Справа № 766/1505/23
06 лютого 2024 року м.Херсон
Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Скрипнік Л.А.,
за участю секретаря судового засідання Оніщенко О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором,
Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
АТ КБ «Глобус» звернулось до суду із вищезазначеним позовом.
В обґрунтування позовних вимог АТ КБ «Глобус» зазначає, 07.09.2021 між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 13/15/21 «Авто в кредит». Відповідно до умов Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит в грошовій формі, на придбання нового автомобіля, оплата страхового платежу за оплату комісії за надання кредиту в сумі 371 991,90 грн. строком до 06.09.2024 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом в період 07.09.2021 року по 06.09.2024 року у розмірі 6,99% процентів річних.
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором: між Банком та ОСОБА_1 07.09.2021 року, укладено Договір застави транспортного засобу № 13/15/23/З. Договір забезпечується, зокрема, але не виключно, заставою рухомого майна, а саме: автомобіль марки CHERY, модель TIGGO 7 PRO, 2021 року випуску, колір червоний, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Також, відповідно до положень п. 3.1. Кредитного договору, Кредитний договір забезпечується фінансовою порукою ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, 07.09.2021 між ОСОБА_2 , далі - Поручитель/Відповідач 2, та AT «КБ «Глобус» укладено Договір поруки № 13/15/21/П1.
Крім того, відповідно до положень п. 3.1. Кредитного договору, Кредитний договір забезпечується фінансовою порукою ОСОБА_3 у зв`язку з чим, 07.09.2021 між ОСОБА_3 , далі Поручитель 2/Відповідач 3, та AT «КБ «Глобус» укладено Договір поруки № 13/15/21/П2.
Позивач виконав свої зобов`язання, надавши відповідачу кредитні кошти в повному обсязі, проте відповідач не належним чином виконує умови договору, та станом на 25.01.2023 року загальна заборгованість відповідача перед банком за кредитним договором становить 342 131,14 грн., яка складається з наступних складових: строкова заборгованість основного боргку (кредиту) 164 564,54 грн., прострочена заборгованість основого боргу (кредиту) 156 940,40 грн. коп., прострочена заборгованість по відсотках 20 626,20 грн.
Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 342 131,14 грн. та понесені судові витрати у розмірі 39 631,97 грн., з яких: 5 131,97 грн. сплачений судовий збір, 34 500,00 грн. витрати на професійну допомогу.
Інші процесуальні дії у справі
Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11.09.2023 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутності представника Банку, позовні вимоги підтримав повністю, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку шляхом направлення судової повістки та розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади, про причини неявки до суду не повідомив.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Мотивувальна частина
Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Суд встановив, що 07.09.2021 між Акціонерним товариством «Комерційний банк «Глобус» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 13/15/21 «Авто в кредит». Відповідно до умов Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит в грошовій формі, на придбання нового автомобіля, оплата страхового платежу за оплату комісії за надання кредиту в сумі 371 991,90 грн. строком до 06.09.2024 року включно зі сплатою процентів за користування кредитом в період 07.09.2021 року по 06.09.2024 року у розмірі 6,99% процентів річних.
В забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором: між Банком та ОСОБА_1 07.09.2021 року, укладено Договір застави транспортного засобу № 13/15/23/З. Договір забезпечується, зокрема, але не виключно, заставою рухомого майна, а саме: автомобіль марки CHERY, модель TIGGO 7 PRO, 2021 року випуску, колір червоний, шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .
Також, відповідно до положень п. 3.1. Кредитного договору, Кредитний договір забезпечується фінансовою порукою ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, 07.09.2021 між ОСОБА_2 , далі - Поручитель/Відповідач 2, та AT «КБ «Глобус» укладено Договір поруки № 13/15/21/П1.
Крім того, відповідно до положень п. 3.1. Кредитного договору, Кредитний договір забезпечується фінансовою порукою ОСОБА_3 у зв`язку з чим, 07.09.2021 між ОСОБА_3 , далі Поручитель 2/Відповідач 3, та AT «КБ «Глобус» укладено Договір поруки № 13/15/21/П2.
Відповідно до п.п 4.2. 4.3. Кредитного договору проценти за користування Кредитом враховуються за період з дня надання Кредиту по день повного виконання (сплати) боргових зобов`язань на суму фактичної заборгованості за Кредитом, при цьому день надання Кредиту включається до розрахунку. При розрахунку процентів у місяці приймається фактична кількість календарних днів у місяці та році. Нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється у валюті Кредиту щомісячно та у день остаточного повернення Кредиту.
Сплата Позичальником процентів здійснюється щомісячно в строк по 10 (десять) число (включно) кожного місяця наступного за місяцем їх нарахування на рахунок зазначений п. 4.1. цього Договору. Якщо 10 (Десяте) число місяця припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, сплата переноситься на наступний робочий день. У випадку порушення позичальником встановлених цим пунктом Договору строків сплати процентів, сума несплачених в строк процентів вважається простроченою переноситься Банком на рахунок для обліку прострочених нарахованих процентів.
Згідно п. 9.2 Кредитного договору Банк має право зупинити подальше кредитування позичальника та/або вимагати дострокового повернення Кредиту, сплати процентів, комісій та штрафних санкцій, що передбачені цим Договором, а також відшкодування збитків завданих внаслідок невиконання або неналежного виконання Позичальником та/або іншими особами, що є поручителями Позичальника (в т.ч. гарантами, майновими поручителями, заставодавцями та ін.), умов цього Договору та/або угод (договорів), укладених у забезпечення виконання Позичальником зобов`язань (Договорів забезпечення) за цим Договором, а Позичальник зобов`язаний протягом 10 (десяти) календарних днів з дати надіслання Банком відповідної вимоги, повернути суму заборгованості по Кредиту, що залишилась, сплатити проценти, комісії, інші платежі за цим Договором та штрафні санкції, а також відшкодувати збитки, завдані Банку, у разі настання будь якого з наступних випадків: 9.2.1. порушення Позичальником строків (термінів) платежів, що встановлені цим Договором.
Однак, взяті на себе зобов`язання по погашенню кредиту та сплаті відсотків за користування кредитними коштами в передбачені кредитним договором строки відповідачі не виконують.
Таким чином, станом на 26.06.2023 заборгованість відповідачів перед Позивачем за кредитним договором становить становить 342 131,14 грн., яка складається з наступних складових: строкова заборгованість основного боргку (кредиту) 164 564,54 грн., прострочена заборгованість основого боргу (кредиту) 156 940,40 грн. коп., прострочена заборгованість по відсотках 20 626,20 грн.
Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Вирішуючи цивільно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з такого.
Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього кодексу.
Пункт 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до змісту ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.
Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Статтею 614 ЦК України передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Як вбачається з матеріалів справи, зобов`язання не виконані з вини відповідачів.
Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно з приписами ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів , неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Враховуючи викладене, суд вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повинні нести солідарну відповідальність з ОСОБА_1 за невиконання ним умов договору кредиту.
Так, відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.
Статтею 629 ЦК України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами.
Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи дійшов висновку, що виконання зобов`язань порушено з вини відповідачів, тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову в розмірі 5 131,97 грн., підтверджений платіжною інструкцією № 2080 від 28.06.2023, який підлягає стягненню на користь позивача, тобто по 1 710,66 грн. з кожного з відповідачів.
Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів на його користь понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 34 500 грн, суд зазначає наступне.
Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави).
Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено граничний розмір витрат на правову допомогу.
Відповідно до ст. 1 зазначеного вище Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).
Так, при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України).
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Суд зазначає, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.
Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, ціну позову, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо - є неспівмірним.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Згідно із ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Аналогічні критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
З урахуванням наведеного, оцінюючи об`єктивно як складність цієї справи, враховуючи предмет спору, кількість судових засідань, які були проведенні у відсутність представника позивача, а також з огляду на приписи п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позовної вимоги позивача про стягнення з відповідачів у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме у розмірі 15 000,00 грн., що відповідає критерію реальності та розумності, та є співмірним, виходячи зі складності, категорії справи, виконаних адвокатом робіт та наданих адвокатських послуг.
На підставі викладеного, статей 526, 530, 549, 625, 610, 612, 1050, 1054 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 13, 81,141, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України, суд
Позов Акціонерного товариства «Комерційний банк «Глобус» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь «Комерційний банк «Глобус» заборгованість за кредитним договором № 13/15/21 «Авто в кредит» від 07.09.2021 в розмірі 342 131,14 гривень станом на 26.06.2023 року.
Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь «Комерційний банк «Глобус» судові витрати в розмірі 20 131,97 грн. з яких: 5 131,97 витрати по сплаті судового збору та 15 000,00 грн. витрати на оплату правничої допомоги, тобто по 6 710,66 грн.
В решті твимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Херсонського апеляційного суду.
Повне найменування сторін та інших учасників справи:
- відповідач 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .
- відповідачка 2 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .
- відповідачка 3 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 .
Суддя Л.А. Скрипнік