Справа №621/2794/23
Провадження 2/621/95/24
УХВАЛА

Іменем України

14 лютого 2024 року м.Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Вельможної І.В.,

позивач - керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області Прилуцький С. М., представник позивача - прокурор Юр`єв І. Д.,

в інтересах держави в особі Головного Управління Держгеокадастру в Харківській області,

представник позивача Кундрюков Ю. В.,

відповідач 1 - Чугуївська районна військова адміністрація Харківської області,

відповідач 2 - Зміївська міська рада Чугуївського району Харківської області,

представник відповідача 2 - Маковецька К. О.,

відповідач 3 ОСОБА_1 ,

третя особа 1 - Державне підприємство "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН України",

представник третьої особи - Татіщев О. Є.,

третя особа 2 - Національна академія аграрних наук України,

представник третьої особи 2 Лупенко Ю. О.,

розглянувши у підготовчому засіданні клопотання Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН України про передачу справи за підсудністю у справі за позовною заявою про визнання незаконними та скасування рішень та розпорядження, визнання недійсними Державних актів, зобов`язання повернути земельну ділянку,

у с т а н о в и в:

Керівник Чугуївської окружної прокуратури Харківської області Прилуцький С. М. звернувся до суду з позовною заявою до Чугуївської районної військової адміністрації Харківської області, Зміївської міської ради Чугуївського району Харківської області, ОСОБА_1 з наступними вимогами: 1. Визнати незаконним та скасувати рішення Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 26.01.2001 № 6 "Про затвердження акту передачі земель з підзвіту дослідного господарства "Борки" в підзвіт Бірківської сільської ради"; 2. Визнати незаконним та скасувати п. 18 рішення Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області від 26.01.2001 № 7 "Про виділення земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства" в частині виділення ОСОБА_1 земельної ділянки в селі Бірки розміром 0,75 га для ведення особистого підсобного господарства. 3. Визнати недійсним виданий ОСОБА_1 Державний акт серії IV XP № 033411 на право постійного користування земельною ділянкою площею 0,75 га для ведення особистого підсобного господарства, який 14.03.2001 зареєстровано в книзі записів державних актів на право постійного користування землею Бірківської сільської ради народних депутатів. 4. Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Зміївської районної державної адміністрації Харківської області № 265 від 18.10.2002 "Про приватизацію земельних ділянок для ведення особистого селянського господарства працівниками соціальної сфери Бірківської сільської ради" в частині передачі земельної ділянки площею 0,75 га у приватну власність ОСОБА_1 . 5. Визнати недійсним виданий ОСОБА_1 Державний акт серії III XP № 090292 на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,75 га для ведення особистого селянського господарства, який 15.11.2002 зареєстровано в книзі записів державних актів на право приватної власності на землею за № 8395. 6. Зобов`язати ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером :01:000:0279 площею 0,75 га, яка розташована за межами населеного пункту на території Зміївської територіальної громади Чугуївського району Харківської області, право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 03.05.2019, номер запису про право власності 31674482 (індексний номер рішення про державну реєстрацію 47000570 від 23.05.2019) повернути у державну власність в особі Головного Управління Держгеокадастру в Харківській області. 7. Судовий збір стягнути із відповідача на користь Харківської обласної прокуратури у розмірі 16 104 грн 00 коп., сплачений відповідно до платіжного доручення (, розрахунковий рахунок: UA0007171, банк отримувача: Держказначейська служба України; код класифікації видатків бюджету (КЕКВ): 2800; призначення платежу: Повернення судового збору).

Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 09.08.2023 прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 25.09.2023.

25.09.2023 підготовче засідання відкладено у зв`язу з неявкою відповідача ОСОБА_1

18.10.2023, 14.11.2023 підготовче засідання відкладено у зв`язу з неявкою відповідача ОСОБА_1

06.12.2023 від представника третьої особи 1 ОСОБА_2 до суду надійшло клопотання щодо передачі справи за підсудністю до Господарського суду Харківської області.

07.12.2023 підготовче засідання відкладено у зв`язу з неявкою відповідача ОСОБА_1 до 26.12.2023

26.12.2023 підготовче засідання відкладено у зв`язку з перебуванням судді в нарадчій кімнаті по кримінальному провадженню, судова справа № 621/4619/23, до 18.01.2024.

18.01.2024 від представника позивача - ОСОБА_3 , до суду надійшло клопотання про відкладення підготовчого засідання призначеного на 18.01.2024 у зв`язку із службовою зайнятістю.

Представник відповідача 2 ОСОБА_4 до суду скерувала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника Зміївської міської ради за наявними матеріалами в справі.

Від представника позивача Головного Управління Держгеокадастру в Харківській області Кундрюкова Ю. В. до суду надійшло клопотання про проведення підготовчого засідання за відсутності представника Головного управління.

Представник третьої особи 1 ОСОБА_2 . До суду надав заяву відповідно до якої просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Інші учасники справи про причини своє неявки суд не повідомляли.

14.02.2024 від прокурора Юрєва І.Д., надійшла письмова заява з проханням розглянути клопотання про залучення третьої особи Фонду Державного майна "України", а також клопотання про передачу справи за підсудністю за його відсутності з урахуванням доводів поданих письмових заяв де визначена позиція прокуратури, за результатами розгляду клопотань підготовче засідання відкласти.

Зважаючи на те, що всі учасники справи в засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Так, від представника третьої особи на стороні відповідача в. о. керівника Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочевництва та баштанництва ПЛАН України" Татіщева О.Є. надійшло клопотання про передачу цивільної справи для розгляду Господарським судом Харківської області в межах справи № 922/2315/16 про банкрутство. (а.с.157-165)

Прокурор Юр`єв І.Д. подав письмові заперечення проти клопотання в яких просив відмовити у його задоволенні. (а.с. 177)

Ознайомившись з матеріалами справи, суд дійшов наступного.

Так, 03.08.2016 Господарським судом Харківської області оголошено ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва і баштанництва Національної академії аграрних наук України", . (а.с. 166-174)

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

З 21.10.2019 в Україні почав діяти Кодекс України з процедур банкрутства, який прийнятий Верховною Радою України 18.10.2018 та набрав чинності 21.10.2019.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Будь-якого виключення з цього правила Прикінцеві та Перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства не містять.

Отже, ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства по своїй суті та змісту встановлює виключну підсудність всіх справ за участі боржника стосовно якого відкрито провадження у справі про неплатоспроможність в межах справи про банкрутство.

Згідно з ч. 1 ст. 3 ГПК України судочинство в господарських судах здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Кодексу України з процедур банкрутства, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ГПК України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом.

Водночас, відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України господарські суди розглядають, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Закону про банкрутство мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Суд звертає увагу на те, що норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Отже, за умови порушення провадження у справі про банкрутство боржника, особливістю вирішення таких спорів полягає в тому, що вони розглядаються та вирішуються господарським судом, який розглядає справу про банкрутство, без порушення нових справ з метою судового контролю у межах цього провадження за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів (висновок про застосування норм права, який викладений у постанові Верховного Суду від 13.03.2018 у справі № 922/928/17).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі № 607/6254/15-ц викладено правовий висновок про те, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Представник позивача у своїй заяві посилався на ч. 3 ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, якою встановлено, що матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

З аналізу положень ст. 7, 8 Кодексу України з процедур банкрутства слідує, що положення ч. 3 ст. 7 цього Кодексу стосується тих справ, які перебувають на розгляді в різних господарських судах, а не судах цивільної юрисдикції.

Відповідно до частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до частини 1 статті 27 Цивільного процесуального кодексу України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Частиною 1 статті 30 Цивільного процесуального кодексу України передбачено виключну підсудність щодо позовів, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Зі змісту клопотання представника Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН України" вбачається, що цей спір має розглядатися у порядку господарського судовичнства, оскільки стосується майнових прав підприємтсва, щодо якого порушене провадження у справі про банкрутство.

Водночас, матеріали справи не містять відомостей про те, що спірним є майно, яке належить Державному підприємсту "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочівництва та баштанництва НААН України".

Отже, у суду відсутні підстави вважати, що цивільна справа про визнання незаконними та скасування рішень та розпорядження, визнання недійсними Державних актів, зобов`язання повернути земельну ділянку у державну власність, не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а має розглядатися у порядку господарського судочинства.

У зв`язку з наведеним, заява про передачу справи на розгляд до Господарського суду Харківської області задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 7 Кодексу України з процедур банкрутства, ст. 31, 222, 223 ЦПК України,

у х в а л и в:

В задоволенні заяви представника третьої особи на стороні відповідача в. о. керівника Державного підприємства "Дослідне господарство "Борки" Інституту овочевництва та баштанництва Національної академії аграрних наук України" Татіщева О.Є. про передачу справи на розгляд до Господарського суду Харківської області для розгляду вказаної справи в рамках справи №922/2315/16 про банкрутство - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлено 14.02.2024.

Суддя: