Справа № 689/254/24
РІШЕННЯ

Іменем України

22.08.2024 року Ярмолинецький районний суд Хмельницької області -

головуючий-суддя Баськов М. М.

за участю:

секретаря судового засідання Грановської Д. А.

представниці відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Ярмолинці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів,

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення 12272,80 грн. пені за прострочення сплати аліментів.

На обгрунтування заявлених вимог позивачка зазначила, що відповідно до виконавчого листа, що видавЯрмолинецький районний суд Хмельницької області 06.05.2008 у справі № 2-280, на примусовому виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач вчасно не сплачує аліменти, через що станом на 01.12.2023 виникла заборгованість в сумі 12272,80 грн. Сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.12.2022 по 01.12.2023 становить 13414,27 грн., але не може бути більше суми заборгованості. Тому позивачка просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 12272,80 грн.

В судове засідання позивачка, яка у встановленому порядку була оповіщена про час і місце розгляду справи, не з"явилася, в позовній заяві просила справу розглянути без її участі.

Представниця відповідача подала до суду відзив на позов, в якому проти задоволення позову заперечила з тих підстав, що позивачкою не подано до суду детального розрахунку пені за прострочення сплати аліментів з урахуванням норм чинного законодавства. Також зазначила, що згідно п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Про існуючу заборгованість зі сплати аліментів відповідач дізнався лише 18 лютого 2024 року, оскільки перебуває за межами України і не знав, що направлені ним кошти не надходили на рахунок позивачки по сплаті аліментних зобов"язань. 20 лютого 2024 року відповідач повністю погасив заборгованість по сплаті аліментів і на даний час заборгованості немає, а тому і неустойка (пеня) з нього не може бути стягнена.

В судовому засіданні представниця відповідача підтримала позицію, викладену у відзиві на позов.

Заслухавши представницю відповідача, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на примусовому виконанні Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавчий лист № 2-280, виданий 06.05.2008 Ярмолинецьким районним судом Хмельницької області про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліментів на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 200 грн. щомісячно, починаючи з 04 квітня 2008 року і до його повноліття.

Згідно з розрахунками заборгованості зі сплати аліментів, складеними старшим державним виконавцем Купчевич Г. та затвердженими начальником Другого відділу державної виконавчої служби у місті Хмельницькому Гончаренко О.,станом на 01 грудня 2023 заборгованість ОСОБА_3 зі сплати аліментів становила 10856,30 грн., в тому числі за період з 01.12.2022 по 01.12.2023 - 6849,50 грн.

20.02.2024 ОСОБА_3 здійснив переказ коштів в сумі 15468,80 грн. на користь Другого міського відділу ДВС ХМУЮ у виконавчому провадженні № 7436424, повністю погасивши забогованість зі сплати аліментів на сина ОСОБА_4 .

Дані обставини підтверджуються розрахунками заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів № 8990/2522-46 від 29.01.2024 (а.с. 5-9), № 71079/22.25-46 від 06.08.2024 (а.с. 60-62); копією квитанції на переказ коштів № 46 від 20.02.2024 (а.с. 21).

При встановленні обставини наявності та розміру заборгованості по сплаті аліментів, суд бере до уваги наявність в матеріалах справи вказаних довідок державного виконавця про заборгованість по аліментам на утримання дитини, в яких відображено наявність і розмір заборгованості по сплаті аліментів відповідного виду.

Дана обставина не спростована відповідачем.

Згідно із ч. 3 ст. 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно із частиною першою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" вказано, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 18.01.2021 в справі №636/3546/17 (провадження № 61-19793св19), відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.

Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо).

Тлумачення статті 196 СК України свідчить про те, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин. Перелік причин з яких утворилась заборгованість не з вини платника аліментів не є вичерпним і може встановлюватись судом у кожному випадку окремо на підставі поданих доказів.

Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ч. 1 та 2 ст. 614 ЦК України).

Тлумачення вказаних норм свідчить, що стягнення пені, передбаченої абзацом 1 ч. 1 ст. 196 СК України, можливе лише у разі виникнення заборгованості з вини особи, зобов`язаної сплачувати аліменти. У СК України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.

Вище вказане узгоджується із правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі N661/905/19.

Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 у 2022 та 2023 роках частково виконував рішення суду про стягнення з нього аліментів на сина ОСОБА_4 .

Жодних доказів на підтвердження того, що заборгованість по аліментах утворилася не з вини відповідача і з причин, що об`єктивно від нього не залежали відповідачем суду не надано. Натомість, тривалий характер невиконання аліментних зобов`язань свідчить про вину відповідача у несплаті аліментів.

Представниця відповідача посилається на те, що про існуючу заборгованість зі сплати аліментів відповідач дізнався лише 18 лютого 2024 року, оскільки перебуває за межами України, і не знав, що направлені ним кошти не надходили на рахунок позивачки по сплаті аліментних зобов"язань. В той же час доказів на підтвердження того, що відповідач в період з 01 грудня 2022 року по 01 грудня 2023 року щомісячно направляв кошти на сплату аліментів, однак останні з незалежних від нього причин не надійшли до державного виконавця і не були враховані в розрахунку заборгованості, суду не надано, а тому вини відповідача у виникненні заборгованості не спростовано.

Згідно розрахунку, проведеного позивачкою, розмір неустойки (пені) за прострочку відповідачем сплати аліментів за період з 01.12.2022 по 01.12.2023 становить 13414,27 грн. (а.с. 2).

При перевірці правильності вказаного розрахунку, суд враховує, що за правовою природою аліментні зобов`язання це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно, несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

Якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже, і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже, при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Така правова позиція узгоджується з висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03.04.2019 року у справі №333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18).

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 711/679/21 (провадження № 61-18434св21) вказано, що при здійсненні часткових платежів аліментів грошові кошти спочатку зараховуються на погашення заборгованості за аліментами, яка виникла в попередньому місяці (місяцях), починаючи з першого місяця її виникнення, а тільки згодом, у разі відсутності заборгованості на погашення платежу за поточний місяць.

Встановлено, що за період з 01 грудня 2022 року по 01 грудня 2023 року ОСОБА_3 були здійснені часткові платежі за наявності заборгованості зі сплати аліментів за попередні періоди, що необхідно враховувати при визначенні розміру неустойки.

Згідно з указаним вище правовим висновком Великої Палати Верховного Суду (провадження № 14-616цс18) щодо порядку обчислення неустойки (пені) розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на 1 %.

Кількість прострочених днів з 01 грудня 2022 року по 01 грудня 2023 року становить 365 днів.

Розмір неустойки (пені) становить 18265,29 грн, з яких за:

грудень 2022 року - 162,43 грн (44,5х365х1%);

січень 2023 року - 4731,11 грн (1416,50х334х1%);

лютий 2023 року - 4291,99 грн (1416,50х303х1%);

травень 2023 року - 3031,31 грн (1416,50х214х1%);

червень 2023 року - 2592,19 грн (1416,50х183х1%);

липень 2023 року - 2167,25 грн (1416,50х153х1%);

жовтень 2023 року - 864,06 грн (1416,50х61х1%);

листопад 2023 року - 424,95 грн (1416,50х30х1%).

При цьому судом враховано часткове погашення відповідачем аліментів у спірному періоді, зокрема у березні, квітні, серпні, вересні 2023 року, а тому за ці місяці неустойка (пеня) стягненню не підлягає.

Отже, з ОСОБА_3 підлягає стягненню неустойка (пеня), нарахована за період з 01 грудня 2022 року по 01 грудня 2023 року у розмірі 18265,26 грн, однак її розмір значно перевищує сукупний розмір заборгованості по аліментам за цей період - 6849,50 грн.

Частиною дев`ятою статті 7 СК України передбачено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Встановивши, що розмір неустойки (пені) за спірний період значно перевищує сукупний розмір заборгованості за аліментами, врахувавши загальні засади справедливості та розумності регулювання сімейних відносин, суд уважає за необхідне застосувати положення статті 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений 100% розміру заборгованості, та стягнути з ОСОБА_3 6849,50 грн.

Також, в силу ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміну задоволених позовних вимог в сумі 675,97 грн. (6849,50 х 100 / 12272,80 = 55,81 % х 1211,20 / 100 = 675,97 грн.). Решту судових витрат компенсувати за рахунок держави.

На підставі ст. 180, 196 СК України, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 206, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає по АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає по АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з 01 грудня 2022 року по 01 грудня 2023 року в сумі 6849,50 грн. (шість тисяч вісімсот сорок дев"ять гривень п"ятдесят копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 675,97 грн. (шістсот сімдесят п"ять гривень дев"яносто сім копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя Микола БАСЬКОВ