Провадження № 22-ц/801/394/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач:Панасюк О. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 лютого 2024 рокуСправа № 127/31822/23м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Панасюка О. С. (суддя доповідач),

суддів Берегового О. Ю., Шемети Т. М.,

з участю секретаря судового засідання Куленко О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу за апеляційною скаргою представниці ОСОБА_2 адвоката Струць Т. І. на рішення Вінницького міського суду Вінницької області у складі судді Волошина С. В. від 07 грудня 2023 року,

встановив:

13 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з цим позовом, за яким просив розірвати шлюб з ОСОБА_3 , зареєстрований 06 серпня 2022 року у відділі реєстрації «АСАН хімтед» № 4 м. Баку Республіки Азербайджан, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , запис 1639.

Покликався на те, що через різні погляди на життя, різність характерів спільне життя сторін не склалось, вони припинили фактичні шлюбні відносини. З вересня 2022 року проживають окремо, між собою не спілкуються. Шлюб носить формальний характер.

Зазначав, що під час шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_4 , але він не є її біологічним батьком, акт про її народження отриманий ним під час ознайомлення з матеріалами справи № 127/28430/23 у Вінницькому міському суді Вінницької області, посвідчити його справжність він не може.

13 листопада 2023 року ОСОБА_5 подала до ОСОБА_1 зустрічний позов, за яким просила визнати його батьківство щодо дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та стягнути з нього аліменти на малолітню дитину в розмірі частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14 листопада 2023 року відмовлено в прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_2 , роз`яснено її право на звернення до суду з цими вимогами в загальному порядку.

Рішенням цього ж суду від 07 грудня 2023 року позов ОСОБА_7 задоволено. Розірвано шлюб між громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_1 та громадянкою України ОСОБА_3 , зареєстрований 06 серпня 2022 року у відділі реєстрації «АСАН хімтед» № 4 м. Баку Республіки Азербайджан, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , запис 1639.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу вказують на те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, перешкоди для розірвання шлюбу, передбачені статтею 110 Сімейного кодексу України (далі СК України), відсутні.

В апеляційній скарзі представниця ОСОБА_2 адвокат Струць Т. І., посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, просила рішення скасувати і ухвалити нове про відмову у позові.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги покликалась на те, що суд першої інстанції безпідставно повернув зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 про визнання батьківства, передчасно вирішив спір про розірвання шлюбу, не з`ясувавши наявності між сторонами не вирішених питань щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, про порядок та розмір виплати коштів на утримання дитини, поділ майна подружжя.

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, за яким просив залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, як таке, що ухвалене з дотриманням норм процесуального права, відповідно до встановлених судом фактичних обставин справи, правовідносин сторін та норм матеріального права, якими вони регулюються.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги апеляційний суд прийшов до висновку, що вона задоволенню не підлягає з огляду на таке.

Частинами першою третьою статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що 06 серпня 2022 року у відділі реєстрації «АСАН хімтед» № 4 м. Баку Республіки Азербайджан зареєстрований шлюб між громадянином Республіки Азербайджан ОСОБА_1 та громадянкою України ОСОБА_3 , про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , запис 1639.

За змістом позовної заяви через різні погляди на життя, різність характерів спільне життя сторін не склалось, вони припинили фактичні шлюбні відносини. З вересня 2022 року проживають окремо, між собою не спілкуються. Шлюб носить формальний характер.

Згідно з частиною першою статті 21 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (частина перша статті 23 СК України).

Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється, зокрема, внаслідок його розірвання.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина перша статті 110 СК України).

Стаття 111 СК України зобов`язує суд вживати заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Частинами першою другою статті 112 СК України установлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Право на шлюб є особистим немайновим правом особи, основним принципом якого є його добровільність.

Якщо один із подружжя вимагає розірвання шлюбу через непорозуміння, різність характерів та поглядів на життя, а вжиті сторонами заходи щодо збереження шлюбу не призвели до відновлення взаємних почуттів та нормалізації стосунків, то подальше збереження шлюбу очевидно суперечитиме принципу добровільності шлюбу, оскільки є, фактично, примушуванням позивача до шлюбу, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного по суті висновку, що подальше збереження шлюбу сторін суперечитиме інтересам позивача.

Щодо доводів апеляційної скарги про передчасність вирішення спору про розірвання шлюбу без вирішення спору про встановлення батьківства та стягнення аліментів, то апеляційний суд зазначає таке.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Чоловік, дружина мають право пред`явити позов про розірвання шлюбу до досягнення дитиною одного року, якщо батьківство щодо неї визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини виключено із актового запису про народження дитини.

Згідно з частиною першою статті 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя.

Заява про розірвання шлюбу, подана під час вагітності дружини або до досягнення дитиною одного року без дотримання вимог, встановлених СК України, вважається неподаною і повертається позивачеві (пункт 5 частини четвертої статті 185 ЦПК України).

Отже незалежно від того де народилася дитина і чи містить акт (свідоцтво) про її народження, виданий відповідним органом іноземної держави, відомості про батьків дитини, якщо вона народилась під час шлюбу і якщо батьківство щодо неї не визнане іншою особою або за рішенням суду відомості про чоловіка як батька дитини не виключено із актового запису про народження дитини, вважається, що вона походить від подружжя.

У позовній заяві, поданій 13 жовтня 2023 року, ОСОБА_1 зазначав про народження у ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини Юри Батьї, а тому суд першої інстанції не мав підстав для відкриття провадження у справі і повинен був повернути позовну заяву позивачу на підставі пункт 5 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Разом з тим згідно з частиною третьою статті 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо:

1) справу розглянуто неповноважним складом суду;

2) в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід, і підстави його відводу визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованими, якщо апеляційну скаргу обґрунтовано такою підставою;

3) справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою;

4) суд прийняв судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі;

5) судове рішення не підписано будь-ким із суддів або підписано не тими суддями, які зазначені у рішенні;

6) судове рішення ухвалено суддями, які не входили до складу колегії, що розглядала справу;

7) суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Помилково відкривши провадження у справі 16 жовтня 2023 року (до досягнення дитиною одного року), суд ухвалив рішення про розірвання шлюбу 07 грудня 2023 року, тобто після досягнення одного року дитиною. Отже обставина, яка унеможливлювала розірвання шлюбу, на момент вирішення справи судом першої інстанції відпала, відповідно не може бути підставою для скасування такого рішення судом апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу представниці ОСОБА_2 адвоката Струць Т. І. залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 07 грудня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

(Повний текст судового рішення виготовлено 29 лютого 2024 року).

Головуючий О. С. Панасюк

Судді: О. Ю. Береговий

Т. М. Шемета