Справа № 214/3466/22
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 січня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Петренко К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 29.07.2015 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №356.

В обґрунтування пред`явлених вимог позивачка зазначила, що 29 липня 2015 року між нею, ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, про що складено актовий запис за №356. Одразу після реєстрації шлюбу її дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 » змінене на « ОСОБА_5 ». Від шлюбу з відповідачем спільних дітей не має. З 2020 року відносини між нею та відповідачем стали погіршуватися, вони перестали знаходити спільну мову з будь-яких питань, змінилися їх погляди на життя, організацію та ведення домашнього господарства, що відобразилося на їх почуттях та відносинах, фактично кожний почав жити окремим життям. Відповідач став не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях любові, поваги, взаємодопомоги. Зважаючи на вищевикладене, з січня 2021 року вона та відповідач фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства. Таким чином, подальше спільне життя, примирення між нею та відповідачем, як і збереження шлюбу є неможливим, буде суперечити її інтересам, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене, вважає, що шлюб розпався остаточно і в попередньому вигляді його відновити неможливо, шлюб носить формальний характер та підлягає розірванню. Спору щодо поділу майна на сьогоднішній день між нею та відповідачем немає. Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Ч.3,4 ст. 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Ст.16 Загальної декларації прав людини від 10.12.1948 передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву, згідно якої просить справу розглядати за її відсутності, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за його відсутності, позов визнає в повному обсязі.

Відповідно до ч.6 ст.263 ЦПК України, якщо одна зі сторін визнала пред`явлену до неї вимогу повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам ст.206 ЦПК України.

Керуючись положеннями ст. 206 ЦПК України, а саме визнання відповідачем позову, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 110-112 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 133, 141, 206, 258-260, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 29.07.2015 року Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №356 розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище ОСОБА_1 залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в сумі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов