визначити порядок користування земельною ділянкою, площею 1500 кв.м., на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , та виділити їй в користування частину земельної ділянки, яка відповідає її частці у праві власності на будинок, в межах, зазначених в плані розподілу, виготовленому ТОВ «Геоцентраль», або в інших межах, зі збереженням її площі; усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою шляхом встановлення огорожі на спільній межі з відповідачем ОСОБА_2 , примусити забрати з ділянки автомобіль відповідача ОСОБА_2 та усі інші речі, розблокувати заїзд з вул. Тіниста та рух по ділянці, не перешкоджати в обробленні ділянки та проведенні комунікацій і вигрібної ями.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14 травня 2018 року вона придбала за договором купівлі-продажу квартиру АДРЕСА_2 . Всього в будинку три квартири: дві однокімнатні квартири ( АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 ) на першому поверсі і її (двокімнатна) квартира АДРЕСА_4 на другому поверсі. Будинок з 2007 року розміщується на земельній ділянці, площею 1500 кв.м., для його обслуговування. Земельна ділянка перебуває у спільному користуванні співвласників будинку, належить до комунальної власності та розділена на три зони фактичного користування-розподілу.

Зазначає, що її квартира продавалась із землевпорядними документами від 2008 року, у відповідності до яких, їй виділено 532 кв.м. земельної ділянки у фактичне користування. Як з`ясувалось пізніше, дві різні земельні ділянки, які перебували у фактичному користуванні попередніх власників квартири позивача, захоплені.

Позивачка, зробивши ремонт, відновлення квартири, будинка, даху, горища, не має у користуванні земельної ділянки вже протягом чотирьох 4 років, що знецінює її квартиру та ускладнює обслуговування будинку. Вказує, що з неї співвласники будинку морально та фізично вимагають нові землевпорядні документи, де б вона узгодила нову, вже третю земельну ділянку до квартири, площею близько 100 кв.м., яка в п`ять разів менша за реальну земельну ділянку, з якою позивач купила свою квартиру і яка відповідає її частці у праві власності на будинок.

На даний час, майже вся прибудинкова ділянка розділена між відповідачами, вони не визнають законодавство України та її (позивача) права, як землекористувача, мотивуючи це довшим терміном проживання, постійно ображають, застосовують фізичну силу, поширюють брудні плітки, погрожують фізичною розправою, вибивають двері, викидають, ламають її речі.

Наголошує, що всі квартири у будинку є окремими інвентарними одиницями, мають свої входи та комунікації, приватизовані, у липні 2007 року співвласники будинку створили ОСББ «Незалежність» з метою приватизації спільної прибудинкової земельної ділянки та подальшого виділення своїх часток із спільного майна.

Вказує, що загальна площа будинку 109 кв.м., тому частки квартир у спільній власності становлять:

квартира АДРЕСА_3 (загальна площа 35,9 кв.м.) 32,9% 33/100;

квартира

АДРЕСА_5 (загальна площа 38,7 кв.м.) 35,5% 35/100, тому земельні ділянки у користуванні власників квартир повинні бути таких розмірів: 494 кв.м., 474 кв.м. та 532 кв.м., відповідно, разом 1500 кв.м.

Рішенням №409 від 28 лютого 2008 року Брюховицька селищна рада надала дозвіл на проведення інвентаризації прибудинкової території по АДРЕСА_1 а ОСББ «Незалежність» з метою отримання державного акту на право власності на землю.

У травні 2008 року ТОВ «Геоцентраль» була виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки на місцевості та зареєстрована у Держземагенстві України, земельна ділянка набула кадастровий номер :10:002:098 та технічна документація на земельну ділянку внесена на кадастровий план за цим номером, про що вказано в довідці про правовий статус земельної ділянки від 19.06.2008 року, землевпорядні документи містили: акт встановлення і узгодження меж земельної ділянки; абрис земельної ділянки; план земельної ділянки; кадастровий план земельної ділянки. Акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки підписали усі співвласники будинку та зовнішні землекористувачі, власники трьох квартир будинку також узгодили і зони фактичного користування кожної квартири відповідно до частки у праві власності на будинок, ці межі користування розподілу занесені на план ділянки і за ними планувалось після приватизації виділяти частки квартир із спільної власності, тобто це договір фактичного користування у графічному вигляді, який узгодили усі власники квартир, але співвласники будинку припинили процес приватизації ділянки з метою збереження власних коштів на земельний податок й через те, що дві родини Кухарів з квартир АДРЕСА_3 та АДРЕСА_3 були не задоволені своїми частками на плані.

Зазначає, що відповідачі доводять їй, що вона купила квартиру без земельної ділянки, не визнають землевпорядні документи та свої межі фактичного користування, не визнають її права на користування належною їй частиною земельної ділянки, оскільки бажають мати у своєму користуванні земельною ділянки більшої площі, що суперечить вимогам Земельного кодексу (далі ЗК) України, примушують узгодити нову технічну документацію, де б в неї майже не було ділянки, а усі 1500 кв.м. були розділені між двома квартирами відповідачів.

Таким чином, досягти згоди щодо порядку користування земельною ділянкою співвласники будинку не можуть, просила вирішити спір в судовому порядку.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду оскаржила позивач ОСОБА_1 , просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вважає, що судом неправильно встановлено обставини, які є істотними для правильного вирішення справи по суті, необгрунтовано відмовлено у прийнятті доказів та призначенні експертизи, висновки суду немотивовані, не відповідають дійсним обставинам справи, а рішення постановлено з істотним порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що відповідачі самозахопили земельну ділянку, яка належить апелянту, вважають її своєю, протизаконно утримують 17 років та не виконують усіх узгоджених документів щодо користування такою земельною ділянкою.

Наголошує, що долучила до матеріалів справи договір фактичного користування земельною ділянкою від 27.10.2022 року, а також технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки на місцевості, однак, суд проігнорував ці докази, не прийняв до розгляду та не оцінив.

Додає, що суд не дослідив обставини щодо існування перешкод, які чинять відповідачі при користуванні земельною ділянкою, у рішенні зазначено, що вони є недоведеними та не відповідають дійсності, однак, на її переконання, у позові всебічно описано ці перешкоди і надано фото, на яких можна побачити, що паркана немає, відповідачі викошують та обробляють ділянку, блокують проїзд на неї.

Зазначає, що у суді першої інстанції подавала клопотання про призначення земельно-технічної експертизи від 18.09.2023 року, однак, дане клопотання суд не розглядав і протокольною ухвалою відмовив у його задоволенні.

Не погоджується з висновком суду про те, що нею не представлено технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, оскільки така документація додана до позовної заяви (а.с. 17, 18, 19, 20), і наголошує, що попередні власники земельної ділянки за цими документами користувались вказаною земельною ділянкою і її межі узгоджені усіма відповідачами ще у 2008 році.

Вважає, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права при вирішенні спору, зокрема не застосував закони, які підлягають застосуванню, зокрема, суд не врахував норму ч.2 ст.89 ЗК України, з якої вбачається, що у спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування, розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом, право користування земельною ділянкою визначається відповідно до часток кожного з власників нерухомості, якщо інше не було встановлено домовленістю сторін.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи, окрім присутніх, не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, тому відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України, розгляд справи проведено апеляційним судом у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача в підтримання апеляційної скарги, заперечення сторони відповідача, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог статті 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 14.05.2018 року придбала квартиру АДРЕСА_6 , відповідно до договору купівлі-продажу від 14.05.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Амбросійчук Л.В. (а.с.10).

Жодних відомостей щодо земельної ділянки в договорі купівлі-продажу квартири немає.

Згідно технічного паспорту від 19.09.2005 року на квартиру АДРЕСА_6 , вказана квартира розташована на мансардному поверсі та складається з двох кімнат, житловою площею 26,0 кв.м., загальною площею 38,7 кв.м. (а.с.11).

Відповідач ОСОБА_6 є співвласником квартири АДРЕСА_3 в даному будинку, загальною площею 35,9 кв.м. (свідоцтво на право власності від 18.05.2007 року).

Відповідач ОСОБА_2 та третя особа ОСОБА_4 є спвіввласниками квартири АДРЕСА_3 , загальною площею 34,40 кв.м., відповідно до свідоцтва на право власності від 18.05.2007 року (а.с.140-142).

28.08.2007 року у вказаному будинку АДРЕСА_1 створено ОСББ «Незалежність», що підтверджується свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №201845 (а.с.12).

Рішенням Брюховицької селищної ради від 28.02.2008 року №409 надано дозвіл на проведення інвентаризації прибудинкової території по АДРЕСА_1 ОСББ «Незалежність»; землекористувачам через спеціалізовану землевпорядну організацію виготовити технічну документацію з інтвентаризації земельної ділянки для видачі державного акта на право приватної власності на земельну ділянку; технічну документацію для видачі державного акта на право власності на земельну ділянку надати на затвердження сесії Брюховицької селищної ради (а.с.14).

З довідки про правовий статус земельної ділянки №40/01-15/3220 від 19.06.2008 року вбачається, що на звернення ОСББ «Незалежність» управління земельних ресурсів у місті Львові повідомило, що згідно земельно-кадастрових даних, земельна ділянка, площею 0,15 га., на АДРЕСА_1 відноситься до земель селища, не наданих у власність і користування. Технічна документація на земельну ділянку ОСББ «Незалежність» в АДРЕСА_1 а внесена на черговий кадастровий план за №:10:002:0098 (а.с.16).

З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 18.09.2020 року на звернення позивача ОСОБА_1 встановлено, що відповідно до відомостей Державного земельного кадастру, земельна ділянка з кадастровим номером №:10:002:0098 державної реєстрації не проходила, інформація про державну реєстрацію правовстановлюючих документів на дану земельну ділянку в Державному реєстрі земель відсутня, документація із землеустрою на згадану вище земельну ділянку у фонд зберігання технічних документацій у відділ не надходила (а.с.16а).

27.10.2022 року співвласники багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 уклали договір фактичного користування розподілу спільної прибудинкової земельної ділянки, до якого додано два плани-схеми розподілу, підписані позивачкою та відповідачами (а.с.155-157).

Окрім того, протоколом загальних зборів членів ОСББ «Незалежність» №1 від 07.11.2022 року, посвідченим приватним нотаріусом Косаревич О.О., співвласники будинку узгодили свої межі фактичного користування ділянкою та суперечок стосовно меж не мають; співвласники домовились встановлювати паркани між своїми частками ділянки за свій рахунок; співвласники домовились зберігати свої речі тільки в межах своїх частин ділянки відповідно до часток фактичного користування та прибрати свої речі з чужих ділянок (а.с.158).

За наведених вище встановлених обставин справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведеність вимог позивачки, оскільки питання про передачу у власність та/або користування земельної ділянки, площею 0,15 га, співвласникам будинку для обслуговування вказаного житлового будинку органом місцевого самоврядування у встановленому законом порядку не вирішувалось, а питання фактичного користування земельною ділянкою між ними було врегульовано укладенням договору та рішенням ОСББ від 07.11.2022 року, оформленим нотаріально посвідченим протоколом зборів членів ОСББ «Незалежність», вже в процесі розгляду даної справи.

Разом з тим, невиконання умов договору та/або рішення членів ОСББ співвласниками будинку не є предметом даного спору з огляду на зміст заявлених позивачкою позовних вимог.

Правильним є й висновок суду про те, що для вирішення питання про поділ земельної ділянки та/або визначення порядку користування нею необхідні спеціальні знання в галузі іншій, ніж право, однак, позивачка після роз`яснення їй такого права, не подала до суду обґрунтованого клопотання про призначення у даній справі земельно-технічної експертизи, оскільки підстав для обов`язкового призначення судом експертизи, які визначені статтею 105 ЦПК України, немає.

Таким чином, в колегії суддів не має підстав для інших висновків по суті вирішення даного спору, ніж тих, що дійшов суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог позивача, судом не допущено порушень норм матеріального та/або процесуального права, які б були підставою для скасування чи зміни рішення суду, тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374 ч.1 п.1, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 19 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови. Повний текст постанови складений 23 серпня 2024 року.

Головуючий С.М. Бойко

Судді: С.М. Копняк

А.В. Ніткевич