Провадження № 2-з/750/38/24
У Х В А Л А

23 серпня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:

судді секретарСупруна О.П., Прохоренко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

13.08.2024 позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до відповідача, в якому просить визнати недійсним договір про іпотечний кредит № CNGLGI від 03.04.2008, укладений між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приват Банк».

У той же день позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 751/4015/15-ц, виданого 28.04.2020 Чернігівським апеляційним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором про іпотечний кредит

№ CNGLGI від 03.04.2008 та додатковою угодою до нього від 06.08.2008 № CNGLGI станом на 31.03.2016 15 433 доларів США 43 центів та

22 947 грн 27 коп., що знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича, виконавчі провадження

№№ 68041479, 68041958, 68042347 та одночасно оскаржується позивачем у судовому порядку. Вважає, що існує реальна загроза того, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 751/4015/15-ц, виданого 28.04.2020, може істотно ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а також поновлення порушених (оспорюваних) прав або інтересів позивача у випадку прийняття рішення на його користь, що призведе до негативних наслідків для ОСОБА_1 та його поручителів.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з частиною другою статті 149 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

У пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2016 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Із відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що постановою Чернігівського апеляційного суду від 09.04.2020 у цивільній справі

№ 750/4015/15-ц апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково; рішення Новозаводського районного суду міста Чернігова від 23.05.2016 скасовано в частині задоволення позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення в солідарному порядку: 465,03 доларів США - заборгованості з винагороди за користування кредитом, 37 118,74 грн - пені за несвоєчасність виконання зобов`язання, та в цій частині ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні вказаних позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк»; рішення змінено в частині визначення загального розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь АТ КБ «ПриватБанк» за договором про іпотечний кредит від 03.04.2008

№ CNGLGI та додатковою угодою до нього від 06.08.2008

№ CNGLGI станом на 31.03.2016, шляхом зменшення загального розміру вказаної заборгованості з 15 898,46 доларів США до 15 433,43 доларів США та з

60 066,01 грн до 22 947,27 грн.

Як убачається з матеріалів справи, приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. по відношенню до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 04.01.2022 були винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень №№ 68041479, 68041958, 68042347 про солідарне стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № CNGLGI від 03.04.2008 та додатковою угодою до нього від 06.08.2008 № CNGLGI станом на 31.03.2016 15 433 доларів США 43 центів та 22 947 грн 27 коп., що підтверджується копіями вказаних постанов.

13.08.2024 ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова із заявою, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 751/4015/15-ц, виданого 28.04.2020 Чернігівським апеляційним судом про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за договором про іпотечний кредит

№ CNGLGI від 03.04.2008 та додатковою угодою до нього від 06.08.2008 № CNGLGI станом на 31.03.2016 15 433 доларів США 43 центів та

22 947 грн 27 коп., що знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля Віталія Олександровича.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд зауважує наступне.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі

№ 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19) вказано, що співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

У постанові Верховного Суду від 15.07.2020 у справі № 909/835/18 зазначено, що повинен бути наявним зв`язок між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги. Обранням належного, відповідно до предмета спору, заходу до забезпечення позову дотримується принцип співвіднесення виду заходу до забезпечення позову із заявленими позивачем вимогами, чим врешті досягаються: збалансованість інтересів сторін та інших учасників судового процесу під час вирішення спору, наслідок ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача без порушення або безпідставного обмеження при цьому прав та охоронюваних інтересів інших учасників провадження у справі або осіб, що не є учасниками цього судового процесу.

Виходячи із специфіки виду забезпечення позову, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 150 ЦПК України, підставою для його застосування є, передусім, оскарження боржником виконавчого документа. Зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа застосовується судами як захід забезпечення позову, наприклад, при розгляді справ щодо оскарження виконавчих написів та про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Із доказів, наявних в матеріалах справи, вбачається, що між сторонами дійсно виник спір щодо стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит

№ CNGLGI від 03.04.2008 та додатковою угодою до нього від 06.08.2008, який вже був розглянутий у судовому порядку в рамках цивільної справи

№ 751/4015/15-ц.

У постановах Верховного Суду від 05.10.2022 у справі № 705/3587/21-ц, від 12.01.2023 у справі № 334/9179/21, від 13.03.2024 у справі № 372/1561/23 викладено правовий висновок, згідно з яким недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Згідно із статтею 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із частиною 1 статті 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Таким чином, рішення суду обов`язкові до виконання, а державні та приватні виконавці зобов`язані вживати передбачені Законом України «Про виконавче провадження» заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Із відомостей з Єдиного державного реєстру судових рішень убачається, що вказане судове рішення у цивільній справі № 751/4015/15-ц набрало законної сили 21.07.2021 та набуло статусу остаточного.

Таким чином, у цій справі зупинення стягнення в межах виконавчих проваджень №№ 68041479, 68041958, 68042347 (виконавчий лист у справі № 751/4015/15-ц), а також заборона вчиняти будь-які дії щодо примусового виконання згаданого виконавчого документа до набрання законної сили рішення суду, не є співмірним засобом забезпечення позову, а тому у заяві про забезпечення позову слід відмовити.

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 149 - 153, 157, 258-261, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення, що не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя