"19" серпня 2024 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 642/816/24

Провадження №2/642/584/24

19 серпня 2024 року

м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Петрової Н.М.,

секретаря судового засідання - Кайдалової Я.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

19.02.2024 до Ленінського районного суду м. Харкова від представника АТ «Універсал Банк» Задорожного А.Г., який діє на підставі довіреності №96-ЮД1 від 03.08.2023, надійшла позовна заява до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.01.2020 у розмірі 21 475,65 грн. та 3028,00 грн. в рахунок відшкодування витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 14.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 14.01.2020. На підставі укладеного Договору відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100 000,00 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (38,4% річних), зі сплатою збільшених відсотків за користування кредитом у розмірі 6,4% на місяць на суму простроченої заборгованості за кредитом (76,8% річних).

Позивач вказує, що свої зобов`язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту), яка станом на 13.09.2021 становить 21 475,65 грн.

Вказані обставини змусили позивача звернутися до суду з вищезазначеною позовною заявою.

23.02.2024 ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.53).

18.03.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова надійшов відзив на позову заяву, в якій відповідач ОСОБА_1 просить суд повністю відмовити у задоволенні позову АТ «Універсал Банк», оскільки сума заявлених позовних вимог не відповідає фактично отриманим коштам та зобов`язанням. Зазначає, що позивач не надав доказів того, що нараховані 21 475,65 грн. є коштами, витрачені ним, оскільки виписка за період 14.01.2020 по 13.09.2021 містить перенесення залишку коштів на єдиний рахунок обліку, суми витрат не співпадають ані з зазначеним банком кредитним лімітом, ані з його прямими витратами з картки на користь інших осіб, ані з поповненням рахунку з його боку, ані з загальною сумою зарахувань. Сума витрат за період: 41 897,23 грн. не відповідає кредитному ліміту, оскільки до витрат віднесені всі нараховані позивачем суми на свій розсуд.

За підрахунком відповідача залишок суми, який підлягає поверненню складає 3 757,93 грн. = 18 800 грн. (кредитний ліміт) 15 042,07 грн. (сума зарахованих коштів. Відповідач зазначає, що рахунок НОМЕР_1 не містить підрахунку витраченої (займаної суми) та зменшення її з урахуванням сум повернення коштів по датам, не зазначає загальну підсумкову суму повернення коштів. Інші рахунки надані позивачем не містять посилання на платіжний засіб - картку, оскільки до витрачених сум додані нараховані неузгоджені проценти та інші платежі; на ці суми нарахована неузгоджена сума процентів. Також зазначає, що в мобільному додатку Monobank ним зроблено виписку від 05.03.2024 про рух коштів за рахунком НОМЕР_1 та по картці НОМЕР_2 , де за період з 14.01.2020 по 01.02.2022 він отримав суму зарахувань за період: 15 042,07 грн.; кредитний ліміт 18 800,00 грн. Вказує, що позивачем безпідставно нараховані суми з назвою «списані відсотки» за період з 14.01.2020 по серпень 2021 включно, безпідставно нараховані в облік «Нарахування судових витрат» з суомю з сумою - 2 270,00 грн., безпідставно нараховані в облік суми з назвою «Відповідальність за порушення грошового зобов?язання», на ці суми нараховані відсотки. Також зазначає, що строк повернення не узгоджено, письмова вимога позивача відсутня, тому строк повернення не наступив та обумовлений форс-мажоними обставинами в умовах військового стану та проведення військових дій та обстрілів на території м.Харкова. Також зазначає, що Анкета-заява від 14.01.2020 не свідчить про укладення Договору з умовами зазначеними позивачем. У заяві позичальника від 14 січня 2020 року процентна ставка не зазначена. Також відсутні посилання на, що він ознайомлений з умовами та правилами обслуговування фізичних осіб з 13.12.2019. У заяві-Анкеті, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов?язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. «Умови і правила надання банківських послуг», надані до матеріалів справи, з ним не узгоджувались, не містять його підпису та не можуть бути невід?ємною частиною кредитного договору. Також просить застосувати положення ЗУ «Про внесення змін до Господарського кодексу України та Цивільного кодексу України щодо недопущення нарахування штрафних санкцій за кредитами (позиками) у період дії карантину, встановленого з мєтою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби COVID-19)» №591-IX від 16.06.2020 в частині пені, штрафів та підвищених відсотків, відповідальності за порушення грошового зобов?язання, застосувати положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15.03.2022 р. № 2120-ІХ та положення Перехідних та Прикінцевих положень Цивільного кодексу України, зокрема пункти 15 та 18, а також дію форс-мажорних обставин на території Харкова та Харківської області, застосувати положення ЗУ «Про споживче кредитування» для захисту його прав споживача банківських послуг». До того ж, під час вирішення питання про стягнення судового збору просить суд врахувати його матеріальний стан, наявність двох малолітніх дітей, необхідність їх утримання, необхідність утримання дружини до 3-х років, розмір його зарплати та звільнити його від сплати судового збору повністю, (а.с. 59-89).

28.03.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова від представника позивача АТ «Універсал Банк» - адвоката Задорожного А.Г. надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначає, що відзив на позовну заяву не містить обґрунтованих доводів, які б спростували або поставили під сумнів підстави позову та вимоги, з якими позивач звернувся до суду. Зазначає, що особливістю проекту monobank є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКІ в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом Банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. «Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (Monobank)» (надалі - Умови) опубліковані на офіційному сайті Банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms, включаючи тарифи, паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank та інші умови. Умови є публічно доступними цілодобово на сайті банку та в мобільному додатку, викладені в форматі «pdf» з зазначенням реквізитів рішень Банку, на підставі яких вони були прийняті та часом набуття ними чинності. Анкета-заява відповідачем підписана 14 січня 2020 року та станом на цю дату були дійсними Умови в редакції з 13 грудня 2019 року. Згідно Анкети-заяви відповідач висловив згоду, що ця Анкета-заява разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладення якого відповідач підтверджує та зобов?язується виконувати (п.2). Підписанням анкети-заяви відповідач також підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Наспортом споживчого кредиту та отримав їх примірник в мобільному додатку (п.3). Анкета-заява також є заявою на відкриття рахунку (п.9), номер якого вказано на початку.

Враховуючи, що послуги банку надаються дистанційно через мобільний додаток в режимі реального часу, а Умови і правила, які включають тарифи були надані Відповідачу саме через мобільний додаток, такі правила є загальнодоступними на сайті Банку, відтак відповідач був ознайомлений саме з Умовами, які діяли на дату підписання анкети-заяви.

Також позивач вказує, що згідно Анкети-заяви про надання банківських послуг відповідачу відкрито поточний рахунок № НОМЕР_1 , тому строк дії платіжної карти не впливає на строк дії самого Договору про надання банківських послуг, який станом на дату подання позову не припинений в установленому законом порядку. Виписка по рахунку № НОМЕР_1 підтверджує факт видачі платіжної картки та здійснення фінансових операцій з її використанням. Підписавши Анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазпачених документів, що складають Договір та зобов?язується викопувати його умови. Також позивач зазначає, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено Договір, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,2% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв?язку із порушенням терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом стала простроченою та у відповідності до п.5.19 розділу ІІ Умов кредит став у формі "на вимогу" і за допомогою мобільного додатку відповідачу надіслано вимогу про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом (з урахуванням відсотків).

Відповідно до виписки «Рух коштів по картці» борг складається з суми використаного кредитного ліміту 18 800 грн та від?ємного балансу станом на 01 вересня 2021 року в сумі 2 675,65 грн, всього 21 475,65 грн, що складають ціну позову. Сума витрат становить 36 517,72 грн, а сума зарахувань 15 042,07 грн (36517,72 грн - 15042,07 грн = 21 475,65 грн.). Проте, відповідач у відзиві на позовну заяву допускає неправильне тлумачення виписки «Рух коштів по картці», виключаючи дані про загальні витрати в розмірі 36 517,72 грн. та від`ємний баланс в розмірі 2 675,65 грн. Відповідно до наданих доказів, відповідач погашав заборгованість, а отже визнавав наявність між сторонами кредитних правовідносин. Розрахунок підписаний уповноваженою на такі дії особою Позивача та додатково засвідчений печаткою АТ «Універсал Банк», що дає підстави вважати даний документ офіційним від імені банку та належним доказом по справі, зокрема, з огляду на відсутність заперечень проти позову відповідача. З огляду на це, виписка по картковому рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту у сукупності з іншими доказами. Розрахунок заборгованості також є належним доказом, котрий підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів Боржником, кількість днів за які парахована заборгованість, залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту), дати парахування складових загальної заборгованості за кредитом. Враховуючи, що інших розрахунків або доказів, які могли б спростовати факт видачі кредиту, факт користування кредитними коштами, факт погашення заборгованості Відповідачем не подавались, то Анкета-Заява (підтверджує факт виникнення між сторонами правовідносин про надання банківських послуг), Умови підтверджують конкретні досягнуті домовленості між сторонами внаслідок виникнення правовідносин про надання банківських послуг) та розрахунок заборгованості (підтверджує існування боргових зобов?язань) слід розглядати як належні та допустимі докази існування боргу. Окрім того, відсутність обґрунтованих заперечень відповідача проти позову також свідчить, що сам факт виникнення кредитних правовідносин під сумнів не ставиться, оскільки предметом позову є стягнення грошових коштів, то банк виконав свій процесуальний обов?язок перед судом щодо доведеності факту укладення договору та розміру боргу, суму якого просить стягнути. Щодо форс-мажорних обставин, то позивач зазначає, що відповідач не повідомляв банк про наявність форс-мажорних обставин та про можливість їх впливу на наявні між сторонами правовідносини. Не містить таких обставин і відзив на позовну заяву. При цьому борг, який банк просить стягнути, утворився до повномасштабного вторгнення російської федерації в Україну, а надані докази свідчать про користування послугами банку надання кредитних послуг, в тому числі в період дії карантину (а.с.95-120).

15.04.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова від відповідача ОСОБА_1 надійшли заперечення на відповідь на відзив по справі №642/816/24, в яких відповідач ОСОБА_1 просить суд відмовити в задоволені позову АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості на суму 21 475,00 грн., а також просить перевірити дійсність платіжного доручення про сплату судового збору на суму 3028,00 грн. та зарахування в бюджет 02.02.2024, зобов?язати позивача надати доказ - оригінал договору від 14.01.2020, на який посилається позивач, а також зобов?язати позивача надати докази підтвердження витрат «списання відсотків (вказано місяць)», «відповідальність за порушення грошового зобов"язання», «нарахування судових витрат» ініційованих моїм електронним підписом або іншим способом, зокрема проходження ідентифікації або погодження електронним підписом сум зазначених у цих витратах (а.с.121-125).

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 24.04.2024 у АТ «Універсал Банк», адреса місцезнаходження: 04082, м.Київ, вул.Автозаводська, буд.54/19 витребувано читабельну копію анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг ОСОБА_1 , копію розрахунку заборгованості відповідача ОСОБА_1 , копію паспорту споживчого кредиту, який підписано відповідачем ОСОБА_1 (а.с.126-127).

На виконання вимог ухвали суду від 24.04.2024 від позивача надійшли зазначені вище документи (а.с.129-140).

20.05.2024до Ленінського районного суду м.Харкова від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява, в якій він просить суд зобов?язати позивача надати оригінал договору від 14.01.2020, на який посилається позивач, з особистим підписом або електронний доказ з електронним підписом), зобов?язати позивача надати докази підтвердження витрат «списання відсотків (вказано місяць)», «відповідальність за порушення грошового зобов?язання», «нарахування судових витрат» ініційованих моїм електронним підписом або іншим способом, зокрема проходження ідентифікації або погодження електронним підписом сум зазначених у цих витратах, призначити справу до розгляду в загальному порядку в судовому засіданні з повідомленням сторін, оскільки він бажаю приймати участь у справі та надавати пояснення по суті спору особисто, ??перевірити дійсність платіжного доручення про сплату судового збору на суму 3028.00 грн. та зарахування в бюджет 02.02.2024 (а.с.141).

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 22.05.2024 заяву відповідача ОСОБА_1 про розгляд за правилами загального позовного провадження цивільної справи № 642/816/24 за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості залишено без задоволення (а.с.144-145).

14.06.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова від відповідача ОСОБА_1 надішла заява про повернення позовної зяви позивачу, оскільки до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору (а.с. 151).

Одночасно, цього ж дня, надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про забезпечення доказів у справі, в якій він просить суд витребувати у АТ «Універсал Банк» оригінал договору від 14.01.2020, на який позивач посилається в своїй позовній заяві (письмовий з особистим підписом або електронний доказ з електронним підписом) (вказати докази) для огляду; ??докази підтвердження витрат «Списання відсотків (вказано місяць)», «відповідальність за порушення грошового зобов"язання», «нарахування судових витрат» ініційованих моїм електронним підписом або іншим способом, зокрема проходження ідентифікації або погодження електронним підписом сум зазначених у цих витратах; ??розміру та складу заборгованості: витрачених коштів банку, в якій просив надати інформацію про суму витрачених коштів банку (зняття з банкомату, витрачених в торгівельній мережі) в розгорнутому вигляді з підсумковою сумою та не погашених коштів за рахунком: НОМЕР_1 за карткою НОМЕР_2 без врахування нарахувань процентів та кредитного ліміту та інших зайвих витрат за період з 14.01.2020 по 01.02.2022 (а.с.152-182).

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 18.06.2024 клопотання відповідача ОСОБА_1 задоволено, уАТ «Універсал Банк» витребувано оригінал договору від 14.01.2020, на який позивач посилається в своїй позовній заяві (письмовий з особистим підписом або електронний доказ з електронним підписом) (вказати докази) для огляду; ??докази підтвердження витрат «Списання відсотків (вказано місяць)», «відповідальність за порушення грошового зобов"язання», «нарахування судових витрат» ініційованих моїм електронним підписом або іншим способом, зокрема проходження ідентифікації або погодження електронним підписом сум зазначених у цих витратах; ??розміру та складу заборгованості: витрачених коштів банку, в якій просив надати інформацію про суму витрачених коштів банку (зняття з банкомату, витрачених в торгівельній мережі) в розгорнутому вигляді з підсумковою сумою та не погашених коштів за рахунком: НОМЕР_1 за карткою НОМЕР_2 без врахування нарахувань процентів та кредитного ліміту та інших зайвих витрат за період з 14.01.2020 по 01.02.2022 (а.с. 184-185).

20.06.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова повторно надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про повернення позовної заяви позивачу, оскільки до позовної заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору (а.с. 189).

20.06.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла заява відповідача ОСОБА_1 , в якій він просить суд визнати обов`язковою явку позивача (представника позивача) в судове засідання та заява, в якій відповідач ОСОБА_1 просить суд провести врегулювання спору за участю судді у формі спільних та (або) закритих нарад (а.с.190-192).

24.06.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова надійшов лист-пояснення представника позивача АТ «Універсал Банк» - адвоката Задорожного А.Г. на виконання вимог ухвали Ленінського районного суду м.Харкова від 18.06.2024 у справі №642/816/24, надано оригінал Анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг, яка містить особистий підпис відповідача (а.с.208-215).

02.07.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла відповідь представника позивача АТ «Універсал Банк» - адвоката Задорожного А.Г. на заяви відповідача від 18.06.2024 у справі 642/816/24, в якій зазначено, що відповідно до ч.1 ст. 201 ЦПК України, АТ «Універсал Банк» не висловлює згоди для врегулювання спору за участю судді. Щодо заяви про повернення позовної заяви позивачу, адвокат Задорожний А.Г. зазначає, що 31.07.2021 у мобільний додаток, що встановлений на особистому мобільному телефоні відповідача надіслано повідомлення про істотне порушення умов договору та про необхідність погасити весь борг. Одночасно у такому повідомленні зроблено застереження наступного змісту: «Щоб повернутися до стандартного графіка оплати, Вам необхідно протягом 30 календарних днів до з моменту направлення повідомлення погасити прострочені та поточний платіж 2716,74 грн.». Відповідний доказ надано до відзиву на позовну заяву, а в позовній заяві вказано про таку обставину. Отже, АТ «Універсал Банк» дотримано положень частини 4 статті 16 Закону України «Про споживче кредитування». Таким чином, направлення відповідно до частини десятої статті 11 Закону № 1023-XII (у редакції, чинній до 10 червня 2017 року) вимоги про дострокове повернення кредиту свідчить про дотримання кредитором вимог цього Закону і не позбавляє суд права вирішити позов по суті заявлених вимог за умови, що на час ухвалення рішення минув строк для виконання вимоги і вона не втратила чинності (а.с.216-222).

16.07.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова від відповідача ОСОБА_1 надійшли пояснення у справі на відповідь позивача від 27.06.2024 та від 21.06.2024 по заявам від 18.06.2024 в порядку ст. 43 ЦПК України, в якій відповідач ОСОБА_1 зазначає, що посилання позивача про наявність Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів (MONOBANK/Universal Bank) ( далі по тексту - «Умови і правила») не має правового (юридичного ) значення, з огляду на те, що він не підписував Договір кредиту; оригінал договору від 14.01.2020 р. позивачем не надано через його відсутність, не підписував «Умови і правила», як частину Договору. Зазначені «Умови і правила» не відповідають вимогам частини 4 статті 16 Закону України «про споживче кредитування», в частині пред?явлення вимоги про погашення заборгованості. Наведений позивачем зміст SMS-повідомлення не відповідає вимогам закону, оскільки кредитодавець зобов?язаний у письмовій формі повідомити споживача про таку затримку із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення, та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Отже, до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов?язковими згідно із законом, тому просить повернути позовну заяву без розгляду з огляду на відсутність вжиття заходів досудового врегулювання спору, передбаченого законом. Щодо надання оригіналу анкети-заяви до Договору про надання банківських послуг відповідач ОСОБА_1 зазначає, що договору про надання банківських послуг або оригінал Договору від 14.01.2020 з особистим або електронним підписом не надано, тобто відсутні належні докази встановлення кредитних правововідносин за Договором про надання банківських послуг від 14.01.2020. Щодо порядку нарахування та сплатии процентів щомісячних платежів та відсотків визначені Умовами, на які посилається позивач та паспорт споживого кредиту відповідач ОСОБА_1 зазначає, що паспорт споживчого кредиту він не підсписував, примірник договору про споживчий кредит відсутній у нього та у позивача, розмрі відсотків при нарахуванні не вказувався у мобільному додатку MONOBANK/Universal Bank та при оформленні випики по картці. Щодо кредитного ліміту відповідач ОСОБА_1 зазначає, що посилання на кредитний ліміт за Договором є нікчемним, оскільки умови кредитування не узгодженні відповідно до закону. Також зазначає, що він готовий повернути суму, яка ним була витрачена, крім сум нарахування відсотків та інших платежів (а.с.223-225).

08.08.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про зупинення провадження у цивільній справі №642/816/24 за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у зв`язку з мобілізацією за призовом у склад Збройних Сил України, на підтвердження зазначеного долучено копію довідки про перебування на військовій службі молодшого лейтенанта ОСОБА_1 за призовом під час мобілізації на особливий період у Харківському національному університеті Повітряних Сил на посаді слухача Курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації університету з 20.07.2024 та копію наказу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області «Про увільнення від роботи на період призову на військову службу ОСОБА_1 » № НОМЕР_3 від 18.07.2024 (а.с.235-243).

19.08.2024 до Ленінського районного суду м.Харкова надійшла заява представника позивача АТ «Універсал Банк» - адвоката Задорожного А.Г. на заяву про зупинення провадження у справі, в якій він при вирішенні вказаної заяви АТ «Універсал Банк» покладається на розсуд суду, просить розглянути її без участі представника позивача (а.с. 244-245).

Ухвалою Ленінського районного суду м.Харкова від 19.08.2024 відмовлено у задоволенні заяви відповідача ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у зв`язку з тим, що вказана цивільна справа перебуває в провадженні суду майже півроку, сторони висловили свої позиції по справі, відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, пояснень.

Вирішуючи клопотання про зупинення провадження у даній справі по суті, суд звернув увагу на те, що вказане клопотання та довідка №24/95/1112/пс від 22.07.2024 не містить жодних доказів того, що Харківський національний університет Повітряних Сил переведений на воєнний стан, а відповідач ОСОБА_1 знаходиться в зоні бойових дій. Крім того відповідачем не вказано, у чому полягає передбачена законом неможливість розгляду зазначеної справи на період його перебування на військовій службі на посаді слухача курсів перепідготовки та підвищення кваліфікації Харківського національного університету Повітряних Сил, враховуючи, що він не позбавлений можливості здійснити реалізацію наданих йому ЦПК прав через свого представника(а.с.246-248).

Представник позивача АТ «УНІВЕРСАЛ-БАНК» - адвокат Задорожний А.Г., який діє на підставі довіреності №121-ЮД1 від 01.07.2024, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить суд їх задовольнити (а.с.3, 249-250).

Відповідач та його представник ОСОБА_2 , яка діє на підставі довіреності № 692 від 28.06.2024, в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином,причини неявки суду не повідомили.

З урахуванням ст. ст. 128-131, 223 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних і доказів для її розгляду по суті за відсутності учасників справи.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч.2 ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 23 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що споживчий кредит це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

При цьому відповідно до частини четвертої статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів.

Згідно з частиною першою статті 1 Цивільного кодексу України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників.

Свобода договору, справедливість, добросовісність та розумність є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Спірні правовідносини виникли між Банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Пунктом другим частини другої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів», визначено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача у письмовій формі про кредитні умови, зокрема мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений; форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; варіанти повернення кредиту, включаючи кількість платежів, їх частоту та обсяги; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

Споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями, що передбачено в пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН.

Згідно рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно - правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

Здійснюючи правосуддя (ч. 1 ст. 5 ЦПК України), суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, позивачем АТ «Універсал Банк» було відкрито новий проект «Монобанк», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank», на яких за заявою клієнта встановлюється кредитний ліміт. Особливістю проекту «Монобанк» є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень, а Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» розміщені на офіційному сайті банку і доступні для ознайомлення.

В судовому засіданні досліджено оригінал Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 14.01.2020, яка власноруч підписана відповідачем ОСОБА_1 (а.с.9,130,210).

Так, 14.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до договору про надання банківських послуг. Положеннями Анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг (а.с.9, 130,210).

Підписавши Анкету-заяву, відповідач ОСОБА_1 підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Крім цього, позичальник погодився з тим, що Банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту, погодився з тим, що про зміну дозволеного розміру кредитного ліміту Банк повідомляє його шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

В частині 6 Анкети-заяви до договору про надання банківських послуг від 14.01.2020 ОСОБА_1 просить вважати наведений зразок його власноручного підпису або його аналоги обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті йому в Банку.

В частині 11 Анкети-заяви ОСОБА_1 просить усе листування щодо цього договору здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору (а.с.9, 130,210).

До позовної заяви Банком долучено Умови і правила обслуговування в АТ «Універсал Банк», при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank/Universal bank, затверджені протоколом Правління АТ «Універсал Банк» №48/1 від 09.12.2019 (а.с.11-23).

Крім того, до позовної заяви додано паспорт споживчого кредиту чорної картки monobank, який в електронному вигляді підписано відповідачем ОСОБА_1 (а.с.10, зворотн. а.с. 23-24).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 14.01.2020 заборгованість ОСОБА_1 станом на 13.09.2021 становить 21 475,65 грн. та складається з загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) - 21 475,65 грн.; загального залишку заборгованості за відсотками 0,00 грн.; заборгованості за пенею та комісією 0,00 грн., судовим штрафам - 0,00 грн. (а.с. 47-48).

При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України (договір приєднання), згідно з якою договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму.

Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України). Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» (далі - Договір) електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч. 4 ст. 11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч. 5 ст. 11 Закону).

Згідно із ч. 6 ст. 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч. 8 ст. 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст. 12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначенимцим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Таким чином, 14.01.2020 сторони домовились про те, що при наданні Банком будь-яких послуг Позичальнику, в т.ч., але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між Сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання електронного підпису.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Частиною 1 статті 639 ЦК України передбачено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно - телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.01.2020 ОСОБА_1 порушує взяті на себе зобов`язання за цим Договором.

Як вбачається з положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 11.06.2020 у справі №757/1782/18: «Засадничими принципами цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність, що покладає на позивача обов`язок з доведення обґрунтованості та підставності усіх заявлених вимог, саме на позивача покладається обов`язок надати належні та допустимі докази на доведення власної правової позиції. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Отже, саме позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їх достатність та переконливість. За своєю природою змагальність судочинства засновується на розподілі процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Розподіл процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності втілюється у площині лише прав та обов`язків сторін. Отже, принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.».

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 12.08.2021 у справі № 438/1673/13-ц: «Згідно з практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони.».

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У відповідності до положень ч.3 ст. 12 та ч.1 ст. 82 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та кожна із сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно до пункту 4 частини 2 статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 2 ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

В п.27 постанови № 2 Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" роз`яснено, що виходячи з принципу процесуального рівноправ`я сторін та враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, необхідно в судовому засіданні дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Таким чином, з урахуванням принципів змагальності та диспозитивності цивільного судочинства, обов`язок подавати докази покладається на сторони процесу, а суд позбавлений можливості визначати коло доказів за власною ініціативою і зобов`язаний розглядати справу виключно на підставі поданих сторонами доказів.

На час розгляду справи судом, відповідачем не надано відомостей, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.01.2020 у добровільному порядку.

Отже, оскільки відповідач порушив зобов`язання, встановлені Договором, докази своєчасної та повної оплати заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.01.2020 в матеріалах справи відсутні, тому суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення суми заборгованості у розмірі 21 475,65 грн.

Відповідно до ч.1 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Отже, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Універсал банк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

З огляду на вищевикладене, розглядаючи спір в межах доводів позову, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у мінімальному розмірі - 3028 грн. (а.с.52).

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265, 274 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 14.01.2020 у розмірі 21 475,65 грн. (двадцять одна тисяча чотириста сімдесят п`ять грн., 65 коп.), яка складається із загального залишку заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» судовий збір у розмірі 3 028,00 (три тисячі двадцять вісім грн., 00 коп.) грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони:

Позивач - Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ-БАНК», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження 04114, м.Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 .

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Повний текст рішення складено 23.08.2024.

Суддя Наталя ПЕТРОВА