Справа №295/306/24
УХВАЛА

(про повернення заяви)

"13" лютого 2024 р. м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Єригіна І.М., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з вищевказаною заявою.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.01.2024 року подану заяву було залишено без руху, як таку, що не відповідає вимогам ст. 350-4 ЦПК України і встановлено заявнику строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків, який не може перевищувати п?яти днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

Дослідивши матеріали справи, суддею встановлено, що копію ухвали судді заявник отримав 05.02.2024 року, проте, станом на 13.02.2024 року, вимоги ухвали не виконані.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, у кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З огляду на те, що заявник не виконав належним чином ухвалу про залишення заяви без руху, визначений строк для їх усунення сплив, від нього не надійшло клопотання про його продовження, тому за вказаних обставин заяву необхідно вважати неподаною та повернути заявнику.

Враховуючи вищенаведене, відповідно до ст. 185 ЦПК України, повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Керуючись ст.ст. 185, 259, 260, 350-4 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису, вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає йому повторно звернутися до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Єригіна