Провадження №2-о/155/50/24
ГОРОХІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

13.02.2024 м. Горохів

Суддя Горохівського районного суду Волинської області Санакоєв Д.Т., вивчивши заяву ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: опікунська рада виконавчого комітету Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

12.02.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання фізичної особи ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатним, встановлення опіки і призначення опікуна.

Ознайомившись з матеріалами заяви та доданими до неї доказами, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 3, 4 статтею 294 ЦПК України, передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.3 ст.42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи.

Згідно ч.1 ст.299 ЦПК України, справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відеоконференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.

Для визначення фактичної можливості такої особи з`явитися в судове засідання, а також про можливість особисто дати пояснення по суті справи у разі необхідності суд може призначити відповідну експертизу.

Відповідно до п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.

Однак, в порушення вказаних вище вимог, у заяві про визнання особи недієздатною заявником невірно зазначено учасників справи, а саме замість заінтересованої особи вказано третя особа. Крім того, особу, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною не зазначено заінтересованою особою та не вказано місце її проживання.

Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.297 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Предметом доказування в даній категорії справ є, зокрема: наявність у громадянина хронічного, стійкого психічного розладу; факти, що підтверджують, що громадянин не може розуміти значення своїх дій та керувати ними; причинний зв`язок між психічним розладом і тим, що громадянин не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними; інші обставини; суд досліджує висновок судово психіатричної експертизи; довідки з медичної установи; довідки про постановку на облік у психіатричній установі; виписки з історії хвороби тощо. Усі доводи і докази щодо предмету доказування мають бути чітко і детально викладені заявником у поданій заяві.

Проте, в заяві не зазначено обставин, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад ОСОБА_2 внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, відсутнє посилання на докази, які підтверджують наявність в особи, яку заявник просить визнати недієздатним, хронічного, стійкого психічного розладу.

Таким чином заявнику необхідно надати суду належні та допустимі докази на підтвердження наявності у ОСОБА_2 будь-якого психічного розладу (психічного захворювання), діагностованого лікарями, та яке існує на дату звернення до суду з вищевказаною заявою, зокрема, відомості, щодо спостереження психіатром за місцем проживання, у разі перебування під диспансерним наглядом відомості про медичну карту амбулаторного хворого з психо-неврологічного диспансеру за місцем мешкання, медичну карту амбулаторного хворого із ЦПМСД (загальної поліклініки за місцем мешкання), тощо.

Суддя роз`яснює заявнику, що фізична хвороба може бути підставою для встановлення особі інвалідності, надання такій особі постійного догляду, соціальних послуг у відповідності до Закону України «Про соціальні послуги», але не є підставою для визнання фізичної особи недієздатною, єдиною підставою для чого є стійкий психічний розлад особи.

При цьому, заявником подано лише копію довідки до акта огляду МСЕК серії ВЛН №0078417, в якій зазначено що ОСОБА_2 має першу групу інвалідності «А», інвалід з дитинства, потребує постійного стороннього догляду та довідку Управління соціального захисту населення Луцької РДА Волинської області.

Заявник в обґрунтування своїх вимог не надав суду докази, що свідчать про наявність у ОСОБА_2 психічних захворювань, які діагностовано лікарями та існують станом на дату звернення до суду з даною заявою, а саме: виписки із історії хвороби психіатричних закладів (амбулаторної картки хворого), довідки про знаходження, перебування на обліку особи у психіатричних лікувальних закладах тощо, висновок лікарсько-консультативної комісії, тощо.

Відсутність зазначених даних позбавить суд в подальшому можливості вирішити питання щодо призначення судово-психіатричної експертизи.

У відповідності з ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Беручи до уваги те, що при наявних недоліках провадження в справі на підставі поданої заяви не може бути відкрите, вважаю за необхідне позовну заяву залишити без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, на підставі ст. 185 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: опікунська рада виконавчого комітету Городищенської сільської ради Луцького району Волинської області про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки і призначення опікуна - залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків, а саме не більше десяти днів з дня отримання заявником копії цієї ухвали.

Попередити заявника, що в разі не усунення недоліків у встановлений строк його заява вважатиметься неподаною і буде йому повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає окремо від рішення суду.

Суддя Горохівського районного суду

Волинської області Д.Т.Санакоєв