Єдиний унікальний номер 725/7274/24
Номер провадження 4-с/725/7/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024 Першотравневий районний суд м.Чернівців в складі:

головуючого судді Стоцька Л. А.

за участю секретаря - Калинич Н. Р.

представника скаржника ОСОБА_1 .

стягувача ОСОБА_2

представника стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_4 , від імені якого діє ОСОБА_5 , особа, бездіяльність якої оскаржується Державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалібога Христина Петрівна, стягувач ОСОБА_6 , про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

Представник скаржника звернувся з скаргою на дії та бездіяльність державного виконавця державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалібога Христини Петрівни.

Скаргу мотивує тим, що на виконанні у державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалібога Х.П. перебуває виконавче провадження №694184419 з примусового виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.01.2021 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Вказувала, що після прийняття рішення про стягнення аліментів ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_4 реквізити банківської картки в АТ КБ «Приватбанк» та повідомила про те, що він має щомісяця сплачувати на цю карту аліменти в сумі 100 доларів США. На її вимогу ОСОБА_4 щомісячно перераховував на її картковий банківський рахунок відповідні суми.

Влітку 2022 року ОСОБА_6 повідомила його про те, що подала виконавчий лист для виконання та про необхідність сплачувати щомісячно 4000 гривень на рахунок Державної виконавчої служби, а решту коштів у визначеному нею розмірі, перераховувати на її картковий рахунок, тому з 31 серпня 2022 року аліменти перераховувались напряму на картковий рахунок стягувача ОСОБА_6 . Будь-яких інших зобов`язань між сторонами не існує.

13.03.2024 року на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшла постанова державного виконавця від 21.02.2024 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 , де зазначено, що станом на 01.02.2024 року ним самостійно сплачено лише 159 930, 50 грн.

В червні 2024 року ОСОБА_4 звернувся до державного виконавця із заявою про проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням всіх сплачених ним аліментних платежів на користь ОСОБА_6 , на що отримав відповідь, що кошти згідно квитанцій, які були надані ОСОБА_4 не можуть бути враховані як аліменти, оскільки на платіжних документах відсутнє призначення платежу, тобто слово «аліменти».

На підставі вищевикладеного просив суд визнати неправомірними дії державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалібога Христини Петрівни, та зобов`язати державного виконавця здійснити перерахунок заборгованості боржника ОСОБА_4 зі сплати аліментів у виконавчому провадженні.

У поданому відзиві державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалібога Х. П. просила відмовити в задоволенні скарги, вказуючи на те, що в неї дійсно на виконанні перебуває виконавче провадження №694184419 з примусового виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.01.2021 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 15.07.2024 року здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів на день відкриття виконавчого провадження, а саме 22 821,00 гривень. Боржником щомісячно на депозитний рахунок сплачувались аліменти в розмірі - 4031, 00 грн., що враховано в розрахунку заборгованості від 23.07.2024 року. 17.06.2024 року на адресу відділу надійшла заява від ОСОБА_4 щодо врахування платежів (квитанцій) сплачених напряму стягувану аліментів на загальну сум 382 649, 38 грн., однак в квитанціях не зазначено призначення платежу як аліменти. Після виклику сторін стягувачка зазначила, що вказані кошти сплачувались їй напряму та не є аліментами, а відтак відсутні підстави для здійснення перерахунку.

Стягувач ОСОБА_6 подала письмові пояснення, відповідно до яких просила відмовити в задоволенні скарги, оскільки отримані кошти від ОСОБА_4 були його добровільною фінансовою допомогою, яку він надавав їй особисто, а не аліментами.

В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримала та просила суд її задовольнити.

Державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалібога Христина Петрівна в судове засідання не з`явилась, у поданому відзиві зазначила про розгляд скарги за її відсутності.

Стягувач та її представник у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги, з підстав викладених у письмових поясненнях.

Суд, вивчивши доводи скарги та докази додані до неї, заслухавши пояснення сторін, приходить до наступного висновку.

На виконанні у державного виконавця Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалібога Х.П. перебуває виконавче провадження №694184419 з примусового виконання рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.01.2021 року, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

13.03.2024 року на адресу військової частини НОМЕР_1 надійшла постанова державного виконавця від 21.02.2024 року про звернення стягнення на заробітну плату ОСОБА_4 , де зазначено, що станом на 01.02.2024 року ним самостійно сплачено лише 159 930, 50 грн.

В червні 2024 року ОСОБА_4 звернувся до державного виконавця із заявою про проведення перерахунку заборгованості зі сплати аліментів з урахуванням всіх сплачених ним аліментних платежів на користь ОСОБА_6 , на що отримав відповідь, що кошти згідно квитанцій, які були надані ОСОБА_4 не можуть бути враховані як аліменти, оскільки на платіжних документах відсутнє призначення платежу, тобто слово «аліменти».

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до положень статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною першою статті 3 Закону №1404-VIII передбачено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі, зокрема, виконавчих листів і наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Особливості виконання рішень про стягнення аліментів передбачені розділом XVI Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року за № 512/5, відповідно до якої виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

Як встановлено судом під час розгляду скарги боржник ОСОБА_4 надав державному виконавцю квитанції, в яких відправником зазначено: ОСОБА_4 , отримувач: ОСОБА_6 , призначення платежу: "переказ власних коштів".

Поряд з цим, під час розгляду скарги судом враховується наступне.

Згідно з висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 14 липня 2021 року у справі №753/14154/19 за відсутності відомостей про призначення платежу "Аліменти" у документах у підтвердження здійснення платежів, підстави для здійснення перерахунку заборгованості відсутні.

Доказів неможливості зазначення призначення платежу боржник суду не надав.

Статтею 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 2 ст. 12 ЦПК України).

Натомість роль суду зводиться до керування ходом судового процесу; роз`яснення у випадку необхідності учасникам судового процесу їхніх процесуальних прав та обов`язків, наслідків вчинення або невчинення процесуальних дій, сприяння учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених ЦПК (п.п. 1, 3, 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 451 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. Уразі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у державного виконавця були відсутні підстави для врахування сплачених платником аліментів сум в добровільному порядку за квитанціями та проведення перерахунку заборгованості по сплаті аліментів з урахуванням сплачених боржником коштів, а тому підстави для задоволення скарги відсутні.

З огляду на вищенаведене, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", керуючись статтями 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволення скарги боржника ОСОБА_4 , від імені якого діє ОСОБА_5 , особа, бездіяльність якої оскаржується Державний виконавець Другого відділу Державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Фалібога Христина Петрівна, стягувач ОСОБА_6 , про визнання дій державного виконавця неправомірними та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці Л. А. Стоцька