ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Томашівської сільської територіальної громади, третя особа: Друга Фастівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2024 року позивачі звернулися до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до Томашівської сільської територіальної громади, третя особа: Друга Фастівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно, в якому просили визнати право власності за ними по частині за кожним на житловий будинок АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивують тим, що після смерті їх баби ОСОБА_3 у 2015 році відкрилась спадщина на все належне їй майно. Бабуся ОСОБА_3 постійно проживала в АДРЕСА_1 . Заповіт баба не складала. Тому на оформлення спадщини ОСОБА_3 є позивачі за правом представлення першої черги, так як їх мати ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше за бабу. У встановлений законом строк, після смерті бабусі ОСОБА_3 , позивачі звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини. Але Постановою нотаріуса Другої фастівської нотаріальної контори від 26 серпня 2023 року позивачам було відмовлено з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно. Крім того, у позивачів є необхідність у встановленні факту родинних відносин між ними та бабусею ОСОБА_3 . У зв`язку з вище викладеним позивачі змушені звернутися до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді від 30 квітня 2024 року провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.

09.05.2024 від представника Томашівської сільської ради Київської області Панчохи О., через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог, посилаючись на той факт, що до позову не додано доказів здійснення права на спадкування позивачами, зокрема прийняття спадщини позивачами як спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_3 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_2 . Також в судовому порядку підлягає встановленню факт наявності родинних відносин між позивачами та спадкодавцем ОСОБА_3 . Представник позивача вважає, що за таких обставин відсутні підстави для задоволення позову.

29.05.2024 до суду надійшла витребувана судом з Другої фастівської державної нотаріальної контори Київської області спадкова справа на майно померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 25 червня 20204 року закрито підготовче провадження та призначено до судового засідання.

10 липня 2024 року від позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надійшла позовна заява про збільшення позовних вимог про визнання права власності на спадкове майно, в якій вони просили визнати право власності за кожним позивачем по частині спадкового майна, а саме: житловий будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка, площею 3,7817 га кадастровий номер :03:005:0010 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Томашівської сільськогосподарської територіальної громади.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, 12.08.2024 від відповідача Томашівської сільської ради Фастівського району через систему «Електронний суд» надійшла заява про розгляд справи без участі представника відповідача. Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 28.08.2024 до канцелярії суду подали письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність, позовні вимоги підтримали. Третя особа: Друга фастівська державна нотаріальна контора проти позову не заперечує.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, всебічно й повно з`ясувавши обставини, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 16 березня 2015 року Виконавчим комітетом Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київській області (а.с.18).

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 ОСОБА_5 перебувала у шлюбі з ОСОБА_6 з 12 травня 1945 року (а.с.25).

Позивачі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 являються рідними братами, що підтверджується їх свідоцтвами про народження, де в графі мати записана ОСОБА_4 , батько ОСОБА_7 (а.с.20,22).

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 батьки позивачів ОСОБА_8 та ОСОБА_7 перебували в зареєстрованому шлюбі з 19 лютого 1967 року (а.с.29).

Батьки позивачів померли, батько ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 , мати ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується їх копіями свідоцтв про смерть (а.с.30-31).

Судом, також, встановлено факт родинних відносин між позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та бабусею ОСОБА_3 , так як у свідоцтві про народження матері позивачів ОСОБА_9 , у графі батьки вказано: ОСОБА_6 та ОСОБА_10 . Хоча відповідно до інших документів прізвище, ім`я та по батькові бабусі вказано ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб, укладеного 12 травня 1945 року міським органом запису актів громадянського стану Брянської області між ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , остання отримала прізвище чоловіка - ОСОБА_12 .

У шлюбі ОСОБА_3 та ОСОБА_6 народилася донька - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Зокрема, у свідоцтві про народження матері позивачів - ОСОБА_9 допущено ще одну помилку так, як вказано ім`я не ОСОБА_13 , а ОСОБА_14 (а.с.28). Хоча, у відповідності до всіх інших документів ім`я матері вказано, як ОСОБА_13 .

Згідно архівної довідки від 25 жовтня 2023 року в акті про народження по «Відділу Актів Громадянського Стану виконавчого комітету Дідовської сільської ради депутатів трудящих» Фастівського району, Київської області від 06 липня 1946 року №16 « ОСОБА_15 » (так у документах) народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Батько: « ОСОБА_6 » (так у документах).

Мати: « ОСОБА_16 » (так у документах).

Батьки за національністю українці (а.с.40).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження вказано дитина - ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , батьки - ОСОБА_6 та ОСОБА_16 (а.с.42-43).

Також, відповідно до листа Фастівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області в архіві відділу відсутній актовий запис про народження ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки с. Туровна, російської федерації.

Витребування документів з компетентних органів російської федерації є не можливим у зв`язку з наступним: Конвенція про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах 1993 року втратила силу для України з 29 грудня 2023 року відповідно до Закону України «Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року» (а.с.44).

Тобто, отримати свідоцтво про народження та інші дані щодо ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , уродженки с. Туровна, російської федерації є неможливим.

Зокрема, відповідно до висновку експерта від 27 березня 2024 року №056/518-а/2 записи українською мовою особового імені ВАРВАРА та ОСОБА_18 , у документах наданих для експертизи, є ідентичними.

Крім того, записи українською мовою особового імені ЛЮДМИЛА та ЛЮДМІЛА, у документах наданих для експертизи, є також ідентичними.

Судом також, було встановлено, що після смерті бабусі ОСОБА_3 відкрилась спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельну ділянку, площею 3,7817 га, розташованої на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області.

Спадкоємцями майна померлої ОСОБА_3 являються позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по праву представлення відповідно до ст. 1266 ЦК України.

Відповідно до статті 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну.

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в передбачений законом строк звернулися із заявою до нотаріуса про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають дружина (чоловік) та діти спадкодавця.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Проаналізувавши обставини справи, оцінивши представлені сторонами в порядку ст. 76 ЦПК України докази в їхні сукупності, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у постанові від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Відповідно до п. 3.3 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено «у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно».

Також у даному Листі зазначено, що «найпоширенішою причиною звернення особи в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем».

Постановою №735/02-31/27 від 26.08.2023, державним нотаріусом Другої фастівської районної державної нотаріальної контори Бігіч С.Ю. позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований на території АДРЕСА_1 після смерті їх баби ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок (а.с.17).

Виходячи з умов Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та ст.49 ЗУ «Про нотаріат» відмова нотаріуса є обґрунтованою.

Згідно п.3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством порядку.

Пленум Верховного Суду України в своїй постанові №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачив, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду, що було зроблено позивачами.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., зокрема, в ст.1 Першого протоколу до неї (ратифіковано законом України від 17.07.1997 №475/97-ВР), яка є складовою правової системи відповідно до ст. 9 Конституції України, а також у вітчизняному законодавстві.

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу (ст. 16 Цивільного кодексу України). Об`єктами права власності є будь-які речі (майно). Річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки (ст. 179 ЦК України).

У видачі свідоцтва про право на спадковий будинок нотаріусом позивачам відмовлено в зв`язку з тим, що ОСОБА_3 за життя не оформила правовстановлюючі документи на будинок.

Згідно діючого до 01.01.2013 року цивільного законодавства, стаття 334 ЦК України, право власності на нерухоме майно виникало з моменту державної реєстрації правочину.

Судом встановлено, що відповідно до Акту про відведення в натурі присадибної земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на підставі рішення Дідовщинської сільської Ради народних депутатів від 10 травня 1982 року за № 6, ОСОБА_3 виділено земельну ділянку для будівництва по АДРЕСА_1 (а.с.37).

24 травня 1982 року за №123 виготовлено план забудови садиби по АДРЕСА_1 , відведеної ОСОБА_3 для будівництва будинку та господарських будівель на землях колгоспу ім. Леніна (а.с.36).

Крім того, згідно даних Погосподарської книги Дідовщинської сільської Ради народних депутатів за господарством (особистий рахунок № НОМЕР_4 , книга №6) колгоспу - зареєстрована особа, ОСОБА_3 (а.с.38).

Тобто, ОСОБА_3 на підставі Рішення Дідовщинської сільської Ради народних депутатів від 10 травня 1982 року за № 6, виділено земельну ділянку для будівництва по АДРЕСА_1 та нею на вказаній ділянці було побудовано будинок. Що також, підтверджено Довідкою Томашівської сільської ради №12-03/255 від 22.09.2023, в якій вказано, що згідно книги по господарського обліку будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , належав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.50).

Та, відповідно до архівних даних КП ФМР «Фастівське БТІ», станом на 01 січня 2013 року, житловий будинок АДРЕСА_1 по праву приватної власності ні за ким не зареєстрований. Первинна інвентаризація була проведена 06 квітня 1990 року на ім`я ОСОБА_3 , рік побудови будинку 1986 (а.с.59).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку, серія ЯБ №504107, ОСОБА_3 , належить земельна ділянка площею 3,7817 га, кадастровий номер :03:005:0010, розташованої на території Дідівщинської сільської ради Фастівського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.150).

Згідно зі ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою: свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 3К).

Спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільовою призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Крім цього, відповідно до Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики від 9.06.98 № 121 обов`язок власників забезпечити державну реєстрацію прав власності на всі без винятку об`єкти нерухомості введено лише з 29.06.1998 - дня набрання чинності Інструкції.

Таким чином, права, набуті у власність до 29.06.1998 з дотриманням установленого порядку набуття, однак без держреєстрації, є такими, що набуті в установленому законом порядку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового шляху для відновлення порушеного права.

Згідно зі ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати тим документа, який засвідчує його право власності.

Суд, вважає доведеним той факт, що позивачі є спадкоємцями першої черги за правом представлення після смерті бабусі ОСОБА_3 , тому набули право спадкування за законом в рівних частинах на житловий будинок АДРЕСА_1 та на земельну ділянку, площею 3,7817 га кадастровий номер :03:005:0010 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Томашівської сільської територіальної громади, але не мають правовстановлюючих документів про право власності на спадкове нерухоме майно, саме тому у суду є всі підстави для визнання за ними права власності в порядку спадкування, оскільки іншого порядку визнання права власності в порядку спадкування при відсутності правовстановлюючого документа не існує.

Керуючись ст. ст. 12, 76-81, 223, 258-259, 264-265 ЦПК України, ст. ст.16, 179, 328, 392, 1218,1261,1268 ЦК України, Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4/13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Томашівської сільської територіальної громади, третя особа: Друга Фастівська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки, площею 3,7817 га кадастровий номер :03:005:0010 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Томашівської сільської територіальної громади (колишньої Дідівщинської сільської ради) Фастівського району Київської області в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 баби ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 право власності на 1/2 частину будинку АДРЕСА_1 та частину земельної ділянки, площею 3,7817 га кадастровий номер :03:005:0010 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Томашівської сільської територіальної громади (колишньої Дідівщинської сільської ради) Фастівського району Київської області в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 баби ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.М. Ковалевська