Дата документу 26.04.2024 Справа № 331/3590/23
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 331/3590/23
Провадження №22-ц/807/822/24
Головуючий в 1-й інстанції Скользнєва Н.Г.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 квітня 2024 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Кочеткової І.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства «»Страхова компанія «ВУСО» на заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2023 року, постановлене у м. Запоріжжі (повний текст рішення складено 24 листопада 2023 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «СК «ВУСО», третя особа ОСОБА_2 , про стягнення шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року від ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кузнєцова Д.О. до суду надійшла позовна заява до ПрАТ «СК «ВУСО», третя особа: ОСОБА_2 , яку він в подальшому уточнив (а.с. 230-232), та остаточно просив: стягнути з ПрАТ «СК «ВУСО» на його користь 120 755,27 грн. у якості відшкодування шкоди, заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 12 лютого 2023 року о 20-30 годин в м. Запоріжжі по пр. Соборний біля буд. 68 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом CHEVROLET COBALT, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Соборний на регульованому перехресті з вул. Дніпровська, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю BMW 535, державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 16.6 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, легко травмований ОСОБА_2 . Постановою Жовтневий районний суд м. Запоріжжя від 28 березня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля CHEVROLET COBALT, державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО». Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль BMW 535, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 . Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 4084 від 20.09.2023 р. матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ ВМW 535, реєстр. № НОМЕР_3 , внаслідок ДТП 12 лютого 2023 року на дату оцінки дорівнює ринковій вартості автомобіля та складає 376 477,39 гривень. Ринкова вартість КТЗ ВМW 535, реєстр. № НОМЕР_3 після ДТП 12 лютого 2023 року розрахована, як сукупність працездатних та ліквідних складових та може скласти 51 416,94 гривень. Отже, сума страхового відшкодування повинна становити 376 477,39 - 51 416,94 = 325 060,45 гривень. Відповідач у якості страхового відшкодування сплатив позивачу 204 305,18 гривень, відповідно недоплачена сума становить (325 060,45 - 204 305,18) = 120 755,27 грн. На підставі викладеного, позивач просив стягнути на його користь 120 755,27 грн. у якості відшкодування шкоди заподіяної джерелом підвищеної небезпеки, та судові витрати.

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2023 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, у розмірі 120 755 гривень 27 копійок.

Стягнуто з приватного акціонерного товариства «СК «ВУСО» на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі у розмірі 28 364 гривні, 00 коп., з яких: 1 864 гривні 00 коп. судовий збір; 5 500 гривень 00 коп. витрати на залучення оцінювача; 6 000 гривень 00 коп. витрати на проведення експертного дослідження; 15 000 гривень 00 коп. витрати на професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з рішенням суду Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ВУСО» подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те, що апелянт не був повідомлений належним чином про дату проведення останнього судового засідання, складення звітів № 34452, 34451/1 на замовлення ТОВ СК «ВУСО» було проведено у відповідності до норм законодавства, позивачем не доведена неможливості застосування вказаних звітів для оцінки матеріальної шкоди, витрати на правничу допомогу стягнуті за рішенням суду є неспівмірними зі складністю справи та наданими послугами.

Відповідно до відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника адвоката Кузнєцова Д.О. зазначає, що під час розгляду справи судом першої інстанції надано належну правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами у справі, з`ясовано їх правову природу та як наслідок винесено обґрунтоване та законне рішення. В зв`язку з наведеним, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

В силу вимог ч. 1 та ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, з 1 січня 2024 року це 302800,00 грн. (відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2024 рік» з 1 січня 2024 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 3028,00 грн. (3028,00 грн. Х 100 = 302 800 грн.), крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 12 лютого 2023 року о 20-30 годин в м. Запоріжжі по пр. Соборний біля буд. 68 водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом CHEVROLET COBALT, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по пр. Соборний на регульованому перехресті з вул. Дніпровська, при повороті ліворуч не надав переваги в русі автомобілю BMW 535, державний номерний знак НОМЕР_2 , який перебував під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїв з ним зіткнення, чим порушив п. 16.6 Правил дорожнього руху України. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, легко травмований ОСОБА_2 .

Постановою Жовтневий районний суд м. Запоріжжя від 28 березня 2023 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. (а.с. 12-13)

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля CHEVROLET COBALT, державний номерний знак НОМЕР_1 , була застрахована ПрАТ «Страхова компанія «ВУСО». (а.с. 65)

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль BMW 535, державний номерний знак НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 .

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 4084 від 20.09.2023 р. матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ ВМW 535, реєстр. № НОМЕР_3 внаслідок ДТП 12 лютого 2023 року на дату оцінки дорівнює ринковій вартості автомобіля та складає 376 477,39 гривень. Ринкова вартість КТЗ ВМW 535, реєстр. № НОМЕР_3 після ДТП 12 лютого 2023 року розрахована, як сукупність працездатних та ліквідних складових та може скласти 51 416,94 гривень. (а.с. 199-218)

ПрАТ «СК «ВУСО» визнано факт повної загибелі автомобіля ВМW 535, державний номерний знак НОМЕР_3 , та здійснено виплату страхового відшкодування в сумі 204 305,18 грн. 12.04.2023 року та 26.04.2023 року. (а.с. 57)

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у ПрАТ «СК «ВУСО» за умовами полісу у зв`язку з настанням страхового випадку (ДТП) виник обов`язок відшкодувати власнику автомобіля шкоду в межах ліміту відповідальності за страховим випадком і в розмірі суми різниці між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди. Отже, сума страхового відшкодування повинна становити 376 477,39 - 51 416,94 = 325 060,45 гривень. Відповідач у якості страхового відшкодування сплатив позивачу 204 305,18 гривень, відповідно сума страхового відшкодування, яка підлягає стягненню з відповідача, становить (325 060,45 - 204 305,18) = 120 755,27 грн.

З вказаними висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду погоджується, виходячи з наступного.

До вказаних правовідносин судом застосовуються положення ЦК України та положення Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон № 1961-IV).

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1, 2 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює,та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За приписами п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

У відповідності до ст.990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Порядок та умови здійснення страхового відшкодування за договорами (полісами) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентовано Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі Закон).

Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 22.1. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.п. 30.1., 30.2 ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

ПрАТ «СК «ВУСО» визнано факт повної загибелі автомобіля ВМW 535, державний номерний знак НОМЕР_3 , спір у справі виник з приводу визначення розміру страхового відшкодування, оскільки позивач вважає розмір відшкодування встановлений відповідачем заниженим.

Так, відповідно до звітів №34452 від 21.04.2023 року та №34452/1 від 21.04.2023 року проведених на вимогу страхової компанії, сума страхового відшкодування склала 204305,18 грн.

Відповідно до звіту наданого при подачі позову ОСОБА_1 №1219 від 20.02.2023 року, сума страхового відшкодування повинна складати 390753,14 грн.

Згідно висновку автотоварознавчого дослідження № 4084 від 20.09.2023 р., проведеного під час судового розгляду справи, матеріальний збиток, завданий власнику КТЗ ВМW 535, реєстр. № НОМЕР_3 , внаслідок ДТП 12 лютого 2023 року на дату оцінки дорівнює ринковій вартості автомобіля та складає 376 477,39 гривень. Ринкова вартість КТЗ ВМW 535, реєстр. № НОМЕР_3 після ДТП 12 лютого 2023 року розрахована, як сукупність працездатних та ліквідних складових та може скласти 51 416,94 гривень. Отже, сума страхового відшкодування повинна становити 376 477,39 - 51 416,94 = 325 060,45 гривень.

Таким чином, слід виснувати, що розмір страхового відшкодування між потерпілою особою та страховиком є неузгодженим. Відповідно доказів наданих позивачем, а саме звіту №1219 від 20.02.2023 року та висновку автотоварознавчого дослідження № 4084 від 20.09.2023 р., встановлено, що розмір страхового відшкодування визначений страховою компанією є значно заниженим і не відповідає ринковій вартості автомобіля до і після пошкодження, тому суд першої інстанції обґрунтовано при ухваленні рішення з урахуванням зменшення розміру позовних вимог взяв до уваги висновку автотоварознавчого дослідження № 4084 від 20.09.2023 р., наданий позивачем у відповідності до вимог ст. 102 ЦПК України, і не спростований відповідачем, для подальшого визначення суми страхового відшкодування, що підлягає стягненню з відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо неналежного повідомлення відповідача про розгляд справи судом, спростовується наявним у справі рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а саме судової повістки на 17.11.2023 року, яка була вручена уповноваженій особі ПАТ СК «ВУСО» під підпис 03.11.2023 року (т.1 а.с.227).

Також матеріалами справи підтверджено, що врученими відповідачу також були: копія ухвали про відкриття провадження у справі, копія позову з додатками та повістка на судове засідання 10.07.2023 (т.1 а.с.52), повістки на призначені судові засідання 26.09.2023 (т.1 а.с.178), 30.10.2023 (т.1 а.с.190).

Крім того, відповідач на виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10.07.2023 року надав витребувані судом документи, що додатково свідчить про обізнаність відповідача із вказаною ухвалою суду, зокрема, в частині того, що вказана справа перебуває в провадженні суду.

Щодо судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат пов`язаних із розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані із залученням експертів.

Згідно положень ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

ОСОБА_1 , заявлено до стягнення 5 500,00 грн на залучення оцінювача, 6 000,00 грн на проведення експертного дослідження та витрати на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 139 ЦПК України, розмір витрат на оплату робіт залученого стороною експерта встановлюється на підставі договорів рахунків та інших доказів.

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 1219 від 20 лютого 2023 року ОСОБА_1 сплатив 3 700,00 грн ФОП ОСОБА_3 за проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля BMW 535 (т.1 а.с.36).

Згідно з квитанцією до прибуткового касового ордера № 1261 від 28 квітня 2023 року ОСОБА_1 сплатив 1 800,00 грн ФОП ОСОБА_3 за проведення автотоварознавчого дослідження автомобіля BMW 535 (т.1 а.с.36).

Відповідно до копії акту № 84 виконаних робіт та наданих послуг від 22 вересня 2023 року позивач поніс витрати на проведення авто товарознавчої експертизи ФОП ОСОБА_4 у розмірі 6 000,00 грн (т.1 а.с.219). Квитанцією до платіжної інструкції на переказ готівки № 0.0..1 від 22.09.2023 року ОСОБА_1 сплатив за експертизу згідно рах. № 84 6 000,00 грн (т.1 а.с.220).

Зважаючи на доведення позивачем належними і допустимими доказами понесених ним витрат щодо залучення експертів, колегія суддів погоджується із наявністю передбачених законом підстав для їх стягнення з відповідача на користь ОСОБА_1 .

Вирішуючи питання, пов`язане з витратами на правничу допомогу, суд виходить з того, що в межах цієї справи позивач ОСОБА_1 отримував правову допомогу адвоката Кузнєцова Д.О. та сплатив за це 15 000,00 грн. Вказані обставини підтверджуються наданими суду ордером АР № 1126216 від 24 травня 2023 року, договором про надання правової допомоги від 24 травня 2023 року, актом приймання-передачі наданих послуг (виконаних робіт) від 26.05.2023 року до договору про надання правової допомоги №б/н від 24.05.2023 року на загальну суму 15 000,00 грн, квитанцію до прибуткового касового ордеру №24/05-4 від 24.05.2023 року на суму 15 000,00 грн (т.1 а.с.38-42).

Отже, позивачем надано належні докази, які є необхідними для компенсації витрат на правничу допомогу, понесених ним під час розгляду справи в суді першої інстанції.

При цьому, зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03.10.2019 у справі № 922/445/19).

Відповідач не виконав обов`язку доведення неспівмірності заявлених відповідачем витрат на правничу допомогу, хоча, як встановлено матеріалами справи, відповідач був обізнаний про розгляд цієї справи судом, про що свідчать вручені ПАТ «СК «ВУСО» вищевказані поштові повідомлення.

Таким чином, суд першої інстанції правильно визначив, що заявлена до стягнення сума витрат на правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн підлягає стягненню з відповідача.

Ухвалюючи рішення у справі, суд першої інстанції, правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального та процесуального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку, дійшов правильного висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України передбачено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Закон України «Про судоустрій і статус суддів» встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з додержанням вимог закону і підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «»Страхова компанія «ВУСО» залишити без задоволення, а заочне рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 листопада 2023 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Повна постанова складена 26 квітня 2024 року.

Судді: С. В. Кухар

І.В. Кочеткова

Г.С. Подліянова