Провадження № 6/643/385/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.07.2024

05 липня 2024 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді Сугачової О.О.,

за участю секретаря Абсалямової А.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Самардіної Аліни Олександрівни, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» про розстрочення виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2024,

в с т а н о в и в:

Заявник звернувся до суду із заявою, якою просить розстрочити ОСОБА_1 виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2024 по цивільній справі №643/12709/23 за позовом ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у розмірі 100537,20грн. на 12 місяців, з щомісячною оплатою рівними частинами по 8378,10грн.

Вимоги заяви мотивовані тим, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2024 з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» стягнуто заборгованість в сумі 100537,20грн. разом із судовим збором в сумі 2684грн. Про наявність рішення заявниця дізналася лише 10.06.2024 у системі «Судова влада», оскільки за адресою реєстрації місця проживання з жовтня 2022 не проживає, т.я. добровільно вступила до лав ЗСУ на захист України внаслідок збройної агресії росії проти України і по теперішній час перебуває на службі у ЗСУ, а саме на передовій лінії боїв. Отже, заявниця не змогла прийняти участь у розгляді справи. Внаслідок того, що ОСОБА_1 перебуває в зоні бойових дій у гарячих точках та на передовій лінії бойового зіткнення, тому не має фізичної можливості сплатити заборгованість. Також заявниця посилається на те, що перед війною, у 2021 помер батько ОСОБА_1 та мати залишилася одна, інших дітей остання крім ОСОБА_1 у родині не має, а тому є єдиним годувальником хворої матері, яка з жовтня 2022 є ВПО та вимушено перебуває у Полтавській області. У разі блокування заробітної картки виконавцем, заявниця буде позбавлена жодних коштів на існування та допомоги матері. Заявниця не може сплатити заборгованість одним платежем повному обсязі через наявність таких життєвих обставин.

Від стягувача ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» 27.06.2024 до суду надійшли заперечення проти розстрочення виконання рішення суду.

Заперечення мотивовані тим, що заява про розстрочку виконання рішення не зовсім відповідає вимогам ст.183 ЦПК України. Заявником не надано жодних доказів, які б підтверджували підстави розстрочення виконання рішення. Відсутні виключні обставини, які б свідчили про можливість розстрочення виконання рішення суду.

В судове засідання сторони не з`явилися, надавши заяви про розгляд заяви без участі представників сторін, підтримуючи свої доводи та заперечення, кожний окремо.

У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши доводи заявника, заперечення стягувача, дослідивши матеріли спри та надані докази, вважає вимоги заяви такими, що підлягають задоволенню, виходячи із такого.

Так, судом встановлено, що рішенням Московського районного суду м. Харкова ід 01.04.2024 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №2872112 від 28.01.2022 на загальну суму 100537,20грн. разом із судовим збором в сумі 2684грн.

Згідно зі статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 2ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналогічні положення закріплені у ст. 18 ЦПК України, відповідно до якої судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження» у виняткових випадках за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, державний виконавець за власною ініціативою чи за заявою сторін, а також самі сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання, а також про встановлення або зміну способу і порядку виконання.

Відповідно до ч.ч.1, 3, 4 ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка - спосіб виконання зобов`язання, при якому виконання проводиться не одночасно і в повному обсязі, а частинами і в строки, встановлені наперед.

Закон пов`язує можливість відстрочки та розстрочки виконання рішення лише з об`єктивними, тобто такими, що не залежать від волі боржника, обставинами, які носять винятковий характер і утруднюють виконання рішення суду у строк чи у встановлений судом спосіб.

Таким чином, розстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення або наявність яких робить його виконання неможливим.

В той же час, згідно з ч.5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 10 постанови від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», задоволення заяви про розстрочку виконання рішення суду можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи із особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду (хвороба боржника або членів його сім`ї, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах» від 25.09.2015 року № 8 встановлено, що судам при вирішенні питання про розстрочку виконання рішення суду слід враховувати те, що розстрочкою виконання рішення є встановлення періоду, протягом якого рішення суду виконається частинами з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частини мають визначатись судом. Це стосується виконанням рішення суду щодо предметів, які діляться (грошей, майна тощо). Суди, задовольняючи заяви про розстрочку та відстрочку виконання рішень, не враховують що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, які набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень суду.

Водночас відстрочення виконання судового рішення не є правоперетворюючим судовим рішенням. Саме розстрочення впливає лише на порядок примусового виконання рішення, а природа зобов`язань залишається незмінною. Натомість таке розстрочення або відстрочення унеможливлює примусове виконання судового рішення до спливу строків, визначених судом. Така правова позиція сформована Великою Палатою ВС у постанові від 04 06.2019 року у справі №916/190/18.

Відповідно до положень ч. 1ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Так, заявниця стверджує, що можливості сплатити розмір заборгованості в повній мірі на даний час немає, просить суд врахувати, що перебуває на службі у ЗСУ, перебуває в зоні бойових дій. Через смерть батька у 2021, її мати залишилася одна, а тому ОСОБА_1 є єдиним годувальником хворої матері, яка з жовтня 2022 є ВПО та перебуває у Полтавській області, а тому сплатити заборгованість одним платежем повному обсязі через наявність таких життєвих обставин, не має об`єктивної можливості, у зв`язку з чим, просить суд про розстрочку виконання рішення суду на 12 місяців.

Такі обставини підтверджено копіями посвідчення офіцера НОМЕР_1 від 26.02.2024, пільгового посвідчення серії НОМЕР_2 від 18.10.2023, довідки про безпосередню участь особи заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захист безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , довідки від 18.10.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_3 (а.с.61-67).

Приведені вище та доведені обставини можна, на думку суду, оцінювати як особливі та виняткові обставини, які на теперішній час ускладнюють виконання рішення суду в розумінні положень ст.435 ЦПК України для надання відстрочки виконання судового рішення, що не зашкодить меті дієвого та вчасного виконання рішення суду.

Отже, проаналізувавши обставини справи, враховуючи бажання боржника повернути заборгованість стягувачу, шляхом розстрочення виконання судового рішення, суд вважає за можливе заяву ОСОБА_1 задовольнити, розстрочивши виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2024 про стягнення заборгованості, у розмірі 100537,20грн. на 12 місяців, з щомісячною оплатою рівними частинами по 8378,10грн.

Керуючись ст. ст. 258 -261,353,435 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Задовольнити заяву ОСОБА_1 в особі представника адвоката Самардіної Аліни Олександрівни, заінтересована особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Європейська агенція з повернення боргів» про розстрочення виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2024.

Розстрочити ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) виконання рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.04.2024 по цивільній справі №643/12709/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у розмірі 100537 (сто тисяч п`ятсот тридцять сім)грн.,20 копійок на 12 (дванадцять) місяців, з щомісячною оплатою рівними частинами по 8378 (вісім тисяч триста сімдесят вісім)грн.)10 копійок.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-денний строк з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.О. Сугачова