Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" лютого 2024 р. Справа153/1835/23

Провадження2/153/465/23-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Могилів-Подільського району Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Шарко Л. В.

справа №153/1835/23

сторони та інші учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 адвокат Коваленко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ПП «Автомагістраль» про стягнення заробітної плати,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ПП «Автомагістраль» про стягнення заробітної плати, в якому просить стягнути з Приватного підприємства «Автомагістраль» на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 50485 грн. 74 коп.На обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що з 18 березня 2021 року по 25 вересня 2022 перебував у трудових відносинах з відповідачем. Наказом директора ПП "Автомагістраль" №563 від 26.09.2022 його було звільнено з підприємства на підставі ст.38 КЗпП України (розірвання трудового договору з ініціативи працівника). У вказаний період позивач працював дорожнім робітником третього розряду в структурному підрозділі 2.18 дільниці №16 ПП «Автомагістраль». В період з червня по вересень 2022 року приватне підприємство не сплачувало заробітну плату, внаслідок чого виникла заборгованість по заробітній платі в сумі 50485 грн. 74 коп., що підтверджується довідкою ПП "Автомагістраль". Відповідно до ст.116 КЗпП України про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. ОСОБА_1 стверджує, що починаючи з 25 вересня 2022 року по 15 листопада 2023 року ПП «Автомагістраль» письмового повідомлення про суми, нарахованих та виплачених позивачеві при звільненні не надавало і лише 15.11.2023, на неодноразові звернення ОСОБА_1 , відповідачем така довідка була надана за №А-00000365. ОСОБА_1 вважає, що роботодавцем порушуються його права щодо оплати праці, а тому вимушений звернутися до суду з даним позовом.

21.12.2023 за вхід.№7851 від представника відповідача ПП «Автомогістраль» - адвоката В.Корзаченко надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач вважає позовні вимоги необґрунтованими, надуманими, також не підтверджені належними та допустимими доказами. Також відповідач зазначає, що вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки заявлені після спливу визначеного законодавством строку для такого звернення. Відповідно до ч.2 ст.233 КЗпП України передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівників має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні. Оскільки позивач був звільнений 25 вересня 2022 року, то трьох місячний строк звернення до суду з відповідним позовом сплив 25 грудня 2022 року до приписів ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається, від дня коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Беззаперечним є той факт, що позивач, не отримавши повний розрахунок у день звільнення, довідався про порушення свого права і про особу, яка його порушила фактично у день звільнення, тобто 25 вересня 2022 року. Натомість позивач звернувся до суду лише 28 листопада 2023 року, що свідчить про суттєве пропущення ним строку звернення до суду, а відтак і про відсутність правових підстав для задоволення позову. Більше того, позивач не просить суд про поновлення строку на звернення до суду, жодних поважних причин для цього він не наводить, а тому навіть у разі за явлення такого клопотання, воно не може бути задоволене. Як наслідок у даній ситуації. Отже у даній ситуації має безальтернативно застосуватися норма ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України, а саме до вимоги позивача про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні має бути застосована позовна давність за заявою сторони у спорі. Відтак просить суд вважати заяву у відзиві на позовну заяву окремою підставою для відмови у позові. Іншою підставою для відмови у позові є загальновідома обставина, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на всій території України починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому був неодноразово продовжений та триває і на жаль, на сьогодні ще не можна визначити дату його закінчення. Відповідно до норм чинного в Україні законодавства, військові дії, оголошена та неоголошена війна, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) - надзвичайними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання певних зобов`язань. На засвідчення існування в державі форс-мажорних обставин Торгово-промислова палата України 28 лютого 2022 року опублікувала відповідний загальнодоступний лист за №2024/02.0-7.1. Головний офіс ПП «Автомагістраль», його територія та значна частина виробничих приміщень, які знаходяться у селі Синяк Бучанського району (колишнього Вишгородського району) Київської області, упродовж часу з 25 лютого 2022 року по 03 квітня 2022 року перебували під окупацією російських загарбників. У зв`язку з цим, виникли об`єктивні реальні загрози життю та здоров`ю працівників, було пошкоджено приміщення офісу та викрадено чи пошкоджено значну кількість транспортних засобів (27 шт.). Окрім того, було викрадено чи знищено всю офісну оргтехніку, документи, тощо. Також було повністю знищено сервер, значну кількість допоміжного обладнання та різноманітного устаткування, чим заподіяно над значних матеріальних збитків, розмір яких перевищив 50 млн. грн., у зв`язку з чим підприємство опинилося у вкрай скрутному фінансовому становищі та ще й до цього часу вживає заходів щодо відновлення своєї діяльності. Вказана обставина підтверджується Постановою Кабінету міністрів України №1364, якою визначено механізм формування єдиного переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією. Актуальний перелік затверджений наказом Мінінтеграції від 22 грудня 2022 року №309 та містить населений пункт Синяк Бучанського району Київської області. Внаслідок вищезазначених обставин, працівники підприємства тривалий час не мали можливості нормально працювати та виконувати свої функціональні обов`язки з незалежних від них причин, тобто внаслідок обставин непереборної сили (війни). Зважаючи на відсутність доступу до приміщень офісу, мережі Інтернет та комп`ютерної техніки, виникла реальна проблема навіть з необхідністю повідомлення контрагентів чи контролюючих органів про настання для підприємства таких форс-мажорних обставин, а відтак підприємство тривалий час навіть не мало можливості повідомити контрагентів та податкові органи про відсутність можливості своєчасно виконати свої зобов`язання. За результатами звернення підприємства до правоохоронних органів щодо вказаних вище злочинних дій окупаційних військ російської федерації, було порушено кримінальне провадження №000108 від 08 квітня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.438 КК України (порушення законів та звичаїв війни). Лише після обстеження підрозділами з розмінування території, 14 квітня 2022 року старшим слідчим в ОВС Головного слідчого управління Національної поліції України капітаном поліції Нечай В.П. було здійснено огляд території, офісного приміщення та виробничої бази ПП «Автомагістраль», допитано у якості свідка юриста юридичного відділу підприємства ОСОБА_2 під час чого було офіційно зафіксовано заподіяні збитки та пошкодження, реальну вартість яких до цього часу досудовим слідством ще не оцінено. Також зазначив, що ПП «Автомогістраль» наразі обліковує заборгованість перед ОСОБА_1 з виплати йому так званої чистої заробітної плати (без урахування сплати податків та інших обов`язкових платежів) у сумі 50485,74грн., що підтверджується відповідною довідкою ПП «Автомагістраль», вказана сума буде виплачена позивачеві після отримання відповідачем коштів за виконані підприємством роботи у 2021-2022 роках. Частиною 3 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» передбачено, що роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Вважає позов необґрунтованим, зазначає про відсутність жодних правових підстав для їх задоволення. Просить суд відмовити у задоволення позовних вимог.

28.12.2023 за вхід.№8062 від позивача В. Стародуб надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що у відзиві представник відповідача не спростував позивача твердження та аргументи стосовно суті позовних вимог. Представник відповідача зазначає, що вимоги позивача не можуть бути задоволені, оскільки заявлені після спливу визначеного законодавством строку для такого звернення. Дане твердження представника відповідача є маніпуляцією норм діючого законодавства. Відповідно до ст.116 КЗпП України про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. Починаючи з 25.09.2022 по 15.11.2023 ПП «Автомагістраль» письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені ОСОБА_1 при звільненні не надавало, і тільки 15.11.2023, на неодноразові звернення позивача, відповідачем така довідка була надана за №А- 00000365. Представником відповідача не надано суду жодного доказу про те, що ПП «Автомагістраль» письмово повідомляло про суми, нараховані та виплачені ОСОБА_1 при звільненні. А тому вважає, що строк звернення до суду позивачем не порушений і питання його поновлення ставитись не може. Також у відзиві зазначено:«Як наслідок, у даній ситуації має безальтернативно застосовуватися норма ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК України, а саме - до вимоги позивача про стягнення заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні має бути застосована позовна давність за заявою сторони у спорі». Однак, дане твердження немає нічого спільного із заявленими позовними вимогами. Так як у позові не ставилось питання про стягнення з ПП «Автомагістраль» заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Також представник відповідача вказує іншу підставу для відмови у задоволенні позову, якою є загальновідома обставина, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України на всій території України починаючи з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року було введено воєнний стан строком на 30 діб, який у подальшому був неодноразово продовжений та триває і на жаль, на сьогодні, ще не можна визначити дату його закінчення. Також військові дії, оголошена та неоголошена війна, збройний конфлікт або серйозна загроза такого конфлікту, включаючи, але не обмежуючись ворожими атаками, є обставинами непереборної сили (форс-мажорними обставинами) надзвичайними та невідворотними обставинами, що об`єктивно унеможливлюють виконання певних зобов`язань. Позивач звертає увагу суду, що питання про притягнення службових осіб ПП «Автомагістраль» до кримінальної відповідальності за ст.175 КК України (безпідставна невиплата заробітної плати, стипендії, пенсії чи іншої установленої законом виплати громадянам більш як за один місяць, вчинена умисно керівником підприємства, установи або організації незалежно від форми власності чи громадянином - суб`єктом підприємницької діяльності, ним не ставиться. Просить суд звернути увагу, на той факт, що у своєму відзиві представник відповідача підмінює предмет спору, заявлену позовну вимогу до нього та зловживаючи правом бажає домогтися відмови у позові.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про день та час його проведення був повідомлений належним чином судовою повісткою із рекомендованим повідомленням, про причини неявки суд не повідомив.

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Коваленко М.В., який діє на підставі Доручення для надання безоплатної вторинної правничої допомоги №327 від 10.11.2023 у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ПП «Автомагістраль» - адвокат Корзаченко В.В. у судове засідання не з`явився, 13.02.2024 за вхід.№836 подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі та участі відповідача. Вказав, що позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву та залишається незмінною, а відтак просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заяви, клопотання: клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду (а.с.37-39); відзив на позовну заяву (а.с.51-69); відповідь на відзив (71-76); клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи та проведення наступного в режимі відеоконференції (а.с.86-87), клопотання представника відповідача про розгляд справи в його відсутність та відсутність відповідача (а.с.104-105).

Інші процесуальні дії у справі: відкриття провадження у справі та призначення підготовчого засідання (а.с.32), задоволено клопотання представника відповідача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.41-42), оголошення перерви у підготовчому судовому засіданні (а.с.45-49), закриття підготовчого провадження і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.81-82), задоволено клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи (а.с.89-90), про що постановлено ухвали окремими процесуальним документами та без виходу суду до нарадчої кімнати.

Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини:

Із досліджених судом письмових доказів, що є у справі копії паспорта громадянина України (а.с.5-6) судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Івниця Андрушівського району Житомирської області, зареєстрований АДРЕСА_1 .

Із копії трудової книжки серії НОМЕР_1 виписаної на ОСОБА_1 дата заповнення 26.05.2012 (а.с.7-8) судом встановлено, що під записом №8 від 18.03.2021, ПП «Автомагістраль» - прийнятий на роботу дорожнім робітником 3 розряду дільниці Наказ №138 від 17.03.2021. Під записом №9 від 26.09.2022, Звільнений за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України - Наказ №563 від 26.09.2022.

Із копії наказу №563 від 26.09.2022 виданого керівником ПП «Автомагістраль» (а.с.9) судом встановлено, що ОСОБА_1 дорожнього робітника 3 роз. звільнено за заявою, підстава ст.38 КЗпП України, Розірвання трудового договору з ініціативи працівника. Компенсація за невикористану відпустку 35 к.д..

Із копії довідки №00000365 від 15.11.2023 підписаної директором ПП «Автомагістраль» М.Скоростецьким (а.с.10, 64) судом встановлено, що ОСОБА_1 нарахований дохід за період з 01.01.2022 по 26.09.2022 - 125261,80 грн.; Сума ПДФО за період з 01.01.2022 по 26.09.2022 -22547,12 грн.; Військовий збір за період з 01.01.2022 по 26.09.2022 1878,93 грн.; Виплачено за період з 01.01.2022 по 26.09.2022 50350.01 грн.; Дохід за вирахуванням утримань за період з 01.01.2022 по 29.09.2022 100835,75 грн.; Середньоденний дохід на момент звільнення працівника згідно «Порядку обчислення середньої заробітної плати», затвердженого постановою КМУ №100 від 08.02.1995 становить 677,4 грн.

Із протоколу огляду місця події від 14.04.2022 (а.с.56-57), протоколу допита свідка від 14.04.2022 (а.с.58-59), листа від 13.11.2023 (а.с.60), витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000170 від 01.06.2022 (а.с.61), витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000544 від 21.04.2022 (а.с.62) судом встановлено, що 21.04.2022 заведено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.438 КК України та 01.06.2022 заведено кримінальне провадження за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.438 КК України, потерпілим у даних кримінальних провадженнях є ПП «Автомагістраль».

Із листа від 28.04.2022 міністрові інфраструктури України директора ПП «Автомагістраль» (а.с.63) судом встановлено, що перед ПП «Автомагістраль» наявна значна заборгованість у САД у Житомирській області та САД у Київській області.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, враховуючи обставини, які викладені у відзиві на позовну заяву та відповіді на відзив, приходить до наступних висновків:

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому зазначеним кодексом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи суму нарахованого доходу, відрахування та розмір виплачених позивачу коштів, заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі становить 50485 гривень 74 копійки.

За змістом ст.43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (ст.116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені ст.116 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

В постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 травня 2020 року у справі №810/451/17 та від 26 лютого 2020 року у справі №821/1083/17 висловлена правова позиція відповідно до якої під "належними звільненому працівникові сумами" необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право станом на дату звільнення згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (заробітна плата, компенсація за невикористані дні відпустки, вихідна допомога тощо).

Отже, всі суми (заробітна плата, вихідна допомога, компенсація за невикористану відпустку, оплата за час тимчасової непрацездатності тощо), належні до сплати працівникові, мають бути виплачені у день його звільнення. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать. В разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст.117 Кодексу законів про працю України відповідальність.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.02.2022 у справі № 755/12623/19 зазначила, що права працівника на належну заробітну плату кореспондує обов`язок роботодавця нарахувати йому вказані виплати, гарантовані державою, і виплатити їх. При цьому право працівника не залежить від нарахування йому відповідних грошових виплат. Тому незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат, працівник у разі порушення законодавства про оплату праці має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/857/19 зазначено, що оскільки виплата заробітної плати працівнику - це обов`язок роботодавця, то стаття 10 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» не може застосовуватись до правовідносин щодо виплати заробітної плати.

Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10.10.2019 у справі №243/2071/18 про те, що заробітна плата є відповідальністю в розумінні ст.617 ЦК України, від якої роботодавець може бути звільнений внаслідок випадку або непереборної сили.

Факт наявності заборгованості заробітної плати підтверджується довідкою ПП «Автомагістраль» від 15.11.2023 року за №А-00000365, з якої слідує, що загальна сума заборгованості по зарплаті перед звільненим працівником ОСОБА_1 , з урахуванням утримання сум ПДФО, військового збору та виплаченої заробітної плати за період з 01.01.2022 по 26.09.2022, становить 50485 гривень 74 копійки.

Вказаний розмір заборгованості відповідачем не оспорений та не спростований.

Існування наведених у відзиві на позов обставини не звільняє відповідача від виплати заробітної плати позивачу.

З 24 лютого 2022 року відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено режим воєнного стану.

Згідно зі ч.1, 2 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» заробітна плата виплачується працівнику на умовах, визначених трудовим договором. Роботодавець повинен вживати всіх можливих заходів для забезпечення реалізації права працівників на своєчасне отримання заробітної плати.

Отже, введення воєнного стану не скасовує обов`язків роботодавця, визначених ст.47, ст.116 КЗпП України та не передбачає особливостей щодо розрахунку при звільненні, встановлених ст.116 КЗпП України.

З урахуванням наведеного, оцінивши належність, достатність, та достовірність поданих сторонами у розумінні ст.76-81 ЦПК України доказів, а також враховуючи, що факт наявності трудових відносин між сторонами є доведеним, а право особи на оплату праці гарантовано Конституцією України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову та стягнення на користь позивача невиплаченої заробітної плати у сумі 50485 гривень 74 копійки.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Що стосується заяви представника відповідача про підставу у відмові у позові як пропуск строку звернення до суду із даним позовом, то суд зазначає наступне:

Згідно ч.1 ст.233 КЗпП України працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Частиною 2 ст.233 КЗпП України передбачено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Довідка про суми нарахованих та виплачених коштів позивачеві ОСОБА_1 датована 15.11.2023. Позивач звернувся до суджу із даним позовом 28.11.2023.

Тобто, позивачем не порушено процесуальних строків звернення до суду із даним позовом, а тому відсутні правові підстави для відмови у задоволенні позову у зв`язку із пропуском процесуальних строків, як на одну із підстав для відмови у позові вказує відповідач.

Позивач від сплати судового збору за вимогу про стягнення заробітної плати звільнений на підставі п.1 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073,60 грн. в дохід держави.

Керуючись ст.ст.4, 13, 81, 141, 263-265, 268, 351, 352, 353, 354, 355, 430 ЦПК України, на підставі ст.ст.47, 94, 116 КЗпП України, ст.43 Конституції України, Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану», суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ПП «Автомагістраль» про стягнення заробітної плати - задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства «Автомагістраль», що знаходиться по вулиці Київська,68 у селі Синяк Бучанського району Київської області, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , заборгованість по заробітній платі у сумі 50485 (п`ятдесят тисяч чотириста вісімдесят п`ять) гривень 74 копійки.

Стягнути з Приватного підприємства «Автомагістраль», що знаходиться по вулиці Київська,68 у селі Синяк Бучанського району Київської області, , в дохід держави судовий збір у сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення в частині стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі в тридцяти денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 14 лютого 2024 року.

Головуючий Т. В. Гаврилюк