Справа №295/919/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.03.2024 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді Полонця С.М.,

секретаря с/з Лукасевич А.Є.,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Касянчука Сергія Вікторовича до ОСОБА_2 про припинення обтяження на нерухоме майно за договором іпотеки, -

встановив:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Касянчук С.В. звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання припиненою іпотеки, яка виникла на підставі договору іпотеки від 29.11.2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. за № 13399, предметом іпотеки за яким, є житловий будинок з господарськими будівлями та гаражем АДРЕСА_1 , загальною площею 170 кв. м, житловою площею 69 кв. м. До житлового будинку належать: сарай літ. «Б», госпбудівля літ. «В», гараж літ. «Г», погріб літ. «Пг», огорожа № 1 та земельна ділянка, площею 0, 1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :05:015:0049; про припинення обтяження іпотеки відносно предмета іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями та гаражем АДРЕСА_1 , загальною площею 170 кв. м, житловою площею 69 кв. м. До житлового будинку належать: сарай літ. «Б», госпбудівля літ. «В», гараж літ. «Г», погріб літ. «Пг», огорожа № 1 (номер запису про іпотеку 3618241) та земельна ділянка, площею 0, 1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :05:015:0049 (номер запису про іпотеку 3618274), що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яке виникло на підставі договору іпотеки від 29.11.2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. за № 13399; про припинення обтяження заборони на нерухоме майно відносно предмета іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями та гаражем АДРЕСА_1 , загальною площею 170 кв. м, житловою площею 69 кв. м. До житлового будинку належать: сарай літ. «Б», госпбудівля літ. «В», гараж літ. «Г», погріб літ. «Пг», огорожа № 1 (реєстраційний номер обтяження 3618227) та земельна ділянка, площею 0, 1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :05:015:0049 (реєстраційний номер обтяження - 3618257), що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, яке виникло на підставі договору іпотеки від 29.11.2013 року, укладеного між позивачем та відповідачем, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. за № 13399. Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1211, 20 грн. При цьому посилається на те, що 29.10.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики у простому письмовому вигляді. За умовами вказаного договору, відповідач передає позивачу у власність гроші у сумі 2 416 176 грн. 00 коп., що на день укладення цього договору, еквівалентно 302 400 дол. США. 00 центів. Пунктом 3 договору передбачено, що повернення грошей повинно бути зроблене за місцем проживання позикодавця або за іншою адресою, вказаною позикодавцем. Адреса проживання позикодавця, що зазначена у договорі - російська федерація, АДРЕСА_2 . Станом на дату укладення договору позики, відповідач проживав в Україні, у АДРЕСА_3 . Ця адреса є останнім відомим позивачу місцем проживання відповідача. Строк повернення коштів у договорі позики сторони визначили - 29.10.2017 року. Як забезпечення виконання зобов`язання з повернення суми позики, сторони 29.11.2013 року уклали договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. за № 13399. Предметом іпотеки було визначено сторонами наступний об`єкт нерухомості: житловий будинок з господарськими будівлями та гаражем АДРЕСА_1 . Вказаний житловий будинок має наступні характеристики: літ. «А», загальна площа - 170 кв. м, житлова площа - 69 кв. м. До житлового будинку належать: сарай літ. «Б», госпбудівля літ. «В», гараж літ. «Г», погріб літ. «Пг», огорожа № 1. Житловий будинок належить позивачу на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Житомирської міської ради 10.07.2012 року. Також предметом іпотеки є земельна ділянка, площею 0, 1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер: :05:015:0049. Земельна ділянка належить позивачу на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії від 05.05.2006 року. Після укладення договору позики та договору іпотеки, позивачем було здійснено повернення всієї, отриманої за договором позики, суми коштів у розмірі 2 416 176 грн., що на день укладення договору позики, еквівалентно 302 400 дол. США. Повернення суми позики відбувалося наступним чином. Відповідач, який є громадянином рф, неодноразово приїздив до м. Житомира, оскільки мав тут бізнес. Повернення позики відбувалося у чотири етапи: 09.06.2015 року - повернення частини позики, у розмірі 1 595 160 грн., що еквівалентно 75 600 дол. США по курсу 21, 1 грн./дол. США; 22.08.2017 року - повернення частини позики у розмірі 1 920 240 грн., що еквівалентно 75 600 дол. США по курсу 25, 4 грн./дол. США; 25.05.2018 року - повернення частини позики у розмірі 1 973 160 грн., що еквівалентно 75 600 дол. США по курсу 26, 1 грн./дол. США; 28.01.2022 року - повернення частини позики у розмірі 2 184 840 грн., що еквівалентно 75 600 дол. США по курсу 29, 9 грн./дол. США. Таким чином, станом на 28.01.2022 року, позивач повернула всю суму позики у розмірі 302 400 дол. США. Факт повернення позики у повному обсязі підтверджується відмітками сторін на звороті договору позики, як це передбачено абзацом 2 п. 2 договору позики («При поверненні грошей, в тому числі частковому, сторонами робиться про це відмітка на договору позики»). Зворотна сторона договору позики містить власноруч вчинені сторонами записи про факт повернення позивачем коштів та їх прийняття відповідачем, містить дати повернення коштів та підписи сторін. Остання відмітка на договорі позики від 28.01.2022 року містить запис про те, що позика повернута в повному обсязі, претензії у сторін відсутні, що вони підтверджують своїми підписами. Таким чином, позивач у повному обсязі виконала умови договору позики та повернула відповідачу 302 400 дол. США. Пунктом 6.2. договору іпотеки визначено, що право застави, та відповідно і цей договір, припиняє чинність у разі припинення основного зобов`язання, забезпеченого цією іпотекою. Загальновідомим є факт вторгнення рф на територію України 24.02.2022 року. Після початку збройної агресії, позивач намагалася зв`язатися з відповідачем, однак, зв`язок з ним було повністю втрачено. Місце перебування відповідача, на даний час, позивачу невідоме. Згодом, позивач звернулася із запитом на консультацію до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Сєтака В.Я., котрий посвідчував договір іпотеки та накладав заборони на відчуження нерухомого майна позивача, щодо питання зняття іпотеки та заборон на нерухоме майно позивача. Приватний нотаріус повідомив, що без письмового повідомлення відповідача про факт погашення заборгованості за договором позики, він не припинить іпотеку та заборону на нерухоме майно. Нотаріус рекомендував позивачу звернутися до суду для вирішення даного питання. Отже, на даний час, триває порушення права власності позивача на належне їй нерухоме майно, яке є предметом договору іпотеки.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 22.01.2024 року позовну заяву було залишено без руху.

Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира від 30.01.2024 року у справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

04.03.2024 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про надання до матеріалів справи оригіналу доказу для його огляду, а саме оригіналу договору позики від 29.10.2013 року з письмовими відмітками на ньому про виплату позивачем грошових коштів та їх отримання відповідачем. При цьому, представник позивача просив після закінчення судового розгляду справи оригінальний примірник договору позики повернути на руки.

У встановлений судом строк відповідач не надав суду відзив на позов, проте, 13.03.2024 року на електронну адресу суду від відповідача надійшов лист, у якому він зазначає, що просить розглянути дану справу без його участі і прийняти законне і справедливе рішення, до громадянки ОСОБА_1 він не має ніяких претензій.

Дослідивши матеріали справи, з урахуванням меж заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 29.10.2013 року між громадянином російської федерації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (позикодавець) та громадянкою України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позичальник) було укладено договір позики, відповідно до якого, позикодавець передає позичальнику у власність гроші в сумі 2416176 грн. 00 коп., що на день укладання цього договору еквівалентно 302400 дол. США 00 цент. по курсу 07 грн. 99 коп. за 1 долар США на умовах, викладених у цьому договорі, а позичальник приймає ці гроші і зобов`язується повернути таку ж суму грошей, у встановлений договором строк. У випадку збільшення курсу долара США по відношенню до гривні, сума у гривні, яка підлягає поверненню в будь-якому випадку, не може бути меншою, ніж еквівалент 302400 дол. США 00 цент. Факт передачі та отримання грошей підтверджується підписами сторін на цьому договорі.

У свою чергу, 29.11.2013 року між ОСОБА_2 (іпотекодержатель) та ОСОБА_1 (іпотекодавець) було укладено договір іпотеки, який забезпечує вимогу іпотекодержателя, що випливає з договору позики від 29 жовтня 2013 року, укладеного між іпотекодержателем та іпотекодовцем, за умовами якого іпотекодержатель надав іпотекодавцю позику в сумі 2416176 грн. 00 коп., що на момент укладання договору позики становить еквівалент 302400 дол. США 00 цент., на умовах, викладених в договорі позики, а іпотекодавець зобов`язався повернути позику до 29.10.2017 року. Предметом іпотеки є нерухоме майно: житловий будинок з господарськими будівлями та гаражем АДРЕСА_1 , загальною площею 170, 0 кв. м, в тому числі - житловою площею 69, 0 кв. м. До житлового будинку належать: сарай літ. «Б», госпбудівля літ. «В», гараж літ. «Г», погріб літ. «Пг», огорожа № 1 та земельна ділянка, площею 0, 1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначення (використання) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :05:015:0049. Даний договір посвідчено приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. та зареєстровано в реєстрі за № 13399.

Крім того, 29.11.2013 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я. було здійснено державну реєстрацію іпотеки та державну реєстрацію обтяжень (вид обтяження заборона на нерухоме майно) вказаного у договорі іпотеки майна житлового будинку та земельної ділянки, належного на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

На звороті оригіналу вказаного вище договору позики від 29.10.2013 року, наданого 04.03.2024 року представником позивача для огляду, копія якого є в матеріалах справи, міститься ряд записів, зроблених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зокрема, наступні: від 09.06.2015 року - ОСОБА_1 зазначила, що вона повернула, а ОСОБА_2 прийняв частину позики в розмірі 1595160 грн., що еквівалентно 75600 дол. США по курсу 21, 1 грн./дол., що підтверджено підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зазначив, що гроші отримав; від 22.08.2017 року - ОСОБА_1 зазначила, що вона повернула, а ОСОБА_2 прийняв частину позики в розмірі 1920240 грн., що еквівалентно 75600 дол. США по курсу 25, 4 грн./дол., що підтверджено підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зазначив, що гроші отримав; від 25.05.2018 року - ОСОБА_1 зазначила, що вона повернула, а ОСОБА_2 прийняв частину позики в розмірі 1973160 грн., що еквівалентно 75600 дол. США по курсу 26, 1 грн./дол., що підтверджено підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зазначив, що гроші отримав; від 28.01.2022 року - ОСОБА_1 зазначила, що вона повернула, а ОСОБА_2 прийняв частину позики в розмірі 2184840 грн., що еквівалентно 75600 дол. США по курсу 28, 9 грн./дол. Після цього зазначено, що позика повернута в повному обсязі, претензії у сторін відсутні, що підтверджено підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зазначив, що гроші отримав, претензій не має.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п. 1) ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до приписів частин 1, 3 статті 575 ЦК України, іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи, а також застава об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості. Подільний об`єкт незавершеного будівництва може бути переданий в іпотеку лише у випадках, визначених законом. Правила про іпотеку землі та інші окремі види застав встановлюються законом.

Згідно статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном (неподільним об`єктом незавершеного будівництва, майбутнім об`єктом нерухомості), що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами такого боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Як передбачено частинами першою, другою статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя виникають з моменту державної реєстрації іпотеки відповідно до закону.

Згідно частини п`ятої статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 Закону України «Про іпотеку».

Так, згідно з указаною нормою іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору (абзац другий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

У свою чергу, згідно абзаців 2, 3 розділу 6 договору іпотеки, право застави, та відповідно і цей Договір, припиняє чинність у разі припинення основного зобов?язання, забезпеченого цією іпотекою.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року по справі № 711/4556/16-ц зазначено, що за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором, припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання (аналогічний висновок сформулював Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14 лютого 2018 року у справі № 910/16461/16, та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц).

Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку, як це передбачено статтею 17 Закону України «Про іпотеку».

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 593 ЦК України, право застави припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

У разі припинення права застави на нерухоме майно до державного реєстру вносяться відповідні дані.

Розглядаючи у системному зв`язку ст. 593 ЦК України та ст. 17 закону України «Про іпотеку» слід дійти висновку, що застава, іпотека, припиняється у разі припинення основного зобов`язання.

У зобов`язальних відносинах суб`єктивним правом кредитора є право одержати від боржника виконання його обов`язку з передачі майна, виконання роботи, надання послуги тощо.

Згідно ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За своєю правовою природою, накладання заборони відчуження нерухомого майна (майнових прав на нерухоме майно) здійснюється для забезпечення виконання основного зобов`язання. Такий правовий механізм створює додаткові можливості для кредитора, який (у разі порушення боржником свого зобов`язання) зможе задовольнити належні йому вимоги за рахунок майна, на яке накладено заборону відчуження. Таким чином, заборона відчуження нерухомого майна залежить від наявності основного зобов`язання, тобто вона є похідною.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржені судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення.

Як зазначено у договорі позики, позикодавець передає позичальнику гроші терміном до 29.10.2017 року, а позичальник зобов?язується повернути та позикодавець прийняти гроші не пізніше 29.10.2017 року (п. 2 вказаного договору).

У цьому ж пункті договору вказано, що при поверненні грошей, в тому числі частковому, сторонами робиться про це відмітка на договорі позики. Договір дійсний до моменту його остаточного виконання.

Останній запис про повернення частини коштів, який міститься на звороті договору позики, датований 28 січня 2022 року, що свідчить про виконання даного зобов?язання після спливу строку, зазначеного у договорі, проте, наступний запис, зроблений у цьому договорі, а саме - «позика повернута в повному обсязі, претензії у сторін відсутні», що підтверджено підписами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зазначив, що гроші отримав, претензій не має, засвідчує остаточне виконання договору, проведене належним чином.

Таким чином, судом встановлено, що у зв`язку з виконанням позивачем у повному обсязі основного зобов`язання за договором позики, проведеним належним чином, іпотека нерухомого майна припинилася, що є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 16, 321, 391, 509, 526, 530, 575, 593, 599, 626, 629 ЦК України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263, 265, 279 ЦПК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати припиненою іпотеку, яка виникла на підставі договору іпотеки від 29.11.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 13399, предметом іпотеки за яким, є житловий будинок з господарськими будівлями та гаражем АДРЕСА_1 , загальною площею 170, 0 кв. м, у тому числі - житловою площею 69, 0 кв. м. До житлового будинку належать: сарай літ. «Б», госпбудівля літ. «В», гараж літ. «Г», погріб літ. «Пг», огорожа № 1, та земельна ділянка, площею 0, 1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням (використання) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :05:015:0049.

Припинити обтяження іпотеки відносно предмета іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями та гаражем АДРЕСА_1 , загальною площею 170, 0 кв. м, у тому числі - житловою площею 69, 0 кв. м. До житлового будинку належать: сарай літ. «Б», госпбудівля літ. «В», гараж літ. «Г», погріб літ. «Пг», огорожа № 1 (номер запису про іпотеку 3618241) та земельна ділянка, площею 0, 1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням (використання) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :05:015:0049 (номер запису про іпотеку 3618274), що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), яке виникло на підставі договору іпотеки від 29.11.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 13399.

Припинити обтяження заборону на нерухоме майно відносно предмета іпотеки: житловий будинок з господарськими будівлями та гаражем АДРЕСА_1 , загальною площею 170, 0 кв. м, у тому числі - житловою площею 69, 0 кв. м. До житлового будинку належать: сарай літ. «Б», госпбудівля літ. «В», гараж літ. «Г», погріб літ. «Пг», огорожа № 1 (реєстраційний номер обтяження 3618227) та земельна ділянка, площею 0, 1 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням (використання) земельної ділянки: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :05:015:0049 (реєстраційний номер обтяження - 3618257), що міститься в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна), яке виникло на підставі договору іпотеки від 29.11.2013 року, укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтаком В.Я., зареєстрованого в реєстрі за № 13399.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 3633 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 ; зареєстроване місце проживання: російська федерація, АДРЕСА_2 ; останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Суддя: