14.02.2024 Справа № 756/170/21
Ун.№756/170/21
Пр.№8/756/1/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2024 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Майбоженко А.М.

секретаря Любін А.Ю.

за участю

представника заявника ОСОБА_1

позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21.07.2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В:

Відповідач ОСОБА_3 звернувся до Оболонського районного суду м. Києва з заявою про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21.07.2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Як на підставу для перегляду судового рішення заявник посилається на нововиявлені обставини, а саме те, що ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 01.09.2022 встановлено те, що рішення суду від 21.05.2013 року виконане в повному обсязі, що свідчить про те, що ОСОБА_3 не є боржником за договорами позики від 05.02.2018, 01.04.2008 та 13.06.2008.

Посилаючись на дані обставини, на підставі п.1 ч.2 ст. 423 ЦПК України, просить переглянути рішення суду від 21.07.2022 року в цій справі за нововиявленими обставинами.

Представник заявника - адвокат Білас Л.В. в судовому засіданні підтримала подану заяву, просила переглянути рішення, скасувати його і у задоволенні позову відмовити. Посилалась на те, що обставини, викладені і встановлені судом при розгляді справи 01.09.2022 не оцінювались апеляційною інстанцією, доводи щодо відсутності боргу не враховані і при ухваленні оскаржуваного рішення.

Позивачка ОСОБА_2 проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на те, що рішення суду є обґрунтованим, ухвала від 01.09.2022 додавалась до апеляційної скарги, однак судом апеляційної інстанції рішення у справі залишено без зміни.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.07.2022 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу задоволено і стягнуто з останнього грошові кошти у розмірі:

- 12 841 (дванадцять тисяч вісімсот сорок один) доларів США 43 центи - сума основного боргу за договором позики;

- 1 155 (одна тисяча сто п`ятдесят п`ять) доларів США 73 центи - сума 3% річних за користування грошовими коштами;

- 10 510 (десять тисяч п`ятсот десять) гривень - судового збору.

Відповідно до положень статті 423 ЦПК України, рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, а також судовий наказ можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, підставами для перегляду судового рішення занововиявленими обставинами є: істотні для справи обставини ,що небули встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п. 4 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Суд вважає, що доводи заявника про перегляд рішення за нововиявленими обставинами є необґрунтованими.

Відповідно до частини 4 статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Згідно зі ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Звертаючись до суду з даною заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник посилається на те, що судом не враховано того, що ухвалою Оболонського районного суду м.Києва від 01.09.2022 встановлено те, що рішення суду від 21.05.2013 року виконане в повному обсязі, а тому позивачка не мала право на повторне пред`явлення вимог за договором позики.

Дійсно, 01.09.2022 Оболонським районним судом м.Києва постановлено ухвалу у справі за унікальним №756/616/13-ц, номер провадження 2-зз/756/29/22 щодо заяви ОСОБА_3 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу. В цій ухвалі зазначено, що в судовому засіданні було встановлено, що рішення суду, яке набрало законної сили, виконано в повному обсязі.

За змістом цього судового рішення вбачається, що мова про виконання рішення суду від 21.05.2013 у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу.

На момент ухвалення рішення 21.07.2022 ухвала від 01.09.2022 не існувала, тобто постановлення цього судового рішення не є нововиявленою обставиною у розумінні ст.423 ЦПК України.

Обставина про те, що рішення суду від 21.05.2013 року повністю виконане боржником перевірялась судом при вирішенні справи №756/170/21, у рішенні, яке просить переглянути відповідач зазначено, що між позивачем та відповідачем були укладені договори позики, за умовами яких відповідачу було надано у позику грошові кошти 05.02.2008 року у розмірі 18 000 доларів США, 01.04.2008 року у розмірі 5 500 доларів США, 13.06.2008 - 700 доларів США , які він зобов`язався повернути до 31.12.2010 року, що підтверджується борговими розписками.

На підтвердження укладання договорів позики відповідачем були надані розписки від 05.02.2008, 01.04.2008, 13.06.2008 року про отримання ним від позивача суми позики, яка зазначена вище.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 21.05.2013 року провадження № 2/756/2775/13, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договорами позики від 05.02.2008 року, від 01.04.2008 року та 13.06.2008 року в розмірі 24 200 (двадцять чотири тисячі двісті) доларів США, що за офіційним курсом на день винесення рішення становить 193 358 (сто дев`яносто три тисячі триста п`ятдесят вісім) грн. та 3% річних від простроченої суми у розмірі 11 679 (одинадцять тисяч шістсот сімдесят дев`ять) грн. 45 копійок, а всього на загальну суму 205 037 (двісті п`ять тисяч тридцять сім) гривень 45 копійок.

16.11.2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було підписано договір про розстрочку виконання грошових зобов`язань, згідно якого ОСОБА_3 зобов`язується повернути 24 200 доларів США, що в еквіваленті до гривні станом на 2013 рік становить 193 438 грн. в строк до 31.12.2017 року.

У цьому ж договорі сторони обумовили те, що кредитор надає боржнику розстрочку про повернення грошових коштів строком на три роки та які боржник зобов`язується сплачувати кредитору у твердій грошовій готівкою щомісячно у сумі 5 000 грн.

До 01.08.2017 відповідач сплачував кошти, обумовлені договором та сплатив всього (за його підрахунком) 202 500 грн. При цьому відповідач вважає, що свої зобов`язання виконав, оскільки повернув суму гривневого еквіваленту боргу, визначеного у договорі (193 438 грн), а позивач вказує на те, що у валюті зобов`язання відповідачем (долар США) сплачено всього 11 358,57 доларів, що значно менше суми запозичених коштів.

Враховуючи, що у судовому засіданні установлено те, що ОСОБА_3 не виконав взяте на себе зобов`язання за укладеним із ОСОБА_2 договорів позики та не повернув взяті у борг грошові кошти в повному обсязі, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача заборгованості за договором позики.

Згідно розрахунку наданого позивачем, який був перевірений судом та виправлений з огляду на дійсний курс гривні до іноземної валюти на день кожного грошового платежу, вбачається, що загальна заборгованість відповідача перед позивачем за договором позики станом на 19.08.2021 року складає: 12 841,43 доларів США, 3 % річних за користування грошовими коштами складає 1 1 155,73 доларів США.

Станом на день звернення позивача до суду із позовними вимогами, відповідач взяті на себе зобов`язання перед позивачем належним чином не виконав, таким чином з нього підлягає стягненню заборгованість за договором позики у розмірі 13 997,16 доларів США.

Посилання відповідача на те, що ним було виконано зобов`язання за договором, оскільки сплачено 202 500 гривень до 01.08.2017 на думку суду, є наміром уникнути відповідальності за виконання грошового зобов`язання і не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Судом встановлено, що кошти надані у борг позивачем відповідачу саме у доларах США і, не зважаючи на часткове повернення боргу, вся сума коштів останнім не повернута, сторони не погоджували між собою зміну умов договору, прощення частини боргу тощо.

Станом на 14.02.2024 договір про розстрочку виконання грошових зобов`язань від 16.11.2013, що укладений між сторонами, є дійсним, жодною з його сторін не оспорений.

Аналізуючи викладене суд приходить до висновку про те, що зазначені відповідачем доводи про належне виконання зобов`язань за договорами позики та рішення суду від 21.05.2013, сплив строків позовної давності, не можуть вважатися нововиявленими, оскільки зводяться до переоцінки доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи та доказів, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом..

Зазначене дає підстави для висновку про необґрунтованість заяви ОСОБА_3 , оскільки викладені у заяві обставини не відносяться до нововиявлених, а тому в задоволенні заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст.260, 353, 354 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Оболонського районного суду м.Києва від 21.07.2022 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцять днів з дня складання її повного тексту до Київського апеляційного суду.

Суддя А.М.Майбоженко