У Х В А Л А

28 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 592/1450/23

провадження № 61-2187ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Ситнік О. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Петрова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду від 11 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» про стягнення штрафу за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» (далі - ТОВ «КК «Коменерго-Суми») штраф за надання не в повному обсязі та невідповідної якості послуг за договором від 18 липня 2019 року № 53/05-19 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком за адресою: АДРЕСА_1 у розмірі 3 200,00 грн.

Вказувала, що вона є власницею квартири АДРЕСА_2 .

18 липня 2019 року між ТОВ «КК «Коменерго-Суми» та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 укладено договір № 53/05-19 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, за умовами якого управитель зобов`язався надавати співвласникам та споживачам будинку, які не є його співвласниками, послуги з управління багатоквартирним будинком, а співвласники та споживачі зобов`язалися оплачувати управителю послуги з управління згідно з вимогами законодавства України та умовами договору.

Згідно з пунктом 35 розділу 8 договору управитель несе відповідальність за невиконання та/або неналежне виконання умов договору.

Відповідно до абзацу 5 пункту 36 розділу 8 договору управитель протягом п`яти робочих днів повинен прийняти рішення про задоволення вимог, викладених в акті-претензії або про відмову та протягом трьох календарних днів повідомити про це осіб, які склали претензію. За порушення вказаних строків управитель сплачує штраф на користь співвласників будинку у розмірі 3 200,00 грн.

Згідно з пунктом 39 розділу 8 договору за ненадання або надання не в повному обсязі або невідповідної якості послуг з управління управитель зобов`язаний здійснити перерахунок вартості послуг з управління за весь період ненадання, а також сплатити співвласникам, споживачам, які не є співвласниками, штраф у розмірі семи відсотків місячної вартості послуг з управління, а за прострочення перерахунку вартості послуг з управління, сплатити пеню в розмірі 0,01 % вартості послуги, з якої допущено прострочення виконання за кожен день прострочення.

За пунктом 40 розділу 8 договору за перевищення нормативних строків проведення аварійно-відновних робіт управитель сплачує співвласникам штраф у розмірі 10 % річної вартості послуг.

25 листопада 2022 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми, яке набрало законної сили 03 січня 2023 року, встановлено, що вона неодноразово, у тому числі 09 червня 2021 року, зверталася разом з іншими співвласниками до відповідача з актом-претензією щодо неналежного надання послуг з управління будинком (неочищення домових приямок від сміття за периметром будинку задля нормальної циркуляції повітря та підтримання у придатному стані комунікацій комунальних послуг, що постачаються трубами до будинку). Проте, всупереч умовам договору ТОВ «КК «Коменерго-Суми» не здійснювалися дії з приводу очищення від землі, каміння та сміття домових приямок в будинку, де вона проживає. Цим рішенням суду також зобов`язано ТОВ «КК «Коменерго-Суми» вчинити дії з відкриття та здійснення очищення продух (домових приямок) в цоколі багатоквартирного будинку, оскільки це належить до робіт з утримання будинків та прибудинкових територій та має виконуватися обслуговуючою організацією, з якою укладено відповідний договір, а саме - відповідачем.

Рішенням суду встановлено факт ненадання, надання не в повному обсязі та невідповідної якості послуг за договором, а тому вважала, що існують підстави для настання наслідків, передбачених пунктами 35, 36, 39, 40 договору, а саме сплати штрафу у розмірі 3 200,00 грн.

13 вересня 2023 року рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1

11 січня 2024 року постановою Сумського апеляційного суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 13 вересня 2023 року залишено без змін.

09 лютого 2024 року ОСОБА_1 засобами поштового звязку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргуна рішення Ковпаківського районного суду

м. Суми від 13 вересня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду

від 11 січня 2024 року, в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову.

Необхідно відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що не підлягають касаційному оскарженню, з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

За вимогами частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частина третя статті 389 ЦПК України визначає випадки, за яких рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції не підлягають касаційному оскарженню, а саме не підлягають касаційному оскарженню: 1) рішення, ухвали суду першої інстанції та постанови, ухвали суду апеляційної інстанції у справах, рішення у яких підлягають перегляду в апеляційному порядку Верховним Судом; 2) судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

22 листопада 2023 року Рішенням Конституційного Суду України № 10-р(II)/2023 пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним).

Конституційний Суд України керувався тим, що у касаційному порядку може бути здійснений перегляд судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, проте лише у випадках, визначених ЦПК України (абзац четвертий пункту 7.5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Верховний Суд як суд касаційної інстанції у цивільних справах із перегляду в касаційному порядку судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, має виконувати повноваження щодо усунення порушень норм матеріального та/або процесуального права, виправлення судових помилок і недоліків, а не нового розгляду справи та нівелювання ролі судів першої та апеляційної інстанцій у чиненні правосуддя та розв`язанні цивільних спорів (абзац п`ятий пункту 7.7 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Конституційний Суд України наголосив, що унормування процесуальних відносин у спосіб визначення в ЦПК України підстав для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, можливе як виняток і лише у разі, коли це обумовлено потребами, що є значущими для дієвості та ефективності правосуддя, зокрема потребою розв`язання Верховним Судом як найвищим судом у системі судоустрою України складного юридичного питання, яке має фундаментальне значення для формування судами єдиної правозастосовної практики (абзац другий пункту 7.8 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Припис пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, що встановлює один із «фільтрів» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, - визнання справи малозначною - є зрозумілим за змістом та передбаченим за наслідками застосування. Зазначений припис Кодексу також має правомірну мету - додержання принципу остаточності судового рішення (res judicata) як одного з аспектів вимоги юридичної визначеності (пункт 7.9 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

Установлений у пункті 2частини третьої статті 389 ЦПК України такий «фільтр» для касаційного перегляду судових рішень, ухвалених судами першої та апеляційної інстанцій, як малозначність справи, не є непереборною перешкодою для доступу особи до суду касаційної інстанції. Тому пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України містить домірні засоби законодавчого внормування процесуальних відносин щодо відкриття касаційного провадження у малозначних справах (абзац третій пункту 7.10 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 листопада 2023 року № 10-р(II)/2023).

22 листопада 2023 року у Рішенні Конституційного Суду України № 10-р(II)/2023 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), пункти 1 та 5 частини шостої статті 19 ЦПК України. Разом з тим вказаним рішенням не визнано неконституційними пункти 2, 3, 4 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Згідно з частиною четвертою статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

З аналізу наведених норм ЦПК України можна зробити висновок, що касаційному перегляду не підлягають справи, передбачені у пунктах 2, 3, 4 частини шостої статті 19 ЦПК України, та справи з ціною позову до двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому перевірці підлягає наявність саме цих підстав.

Додатково у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України конкретизовано випадки, за яких касаційне провадження має бути відкрите попри те, що справу визнано малозначною.

Такими випадками, зокрема, є наявність у касаційній скарзі питання права, що має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики (підпункт «а»); особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи (підпункт «б»);значний суспільний інтерес або винятковість її значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу (підпункт «в»); віднесення судом першої інстанції справи до категорії малозначних помилково.

Під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

У справі предметом позову є вимога про стягнення штрафу за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком у розмірі 3 200,00 грн.

У касаційній скарзі заявниця не зазначила, що розгляд справи в касаційному суді має виняткове значення для неї.

У доводах касаційної скарги відсутнє посилання на суспільний інтерес у вирішенні спору чи необхідність у формуванні або суперечливість у практиці застосування статей 509, 526 Цивільного кодексу України, а доводи стосуються питання оцінки доказів судами попередніх інстанцій.

Вбачається, що ОСОБА_1 реалізовано право на апеляційне оскарження рішення Ковпаківського районного суду м. Сум від 13 вересня 2023 року.

Відповідно до статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї; докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього; суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права; якщо поза увагою доводів апеляційної скарги залишилася очевидна незаконність або необґрунтованість рішення суду першої інстанції у справах окремого провадження, суд апеляційної інстанції переглядає справу в повному обсязі; в суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Тому необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 стосовно обмеження судом апеляційної інстанції її права на спростування обставин, встановленихпостановою суду апеляційної інстанції, оскільки суд призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Доказів її звернення з клопотанням про розгляд справи в суді апеляційної інстанції з викликом учасників справи після відкриття апеляційного провадження не надано. З інформації, наявної в Єдиному державному реєстрі судових рішень, у справі № 592/1450/23 подачі заявницею клопотань не встановлено.

Верховний Суд враховує предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства, судову практику у такій категорії справ та вважає, що справа є незначної складності і не відноситься до переліку справ, передбаченого частиною четвертою статті 274 ЦПК України, та відсутні підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховний Суд не вбачає підстав, за наявності яких судові рішення у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, можуть бути переглянуті в касаційному порядку.

Згідно з положеннями частини першої статті 394 ЦПК України, одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Такий висновок відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 37).

При цьому, застосування передбаченого законодавством порогу ratione valoris (ціна позову) для подання скарг до Верховного Суду є правомірною та обґрунтованою вимогою, враховуючи саму суть повноважень Верховного Суду щодо розгляду лише справ відповідного рівня значущості («Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року, § 36).

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми

від 13 вересня 2023 року та постанову Сумського апеляційного суду

від 11 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Коменерго-Суми» про стягнення штрафу за договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Ситнік

А. І. Грушицький

Є. В. Петров