КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 листопада 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Головуючого судді: Олійника В.І.,

суддів: Музичко С.Г, Сушко Л.П.,

при секретарі: Курченко С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», Державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Кухарський Олександр Миколайович, про встановлення способу та порядку виконання судового рішення, -

в с т а н о в и в :

У квітні 2024 року стягувач ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Заяву обґрунтовував тим, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2022 року у справі №761/14537/15-ц залишено без задоволення скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», подану в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», на дії та рішення державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2 800 грн.

Вказував, що 19 жовтня 2022 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на примусове виконання вказаного судового рішення у справі №761/14537/15-ц, а 31 жовтня 2022 року за цим виконавчим листом відкрито виконавче провадження НОМЕР_2, яке перебуває на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

Зазначав, що у нього виникли об`єктивні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду, оскільки боржником за вказаним судовим рішенням та відповідним виконавчим документом у виконавчому провадженні НОМЕР_2 є Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит».

Разом з тим, 22 грудня 2022 року виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб було прийнято Рішення №1067, яким в Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» відкликано повноваження ліквідатора. З моменту набрання чинності вказаним Рішенням від 22.12.2022 №1067, ліквідація Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» - здійснюється безпосередньо Фондом гарантування вкладів фізичних осіб.

Виконання рішення суду унеможливлюється тим, що Боржник є неплатоспроможним банком у стані ліквідації, а відтак, зберігаючи формальну правоздатність, втратив самостійну дієздатність у повному обсязі. За таких обставин державний виконавець позбавлений правового інструментарію для вчинення ефективних виконавчих дій у виконавчому провадженні НОМЕР_2, оскільки всі такі виконавчі дії блокуються Фондом гарантування вкладів фізичних осіб як ліквідатором Боржника.

Так, у січні 2023 року Стягувач звернувся до суду із заявою про зміну сторони боржника у виконавчому провадженні НОМЕР_2 з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Проте, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 12 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви стягувача про заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року заяву залишено без задоволення з тих підстав, що боржником не надано доказів того, що існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 з підстав порушення судом норм процесуального права ставиться питання про скасування ухвали суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення заяви стягувача.

Скарга обгрунтована тим, що суд не врахував, що обставина перебування боржника (неплатоспроможного банку) у процедурі ліквідації Фондом гарантування вкладів фізичних осіб беззаперечно свідчить про істотне ускладнення та (або) унеможливлення виконання судового рішення про стягнення коштів з такого боржника, - адже з моменту запровадження ліквідаційної процедури неплатоспроможний банк, зберігаючи формальну правоздатність як суб`єкт цивільного права, водночас втрачає свою дієздатність, яка, в свою чергу, у повному обсязі делегується Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. З цього моменту банк повністю контролюється та управляється іншим суб`єктом, а саме, Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, згідно зі статтею 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Зокрема, відповідно до пункту 7 частини другої статті 46 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня початку процедури ліквідації банку втрачають чинність публічні обтяження чи обмеження на розпорядження (у тому числі арешти, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) будь-яким майном (активами), у тому числі коштами банку; накладення нових обтяжень чи обмежень (у тому числі арештів, заборони прийняття рішень про продаж або про вчинення інших дій з продажу) на майно (активи), у тому числі кошти банку, не допускається.

За таких умов державний (приватний) виконавець повністю позбавлений будь-яких інструментів виконавчого примусу і не може вчиняти ефективні виконавчі дії, спрямовані на примусове виконання судового рішення, боржником в якому є неплатоспроможний банк у стані ліквідації. Такий банк як юридична особа не має органів управління, окрім призначених Фондом, і не має коштів чи майна, на яке можна було б звернути стягнення в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Тобто, істотне ускладнення та (або) унеможливлення виконання судового рішення про стягнення коштів з неплатоспроможного банку у стані ліквідації - безпосередньо випливає із закону, а отже, для висновку про таке ускладнення (унеможливлення) суду достатньо встановити факт перебування банку-боржника у процедурі ліквідації - який факт підтверджується матеріалами справи і не оспорюється сторонами. Ця обставина є загальновідомою, а також преюдиційно встановлена усіма судовими рішеннями у цій справі №761/14537/15-ц, - в тому числі й ухвалою суду від 09 вересня 2022 року, спосіб та порядок виконання якої просить встановити Стягувач у своїй заяві.

Вказує, що оскільки в задоволенні заяви Стягувача про заміну сторони боржника судом відмовлено (ухвалою від 12 квітня 2024 року), - то встановлення способу та порядку виконання (в порядку ст.435 ЦПК України) залишається єдиним ефективним засобом реалізації конституційного та конвенційного права Стягувача на виконання ухваленого на його користь судового рішення.

Павликівський В.І. - представник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» подав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Вказує, що згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, юридична особа ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» перебуває в стані припинення.

Беручи до уваги те, що юридична особа - АТ «Банк «Фінанси та Кредит» не є припиненою, а лише перебуває в стані припинення, наведена стягувачем обставина не призводить до втрати дієздатності АТ «Банк «Фінанси та Кредит».

Наголошує, що спеціальним Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не передбачено обов`язку Фонду відповідати за зобов`язаннями неплатоспроможного банку, бути правонаступником тощо.

При цьому, згідно прохальної частини заяви стягувач просить встановити порядок та спосіб виконання ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2022 року у справі №761/14537/15-ц про стягнення з АТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" на користь ОСОБА_2 судових витрат на професійну правову допомогу в розмірі 2800 грн. - за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

З наведеного вбачається, що заява стягувача про встановлення способу та порядку виконання судового рішення за своєю суттю зводиться до заміни боржника у виконавчому провадженні, відносно якого вже вирішене судом питання ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2024 року по справі №761/14537/15-ц про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони боржника (ЄДРСР №106643418, суддя Фролова І.В.).

Так, відмовляючи у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд першої інстанції дійшов висновку, що внаслідок відкликання повноважень ліквідатора банку - Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк «Фінанси та Кредит» рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 22.12.2022 №1067, - боржник не змінився у виконавчому провадженні НОМЕР_2, відсутні підстави для заміни сторони її правонаступником в розумінні процесуального закону. Звертаючись зі скаргою в порядку судового контролю за виконанням судових рішень, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб чи його Уповноважена особа однаково діють від імені неплатоспроможного банку-боржника, як представник (орган управління неплатоспроможного банку) а тому суб`єктний склад сторін як у справі так і у виконавчому провадженні залишився незмінним.

Аналогічні правові висновки викладені у Постанові Верховного Суду від 21.03.2024 у цій же справі №761/14537/15-ц, провадження № 61-9354св23 (ЄДРСР №117849279), якою відмовлено у задоволенні касаційної скарги ОСОБА_1 , залишено без змін Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 12 квітня 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 травня 2023 року про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження № 69741054, а саме, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Тобто, звернення ОСОБА_2 із заявою про зміну способу та порядку виконання судового рішення апеляційної інстанції фактично є вирішенням іншого процесуального питання, а саме, щодо заміни сторони боржника у виконавчому провадженні (виконавчому листі) у спосіб, не передбачений законом.

Звертає увагу також на те, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.04.2024 року у цій же справі №761/14537/15-ц (ЄДРСР №118832197, суддя Мальцев Д.О.), яка залишена в силі постановою Київського апеляційного суду від 11.09.2024 (ЄДРСР №118832197, головуючий суддя Голуб С.А.) було відмовлено в задоволенні аналогічної заяви стягувача про встановлення способу та порядку виконання постанови Київського апеляційного суду від 20.07.2022року у справі №761/14537/15-ц про стягнення витрат на правову допомогу, боржник ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію, заінтересована особа державний виконавець Шевченківського ВДВС у Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції Кухарський О.М.

Відносно посилань стягувача на постанову Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі №761/13085/14-ц, яка нібито містить правовий висновок, про те, що у всіх справах за участі неплатоспроможного банку у стані ліквідації - судові витрати підлягають стягненню на користь відповідної сторони за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, то наведене стягувачем не відповідає дійсності, оскільки вказана постанова Верховного Суду не містить правового висновку у наведеній стягувачем редакції.

Згідно змісту наведеної стягувачем постанови Верховного Суду від 17 серпня 2022 року у справі №761/13085/14-ц Верховний Суд розглядав касаційну скаргу, подану в інтересах Фонду гарантування вкладів, а не в інтерасах неплатоспроможного банку.

За наведених обставин, зважаючи на відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів того, що існують обставини, які істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим вважає, то суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення поданої заяви у розумінні статті 435 ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Залишаючи заяву без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що заява стягувача про зміну способу виконання рішення суду за своєю суттю зводиться до заміни боржника у зобов`язанні, відносно якого вже вирішене судом питання ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2024 року по справі №761/14537/15-ц про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони, тому не вбачав підстав для зміни способу виконання рішення суду у запропонований стягувачем спосіб.

Такі висновки відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обгрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 09 вересня 2022 року у справі №761/14537/15-ц було залишено без задоволення скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», подану в інтересах Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», на дії та рішення державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_1. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правову допомогу у розмірі 2800 грн.

Встановлено, що 19 жовтня 2022 року Шевченківським районним судом міста Києва видано виконавчий лист на примусове виконання вказаного судового рішення у справі №761/14537/15-ц.

31 жовтня 2022 року за цим виконавчим листом відкрито виконавче провадження НОМЕР_2 (Додаток 2), яке перебуває на виконанні у Шевченківському відділі державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).

За ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно з ч.1, 3 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ч.3 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Отже, питання про встановлення способу і порядку виконання рішення суду або його зміну може бути розглянуто у виняткових випадках, що обумовлені об`єктивними ускладненнями при виконанні судового рішення.

Проте, боржником до матеріалів справи не надано доказів того, що існують обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому, саме лише посилання стягувача на обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, без належного обґрунтування та відповідних доказів, не свідчить про їх існування.

Крім того, суд першої інстанції вірно вважав, що заява стягувача про зміну способу виконання рішення суду за своєю суттю зводиться до заміни боржника у зобов`язанні, відносно якого вже вирішене судом питання ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.04.2024 року по справі №761/14537/15-ц про відмову у задоволенні заяви про заміну сторони.

З огляду на вищенаведене, суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо відсутності підстави для зміни способу виконання рішення суду у запропонований стягувачем спосіб.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку щодо залишення без задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишення без змін ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, колегії суддів, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 17 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2024 року.

Головуючий:

Судді: