СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/3026/24

пр. № 2-о/759/289/24

21 лютого 2024 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Донець Г.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_2 про встановлення факту смерті ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до Святошинського районного суду міста Києва із заявою про встановлення факту смерті громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження - село Прибужжя Доманівського району, Миколаївської області - місце смерті - м. Сорокине Луганської області, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обгрунтування своєї заяви посилалася на те, що заявниця є дочкою ОСОБА_3 , 1941 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території. З початку АТО проживав у Києві та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що померлий поїхав до м. Сорокине Луганської області перевірити цілісність майна за адресою: АДРЕСА_2 . Однак з початку війни не мав змоги повернутися, оскільки велися воєнні дії. Захворів за свідченням інших родичів короновірусною хворобою та помер від коронарної недостачі та набряку легенів. Доставити тіло можливості не було. Погребельний обряд здійснили на місці його родичі. Отримати свідоцтво про смерть у ВДРАЦС неможливо, оскільки факт смерті відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до ст. 17 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Піставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина у певний час за певних обставин.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити.

Відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.8 ч. 2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 є донькою померлого ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 2,3 ст. 9 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 13, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України N 5 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

З матеіралів справи вбачається, що єдиним наявним документом, який підтверджує факт смерті батька, є копія медичного свідоцтва про смерть.

Однак, досліджуючи виключно докази, надані органами, утвореними на тимчасово окупованій території, суд позбавлений можливості належним чином встановити факт смерті на непідконтрольній Україні території.

Також заявником не надано жодного доказу на підтвердження перебування її батька на окупованій території.

Враховуючи викладене, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви, оскільки факту смерті ОСОБА_3 на тимчасово окупованій території України є недоведеним.

На підставі викладеного, керуючись ст 12, 81, 263-265, 293, 315, 317, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_2 про встановлення факту смерті - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Петренко