ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 88-ц/803/9/24 Справа № 227/863/20 Суддя у 1-й інстанції - Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

13 лютого 2024 року м. Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів: Зубакової В.П., Тимченко О.О.,

розглянувши заяву про самовідвід судді судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Яни Миколаївни у цивільній справі №227/863/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «УкрСиббанк», третя особа Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу задоволені.

Скасовано наказ АТ «УкрСиббанк» №54-ВК від 20 лютого 2020 року «Про кадрові питання» в частині звільнення ОСОБА_1 у зв`язку із скороченням штату.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді персонального консультанта фінансового відділення № 259 акціонерного товариства «УкрСиббанк» з робочим місцем у м. Покровськ Донецької області з 20 лютого 2020 року.

Стягнуто з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 20 лютого 2020 року по 16 жовтня 2020 року в розмірі 102 929,68 гривень.

Зобов`язано АТ «УкрСиббанк» при виплаті ОСОБА_1 середнього заробітку за час вимушеного прогулу утримати з цієї суми податки та інші обов`язкові платежі.

Стягнуто з АТ «УкрСиббанк» на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень.

Стягнуто з АТ «УкрСиббанк» на користь держави судовий збір у розмірі 1029,29 гривень.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 грудня 2020 року виправлено описки та арифметичні помилки в мотивувальній та резолютивній частинах рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року.

Постановою Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року задоволена апеляційна скарга Акціонерного товариства «УкрСиббанк».

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року скасовано. У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено.

ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами, посилаючись на те, що Донецький апеляційний суд при розгляді справи не міг врахувати істотні для справи обставини, які не були і не могли бути відомі суду на той час.

Постановою Дніпровського апеляційного суду у складі колегії суддів: головуючого судді Бондар Я.М., суддів Остапенко В.О., Агєєва О.В. від 14 листопада 2023 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу відмовлено. Постанову Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року залишено в силі.

ОСОБА_1 , не переглядаючи постанову Дніпровського апеляційного суду від 14 листопада 2023 року у касаційному порядку, повторно подала заяву про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами, в якій остання просить скасувати постанову Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року, апеляційну скаргу Акціонерного товариства «УКРСИББАНК» залишити без задоволення, рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 16 жовтня 2020 року залишити без змін.

Згідно Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.01.2024 визначено колегію суддів: головуючий суддя Бондар Я.М., судді Зубакова В.П., Тимченко О.О.

Разом з тим, раніше суддею Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М. яка входять до складу колегії у даній справі та є головуючим суддею у справі, було розглянуто заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року у справі №227/863/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

За результатами розгляду заяви ОСОБА_1 14 листопада 2023 року ухвалено постанову, якою відмовлено в задоволенні заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами, постанову Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року залишено в силі.

Нововиявленим обставинам, на які посилається ОСОБА_1 у повторній заяві вже надавалась оцінка, зокрема головуючим суддею Бондар Я.М. при розгляді даної справи №227/863/20 (провадження №88-ц/803/16/23) з ухваленням постанови, яка набрала законної сили 14.11.2023.

Суддею Дніпровського апеляційного суду яка входять до складу колегії у даній справі та є головуючим у справі Бондар Я.М. заявлено самовідвод, у зв`язку з тим, що після розгляду першої заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року за ново виявленими обставинами, дії судді можуть викликати у сторін сумніви в її неупередженості і об`єктивності.

Відповідно до частини 5 статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною 1 статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

Відповідно до частини 1 статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до статті 2 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України», як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно з усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (i) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ii) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності. Адже йдеться про довіру, яку в демократичному суспільстві суди повинні вселяти у громадськість (див. рішення від 26 жовтня 1984 року у справі «Де Куббер проти Бельгії» (DeCubber v. Belgium), Series A, № 86).

Тобто, згідно з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини, суд має забезпечити достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності.

Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до статті 6 Закону України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Як зазначено у Висновку №1 (2001) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо стандартів незалежності судової влади та незмінюваності судді, незалежність судової влади означає повну неупередженість із боку суддів. Суддя повинен не тільки бути реально вільним від будь-якого невідповідного упередження або впливу, але він або вона повинні бути вільними від цього й в очах розумного спостерігача. В іншому випадку довіра до незалежності судової влади буде підірвана.

Виходячи з наведеного вище, з метою забезпечення достатніх гарантій для того, щоб виключити будь-який сумнів сторін у справі у безсторонності або об`єктивності судді Бондар Я.М., враховуючи вимоги Закону та позиції Європейського суду з прав людини з даного питання, апеляційний суд вважає, що заява про самовідвід судді Бондар Я.М. підлягає задоволенню.

Відповідно до частини 2 статті 41 ЦПК України у разі задоволення заяви про відвід одному із суддів або всьому складу суду, якщо справа розглядається колегією суддів, справа розглядається в тому самому суді тим самим кількісним складом колегії суддів без участі відведеного судді або іншим складом суддів, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

Керуючись статтями 36, 39-41, 381 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Заяву судді Бондар Яни Миколаївни про самовідвід задовольнити.

Передати заяву ОСОБА_1 про перегляд постанови Донецького апеляційного суду від 22 лютого 2021 року за нововиявленими обставинами, у справі №227/863/20 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа Профспілка працівників банківського та фінансового сектору, про поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу до канцелярії суду для повторного автоматизованого розподілу справи відповідно до статті 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: