Справа № 682/2718/23
Провадження № 2/682/233/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 року м. Славута

Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді Матвєєвої Н.В.,

з участю секретаря судових засідань Дубовки Г.Ю.,

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славута Хмельницької області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу з повідомленням (викликом) сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із вищевказаним позовом, зазначаючи, що 14 вересня 2022 року ОСОБА_2 отримала від нього грошові кошти в розмірі 38 200 грн. для власних потреб на умовах розписки і зобов`язалась повернути позику до 14 вересня 2023 року та сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання в частині сплати відсотків щомісячно - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення сплати до повного розрахунку, про що склала власноручно розписку. Проте, у визначений строк відповідачка свого зобов`язання за договором позики не виконала, борг не повернула і не повертає його до цього часу. Тому позивач просить задовольнити його вимоги повністю і стягнути з відповідачки борг за розпискою: 38200 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 13 752 грн. - плата за користування кредитом та судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечувала, посилаючись на те, що не брала грошові кошти в позику у позивача, і не знає його, раніше придбавала побутову техніку у розстрочку у ОСОБА_3 , борг повністю не сплатила, оскільки її син пішов на війну, потім їй повідомили, що він пропав безвісті, вона була в розпачі, не мала фінансової можливості повністю розрахуватися за придбаний у кредит товар. У вересні 2022 року до неї приїздив чоловік, надавав їй документи, тому можливо вона могла їх підписати, але грошові кошти в борг у сумі, вказаній у розписці вона не брала.

Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що між сторонами виникли відносини позики.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1047 ЦК договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

14 вересня 2022 року відповідачка ОСОБА_2 склала розписку про отримання в позику у ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 38200 гривень та зобов`язалась повернути суму борг до 14.09.2023 року і сплатити 3 % за кожен місяць користування позикою, а у разі невиконання зобов`язання - сплатити пеню в розмірі 5% від суми боргу за кожен місяць прострочення оплати до повного розрахунку.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

ОСОБА_1 свої зобов`язання за договором позики виконав та передав ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 38 200 гривень, на що вказує остання у своїй розписці. Вказану обставину відповідачка не спростувала, доказів на заперечення обставин, викладених у розписці суду не надала, клопотання про призначення почеркознавчої експертизи з метою спростування свого підпису у розписці від 14 вересня 2022 року, не заявляла. Наданий відповідачкою договір купівлі - продажу товарів у кредит від 23.09.2018 року, не має відношення до вказаної справи, не свідчить про відсутність договірних відносин між позивачем та відповідачкою, оскільки він укладений між відповідачкою ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

ОСОБА_2 зобов`язалася повернути позивачу ОСОБА_1 позику в сумі 38 200 гривень та 3 % за кожен місяць користування позикою і повернути гроші в повному обсязі з відсотками своєчасно до 14.09.2023 року, про що зазначила в розписці.

Проте, відповідачка борг в сумі 38 200 грн та відсотки за користування позикою у визначені договором строки - до 14.09.2023 року і на час звернення позивача із позовом до суду не повернула.

З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідача за розпискою становить: 38 200 грн. - прострочена заборгованість за основною сумою боргу, 13 752 грн. - плата за користування кредитом, всього 51 952 грн. Суд погоджується із вказаним розрахунком заборгованості, оскільки він не спростований відповідачкою.

На підставі викладеного, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, є підстави для стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованості за основною сумою боргу - 38 200 грн., плати за користування кредитом у сумі 13 752 грн., всього в сумі 51 952 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути в користь позивача судові витрати, сплачені ним при подачі позову в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. 1047- 1049 ЦК України, ст. 4-13, 81, 82, 89, 141, 264-265, 273, 274, 279, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 14 вересня 2022 року в розмірі 51 952 грн та судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Сторони мають право оскаржити рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий суддя Н.В.Матвєєва