Справа № 459/2708/23
Провадження № 2-п/459/1/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Ганас К. В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Червонограді заяву, подану ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2023 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

В С Т А Н О В И В:

08.02.2024 ОСОБА_1 звернулась до Червоноградського міського суду Львівської області із заявою про перегляд заочного рішення суду від 16.11.2023 та із заявою про поновлення строку на подачу заяви про перегляд даного заочного рішення суду.

В обґрунтування заяви про поновлення строку на подачу заяви про перегляд вищевказаного заочного рішення суду зазначила, що їй не було відомо про дану цивільну справу, заочне рішення суду вона не отримувала, а дізналася про нього 26.01.2024 з отриманого з установи банку смс-повідомлення про блокування рахунку приватним виконавцем, коли всі строки на подання заяви про перегляд заочного рішення вже пройшли. Також заявниця зауважила, що оскільки вона з понеділка по п`ятницю працює з 7.30 год. до 17.10 год., вона не мала змоги отримати листи (рекомендовані повідомлення), які надходили з суду, а жодних повідомлень з Укрпошти вона не отримувала. Відтак вважає, що не з`явилася на судові засідання з поважної причини, оскільки не була належним чином повідомлена. Тому просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення суду.

В обґрунтування заяви про перегляд заочного рішення ОСОБА_1 зазначила, що заперечує проти позовних вимог позивача, оскільки нею було отримано кредит У ТОВ «ФК «Інвеструм» в сумі 10000 грн на строк до 10.02.2022, який в подальшому був продовжений щоразу на строк 7 календарних днів. Стверджує, що нею здійснювались проплати по даному кредитному договору на загальну суму 6300 грн, які позивач не врахував (додала квитанції). Також вважає, що оскільки дія кредитного договору закінчилася 28.02.2022, то відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані тільки до цього дня включно, а тому вважає, що сума її заборгованості становить 3700 грн (залишок тіла кредиту) та 10057,50 грн (відсотки), що разом становить 13 757,50 грн. Серед іншого вказала, що у період дії в України воєнного стану споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за прострочення виконання зобов`язань, що просила врахувати. Відтак, просила скасувати заочне рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2024.

27.02.2024 від ТОВ «ФК «ЄАПБ» на адресу суду надійшли заперечення на заяву про перегляд заочного рішення суду від 16.11.2023, ухваленого у даній цивільній справі. Представник зазначив, що вважає, що дане рішення прийняте із з`ясуванням всіх обставин справи, з правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права та не підлягає скасуванню.

В судове засідання, яке відбулося 27.02.2024 заявниця ОСОБА_2 не з`явилася, проте подала заяву, у якій просила провести розгляд заяви про перегляд заочного рішення суду без її участі, де також зазначила, що заяву підтримує, просить задовольнити.

Представник ТОВ «ФК «ЄАПБ» подав аналогічну заяву, просив розгляд справи проводити без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на зазначені обставини, суд, у відповідності до ст. 247, 287 ЦПК України, судовий розгляд заяви здійснив на підставі наявних матеріалів без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, ознайомившись із заявою про перегляд заочного рішення та заявою про поновлення строку на подачу заяви про перегляд вищевказаного заочного рішення, дослідивши матеріали даної справи, встановив наступне.

Заочним рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2023 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено та стягнуто з відповідача 28500 гривень заборгованості за договором про надання фінансового кредиту.

Статтею 288 ЦПК України визначено, що заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто, для скасування заочного рішення необхідна наявність одночасно двох наведених умов.

Відповідачка ОСОБА_1 в поданій до суду заяві вказує на ту обставину, що вона не була належним чином повідомлена про розгляд справи.

Проте, з такими доводами суд не може погодитись, виходячи з наступного.

Як встановлено судом, відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №2286 від 17.08.2023, виданою відділом реєстрації Червоноградської міської ради Червоноградського району Львівської області (а. с. 36). Даний факт не спростований відповідачкою належними доказами. Таку ж адресу відповідачка вказувала при укладенні кредитного договору та в заяві про перегляд заочного рішення. Інших даних про місце проживання відповідачки матеріали справи не містять.

Відповідачка ОСОБА_1 викликалася в судові засідання шляхом направлення рекомендованих листів з судовими повістками, ухвалами по місцю реєстрації.

Відповідачка у судові засідання не з`являлась, хоча належним чином повідомлялась про дату, час та місце судового розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (судової повістки), які повернулися до суду із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, заходи щодо повідомлення відповідачки про час та місце розгляду справи відповідали нормам ЦПК України.

Неотримання судових повісток відповідачка ОСОБА_1 пов`язує з своїм робочим графіком, у зв`язку із чим вона не мала змоги отримувати кореспонденцію із суду.

Суд вважає, що підстави неотримання судових викликів відповідачкою належним чином необґрунтовані, те, що вона працює не є поважною причиною таких її дій.

Отже, судом вжито всіх можливих заходів з метою належного повідомлення відповідачки про дату, час та місце судового розгляду справи, а тому посилання останньої, що вона не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду є безпідставним, у зв`язку з чим, суд під час розгляду справи обґрунтовано дійшов до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення у даній справі.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідачка у своїй заяві зазначає, що про заочне рішення суду їй стало відомо лише 26.01.2024, проте на підтвердження своїх доводів вона не долучила жодних доказів, з матеріалами справи вона не ознайомлювалася, хоча мала таку можливість.

Відтак, суд вважає, що відповідачка звернулася до суду із заявою про скасування заочного рішення суду із порушенням строку, встановленого ст. 284 ЦПК України.

Відповідачка не навела достатні та переконливі доводи, які б свідчили про наявність поважних причин пропуску строку на подання заяви про перегляд заочного рішення від 16.11.2023 та не надала суду докази на підтвердження цих обставин.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У постанові від 09.11.2021 у справі № 214/5505/16 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що процесуальний закон не передбачає, що суд, розглянувши належно оформлену заяву про перегляд заочного рішення (зокрема на предмет того, чи є підстави у зв`язку з пропуском строку на її подання розглядати цю заяву по суті), може вчинити інші дії, ніж передбачені у частині третій статті 287 ЦПК України. Тому у випадку, якщо суд вважатиме неможливим поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення, він має залишити її з цієї підстави без задоволення.

За таких підстав суд доходить до висновку про неможливість задоволення заяви про поновлення строку на подачу заяви про перегляд заочного рішення суду.

Даючи оцінку доводам заяви відповідача про перегляд заочного рішення суду, суд зазначає наступне.

Відповідач визнає факт отримання кредитних коштів в сумі 10000,00 гривень, проте стверджує, що нею було сплачено в погашення кредиту 6300 гривень, що позивачем враховано не було. Також відповідачка не погоджується із сумою нарахованих їй відсотків, оскільки дія кредитного договору закінчилася 28.02.2022, а відтак відсотки за користування кредитними коштами можуть бути нараховані тільки до цього дня включно.

З цього приводу суд зазначає, що до заяви на підтвердження здійснення погашення кредиту в сумі 6300 гривень відповідачкою додано квитанції про переказ коштів 10.02.2022, 16.02.2022 та 22.02.2022 по 2100, 00 гривень, проте зі змісту даних квитанцій неможливо встановити, що такі кошти були перераховані саме на погашення кредиту, оскільки ні призначення платежу, ні інших даних, які б це підтверджували вони не містять.

Щодо нарахування відсотків за користування кредитними коштами, із сумою яких відповідачка не погоджується, суд звертає увагу на те, що підписавши Договір про надання фінансового кредиту №10128-01/2022 від 12.01.2022 вона погодилася на оплату зазначених відсотків, а відповідно до п. 2.5 зазначеного Договору обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості на кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. Таким чином, заперечення відповідачки щодо стягнення з неї відсотків за користування кредитними коштами суд оцінює як її небажання виконувати взяті зобов`язання.

Посилання відповідачки на ЗУ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» №2120- IX до Закону України «Про споживче кредитування» №1734-VIII, відповідно до якого у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після дня його припинення або скасування у разі прострочення споживачем виконання зобов`язань за договором про споживчий кредит споживач звільняється від відповідальності перед кредитодавцем за таке прострочення. У разі допущення такого прострочення споживач звільняється, зокрема, від обов`язку сплати кредитодавцю неустойки (штрафу, пені) та інших платежів, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) споживачем зобов`язань за таким договором. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена договором про споживчий кредит, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за таким договором, підлягають списанню кредитодавцем, суд вважає недоречним, оскільки у даній справі не йде мова про стягнення із неї неустойки (штрафу, пені), а відсотки за користування кредитними коштами не являються штрафними санкціями, про які йде мова у даному законі.

Відтак, ураховуючи встановлені судом обставини, зважаючи на те, що відповідачка не надала суду будь-яких доказів, що мають істотне значення для вирішення справи та ухвалення іншого, ані ухвалене рішення суду, а також зважаючи на те, що строк на подання цієї заяви пропущений відповідачем не з поважних причин, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2023.

Керуючись ст. 258-261, 284, 287, 288, 353, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У поновленні строку на подання заяви про перегляд заочного - відмовити.

Заяву відповідачки ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 16.11.2023 у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 4 статті 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повна ухвала складена 27.02.2024.

Суддя: М. В. Мельникович