Справа № 372/4241/24
Провадження № 2-1872/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

Головуючої судді Висоцької Г.В., при секретарі Куник О.В., розглянувши у приміщенні Обухівського районного суду Київської області у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія «Дія-Актив» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Олександр Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ТОВ «Юридична компанія «Дія-Актив», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 9091, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. від 27.01.2022 року, про стягнення з нього заборгованості в сумі 11872,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, в провадженні приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул І. І. перебуває на виконанні ВП №68643382 від 14.02.2022 року, сторонами якого є - ОСОБА_1 (боржник), та ТОВ ЮК ДІЯ- АКТИВ (стягувач). Про існування даного виконавчого провадження за ВП №68643382 від 14.02.2022 року боржник дізнався на сайті Єдиного реєстру виконавчих проваджень. З моменту відкриття виконавчого провадження боржник змінила прізвище. Приватним виконавцем на адвокатський запит надано матеріали виконавчого провадження: постанова про відкриття виконавчого провадження з ідентифікатором доступу за ВП №68643382 від 14.02.2022 р., постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №68623382 від 15.02.2022 р., копія заяви про примусове виконання рішення Вих. №255045, копія виконавчого напису №9091 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В. О. від 27.01.2022 р., копія договору кредитної лінії №UР4514135 від 19.03.2020 р. Позивачка вважає виконавчий напис нотаріуса № 9091 є таким, що не підлягає виконанню, оскільки такий вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, посилаючись на те, що нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню, та у належному повідомленні боржника щодо необхідності усунення порушень за договором. Разом з тим, позивачка зазначає, що підтверджуючі документи із визначеними сумами заборгованості вона не отримувала.

У зв`язку з вищевикладеним, позивачка звернулась до суду за захистом своїх порушених прав та просила позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 01.08.2024 року відкрито провадження, призначено справу до судового розгляду по суті.

01.08.2024 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 9091.

Представниця позивача у позовній заяви просила розглядати справу без її участі.

Представниця відповідача ТОВ «ЮК «ДІЯ-АКТИВ» до судового засідання не з`явилася, подала до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, в якому просила відмовити у стягненні таких витрат, оскільки сума у розмірі 8000,00 грн. є завищеною та неспівмірною із заявленими позовними вимогами, позиції щодо позовних вимог не висловила.

Представники третіх осіб в засідання не з`явились, окремих заяв, пояснень чи клопотань до суду не надали.

Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд виходить з наступного.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів визначений у Главі 14 Закону України «Про нотаріат» та Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Суд установив, 27 січня 2022 року ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року та керуючись ч.1 ст.640 Цивільного кодексу України та ч.6 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію» від 03.09.2015 року №675VIII, пропонує звернути стягнення з громадянки України, якою є ОСОБА_3 , яка є Боржником за Кредитним за договором №UР4514135 від 19.03.2020 року, номер кредиту в інформаційно-телекомунікаційній системі компанії U7102322, укладеним з ТОВ «ЮРИДИЧНА КОМПАНІЯ «ДІЯ-АКТИВ. Строк платежу за Кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.08.2020 року по 23.12.2021 року. Сума заборгованості становить 11 872,00 грн (Одинадцять тисяч вісімсот сімдесят дві гривні 00 копійок), що складається з: - 7 000,00 грн. - прострочена заборгованість за сумою кредиту; - 4 872,00 грн. - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону Украйни «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 650,00 грн (шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 12 522,00 грн (Дванадцять тисяч п`ятсот двадцять дві гривні 00 копійок). Зареєстровано в реєстрі за №9091.

Даний виконавчий напис пред`явлено для примусового виконання до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Крегул Івану Івановичу, яким винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за ВП №68643382 від 14.02.2022/

З моменту відкриття виконавчого провадження боржник змінила прізвище, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія НОМЕР_1 від 24.07.2021 р. виданий Обухівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Обухівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), дата видачі 24.07.2021 р., та відповідно до цього свідоцтва про шлюб змінила прізвище з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти до наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на викладене, та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такі правові висновки викладено у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 та узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19).

Позивач, звертаючись до суду з указаним позовом, посилався на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру заборгованості, що підлягає стягненню, та у належному повідомленні боржника щодо необхідності усунення порушень за договором, та вчинив виконавчий напис на договорі, який ним не підписаний і не був посвідчений нотаріально.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо.

Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 06 червня 2019 року у справі № 750/1627/18.

З суті постанови ВП №68643382 від 14.02.2022 р. та виконавчого напису №9091 від 27.01.2022р. вбачається, що між ТОВ «ЮК «ДІЯ-АКТИВ» і позивачем укладено кредитний договір №иР4514135 від 19 березня 2020 року.

Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.08.2020 року по 23.12.2021 року.

Сума заборгованості становить 11 872,00 грн (Одинадцять тисяч вісімсот сімдесят дві гривні 00 копійок), що складається з:

- 7 000,00 грн. (Сім тисяч гривень 00 копійок) - прострочена заборгованість за сумою кредиту;

- 4 872,00 грн. (Чотири тисячі вісімсот сімдесят дві гривні 00 копійок) - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.

За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону Украйни «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 650,00 грн (шістсот п`ятдесят гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача становить 12 522,00 грн (Дванадцять тисяч п`ятсот двадцять дві гривні 00 копійок).

Згідно умов договору кредитної лінії №UР4514135 від 19.03.2020 р. договір укладався строком на 5 місяців, тобто строк договору закінчується 20.08.2020 р. В свою чергу, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович проводить стягнення за виконавчим написом №9091 від 27.01.2022 р. в період з 20.08.2020 р. по 23.12.2021 р., що суперечить умовам цього кредитного договору.

Цей факт підтверджує спірність вчинення виконавчого напису №9091 від 27.01.2022 року.

Відповідно до умов договору кредитної лінії №UР4514135 від 19.03.2020 р. сума кредиту становить 7 000,00 грн. Згідно умов договору кредитної лінії №иР4514135 від 19/03/2020 р.: загальна сума кредиту становить 8 372,00 грн., з якої проценти за користування кредитом становлять 1 372,00 грн., сума кредиту становить 7 000,00 грн. Але приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович стягує заборгованість за виконавчим написом в загальному розмірі 12 522,00 грн., з яких сума кредиту становить 7 000,00 грн., відсотки за користування кредиту становлять 4 872,00 грн., що суперечить умовам договору кредитної лінії №ГР4514135 від 19.03.2020 р. Цей факт також підтверджує спірність вчинення виконавчого напису №9091 від 27.01.2022 року.

Судом встановлено, що позивач не погоджується із розміром заборгованості за кредитним договором від 19 березня 2020 року № UP4514135, а відповідач не надав доказів того, що звертаючись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, подав документи, які підтверджують безспірність заборгованості боржника.

Будь-яким чином перевірити безспірність заборгованості суд позбавлений можливості, такий обов`язок на суд не покладається, оскільки довести це має стягувач при зверненні до нотаріуса.

Разом з тим, у матеріалах справи відсутні докази того, що укладений між сторонами кредитний договір був посвідчений нотаріально, тому він не може бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц.

Крім того, матеріали справи, що розглядається, не містять доказів надсилання повідомлення від стягувача про виконання умов кредитного договору від 19 березня 2020 року № UP4514135 на адресу позивача та докази його отримання ним, що є порушенням підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Таким чином, ОСОБА_1 , не будучи повідомленою про намір вчинення виконавчого напису, була позбавлена можливості заперечувати проти вимог відповідача та надати докази неправомірності та безпідставності такої вимоги про стягнення коштів.

Отже, нотаріус не перевірив та не встановив, чи підтверджують надані стягувачем документи безспірність боргу.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач, не надавши відзиву до суду, наведені позивачем обставини не спростував, доказів наявності законних підстав, передбачених для видачі виконавчого напису, не надав.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно з пунктом 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 09 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п. 29).

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 968, 96 грн. сплаченого ним судового збору за позовну заяву; за заяву про забезпечення позову - 605,60 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч.ч. 1, 3 ст. 137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19 висловлено правову позицію, згідно якої розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.

З урахуванням указаних положень закону, заперечень представниці відповідача щодо витрат на правову допомогу, незначної складності справи, обсягом наданих адвокатом послуг, часом витраченим на їх надання, документально підтвердженим розміром цих витрат, інших обставин, установлених ст. 137 ЦПК України, суд вважає за необхідне зменшити розмір витрат на правничу допомогу, що підлягає стягненню з відповідача до 7000 грн. 00 коп.

Оскільки учасниками справи не було подано вмотивованого клопотання про скасування застосованого за ухвалою суду від 01.08.2024 року. заходу забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення по виконавчому провадженню, то згідно з ч.7 ст.158 ЦПК України даний захід забезпечення позову продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання цим судовим рішенням законної сили.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про нотаріат», ст.18 ЦК України, ст.12, 13, 19, 23, 76-89, 141, 158, 258-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія «Дія-Актив» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Олександр Володимирович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Крегул Іван Іванович - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9091, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянки України ОСОБА_3 , яка є боржником за Кредитним договором №UР4514135 від 19.03.2020 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «Юридична компанія «ДІЯ-АКТИВ», який є стягувачем за виконавчим провадженням ВП № 68643382.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Юридична компанія «Дія-Актив» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1574,56 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 7000,00 грн, а всього 8574,56 грн.

Вжиті за ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 01 серпня 2024 заходи забезпечення позову - скасувати після спливу дев`яноста днів з дня набрання даним судовим рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.В.Висоцька