Справа № 302/710/24
Провадження № 2/302/249/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2024 с-ще Міжгір`я

Міжгірський районний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді : Сидоренко Ю.В.,

при секретарі Царь О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду с-ща Міжгір`я цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі,

В С Т А Н О В И В :

22.05.2024 року до Міжгірського районного суду Закарпатської області надійшов позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Рішко С.І., до відповідача ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у твердій грошовій сумі.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що у період з осені 2009 року по 2018 рік вона проживала у фактичних шлюбних відносинах із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вони проживали однією сім`єю в АДРЕСА_1 , однак не перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час спільного проживання у них з відповідачем народився ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_3 . Батьківство відповідача в актовому записі про народження дитини було записано за їх спільною заявою у відповідності до вимог ст.ст. 125, 126 СК України.

Також позивачка зазначає, що з відповідачем вони проживали разом у житловому будинку, належному його батькам, та який розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Та спільне сімейне життя у них не склалося в силу різних життєвих обставин та діаметрально протилежних поглядів на шлюб та сім`ю, а тому на початку 2018 року вони припинили фактичні шлюбні відносини і з того часу не підтримують сімейних стосунків. Після цього вона переїхала разом з сином на постійне проживання до своїх батьків в АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 вказує, що з часу припинення між ними шлюбних відносин відповідач не надає жодної матеріальної допомоги на утримання їх малолітнього сина. Як їй відомо. відповідач останні чотири роки постійно проживає та працює за кордоном (спочатку в Чеській Республіці, а на даний час у Німеччині). Відповідач на даний час офіційно працевлаштований, матеріально забезпечений, є здоровим та працездатним чоловіком, у нього відсутні інші діти, непрацездатна дружина, батьки тощо. Отримуючи регулярний дохід, вважає, що відповідач має сплачувати саме таку суму 23345,89 грн. щомісячно на користь сина.

Також, при визначенні розміру аліментів позивачка просить врахувати стан здоров`я їх сина, зокрема: ОСОБА_3 хворіє на цукровий діабет тип І, важка форма вперше виявлений кетоацидоз. Рішенням МСЕК КНП «Міжгірський центр первинної медико-санітарної допомоги Міжгірської селищної ради Закарпатської області»» від 07.12.2022 року №126/822 ОСОБА_3 визнано дитиною з інвалідністю та визначено його індивідуальну програму реабілітації, відповідно до якої син потребує постійного медикаментозного лікування та не менше 1 раз на рік проходити санаторно-курортне лікування для профілактики погіршення стану здоров`я. Окрім того, мінімум чотири рази на рік дитина має проходити профілактичні огляди та лікування на базі КНП «Обласна дитяча лікарня» Закарпатської обласної ради.

Виконання індивідуальної програми потребує постійних та значних фінансових затрат, які відповідач не бажає добровільно надавати. Проте, малолітній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий рівень вона самостійно не взмозі забезпечити, оскільки на її утриманні, окрім сина ОСОБА_3 , перебувають ще двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

На момент пред`явлення позову між сторонами не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання їх малолітнього сина, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить задовольнити позов та стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , аліменти на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в твердій грошовій сумі у розмірі 23345,89 грн. щомісячно, але не менше 50 % чинного до застосування у відповідний період прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду з цим позовом і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.05.2024, дана справа № 302/710/24 розподілена судді Міжгірського районного суду Закарпатської області Сидоренко Ю.В.

Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 06.06.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

17.06.2024 року представником відповідача ОСОБА_2 адвокатом Белла В.М. подано до суду відзив на позов, в якому відповідач посилається на необґрунтованість заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, з якими він не згідний. Позивачка стверджує, що він офіційно працевлаштований у Німеччині, де на офіційному сайті Парламенту зазначений розмір мінімальної заробітної плати 12,41 Євро/год. Отже, позивачка вивела приблизний його заробіток у розмірі 2148,14 Євро/місяць. Відповідач вказує, що дане припущення позивачки не є достовірним.

Відповідач стверджує, що позивачці відомо про те, що він проживає та працює в м.Прага (Чехія), а не в Німеччині. При цьому він офіційно працевлаштований будівельником в будівельній фірмі «Метростав» (м.Прага), де його зарплата становить в межах 22000-25000 чеських корун при восьми годинному робочому дні, з яких він сплачує квартплату в розмірі 11800 корун щомісячно. Тобто, на прожиття йому залишається від 10 200 до 13 200 ч/корун при курсі валют 1,67 до гривні, що складає від 17034 до 22044 грн.

А тому розмір аліментів в сумі 23345,89 грн., який просить позивачка, є для відповідача недосяжним та нереальним. Крім того, відповідач стверджує, що в позовній заяві позивачка безпідставно посилається на витрати щодо утримання її інших двох дітей ОСОБА_4 , 2005 року народження та ОСОБА_5 , 2022 року народження. Так витрати на навчання ОСОБА_4 не повинні відшкодовуватись за рахунок відповідача, адже така має іншого свого біологічного батька, який і повинен піклуватись про свою дочку.

Також відповідач наголошує, що апелювання позивачки щодо свого складного матеріального становища є не зовсім достовірним, так як на даний час вона проживає в с.Пилипець в новозбудованому будинку, який будував він, у цивільному шлюбі з батьком своєї меншої дочки ОСОБА_6 , із-за якого позивачка і покинула його в 2018 році. Також позивачка в с.Пилипець має власний магазин та власний мікроавтобус марки «Рено Трафік». При цьому її цивільний чоловік ОСОБА_7 є забезпеченим та нещодавно ними придбаний дорогий статусний автомобіль «Porsche Cayenne», що знаходиться у них на подвір`ї.

Крім того відповідач стверджує, що у с.Пилипець позивачка з ОСОБА_7 облаштовують власний готель, світлину якого додає. Також позивачка щороку відпочиває за кордоном, що доводять фотосвітлини, виставлені у неї на сторінці у Фейсбуці для загального огляду, де вона разом із ОСОБА_7 та спільною дочкою Златою перебувають в різних країнах на відпочинку, які відповідач долучає до відзиву ( а.с.39-49).

Крім того відповідач зазначає, що його трудовий контракт в Празі закінчується через рік і відсутні гарантії в тому, що він буде продовжений роботодавцями у зв`язку із великим напливом мігрантів з України в результаті війни. Тому знайти роботу на даний час у Чехії важко.

Що стосується його, відповідача, стану здоров`я, посилаючись на те, що йому є 51 рік, має важку працю заробітчанина, він вже набув хвороби, які з часом будуть тільки посилюватись, а саме має хворобу спини із-за специфіки фізичної праці будівельника.

При цьому, відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання сина ОСОБА_8 у розмірі 6000,00 грн., який він буде спроможний оплачувати, та який на даний час становить подвійний мінімальний рекомендований розмір та близько 30 відсотків його заробітку.

16.07.2024 року до суду надійшла відповіді на відзив, подана представником позивача ОСОБА_1 - адвокатом Рішко С.І. (а.с.63-65) та в якій позивачка просить суд звернути увагу на інші джерела доходів відповідача, окрім заробітної плати та наявне у його власності майно, яке також приносить або може приносити йому доходи. За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності Відповідача на даний час перебувають певні об`єкти нерухомості: земельні ділянки, житловий будинок в АДРЕСА_2 ; діючий об`єкт комерційної забудови (магазин), площею 229,5 кв.м, розташований адресою: АДРЕСА_3 ; нежитлова будівля (будинок заготопункту) площею 136,27 кв.м, розташований адресою: АДРЕСА_2 . Також у власності відповідача ОСОБА_2 є сонячна електростанція та він отримує доходи від ТОВ «Закарпаттяенергозбут» за рахунок «зеленого» тарифу на електричну енергію, вироблену генеруючими установками його приватного домогосподарства, розташованого в с.Майдан Хустського району Закарпатської області. Та у відповіді на відзив позивачка просить: взяти до уваги обставини, викладені у даній відповіді на відзив та надати їм оцінку, та відхилити доводи сторони ОСОБА_2 в частині заперечень проти заявлених позовних вимог щодо стягнення аліментів як необґрунтовані та задовільнити позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та представник позивача адвокат Рішко С.І. не з`явилися, про день та час судового засідання були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте 21.08.2024 року представником позивача було подано до суду заяву з проханням розглянути справу без участі сторони позивача, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять суд задовольнити позов за наведеними у ньому підставами. На задоволені раніше поданих клопотань про витребування доказів, заявлених у відзиві на позов - не наполягають.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Белла В.М не з`явилися, про день та час судового засідання були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте до суду подано заяву представника відповідача, в якій просять провести судовий розгляду у справі без його участі, та вказують, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнають частково та просять призначити розмір аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 у розмірі 6000 грн. за підставами та обґрунтуваннями, наведеними у відзиві на позов.

Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, представників сторін, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Повно та всебічно дослідивши надані позивачем докази, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, також дослідивши докази, надані відповідачем в обґрунтування поданого ним відзиву на позов, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються заявлені позивачем позовні вимоги, підстави, викладені відповідачем у наданому відзиві, оцінивши у сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.13,43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; учасники сторін зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 2009 року по 2018 рік перебували у фактичних шлюбних відносинах, та від спільного проживання у сторін народився ІНФОРМАЦІЯ_2 син ОСОБА_3 , та вказані обставини відповідачем не оспорюються.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 12.11.2012 року (а.с.9), ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Пилипець Міжгірського району Закарпатської області, та у вказаному свідоцтві в графі «мати» вказана ОСОБА_1 , позивачка у справі, а в графі «батько» - ОСОБА_2 , відповідач у справі, та батьківство стосовно вказаної дитини відповідачем не оспорено.

Вказані обставини також підтверджуються наданим на запит суду Міжгірським відділом ДРАЦСу повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження за № від 12.06.2024 року та з якого вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Пилипець Міжгірського району Закарпатської області народився ОСОБА_3 , про що складений виконавчим комітетом Пилипецької сільської ради Міжгірського району Закарпатської області актовий запис № 21 від 12.11.2012 року. У відомостях про матір зазначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а у відомостях про батька - ОСОБА_2 . Підстава внесення запису відомостей про батька спільна заява матері та батька про визнання батьківства № 1 від 12.11.2012 (а.с.28-30).

ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 та разом з позивачкою проживає малолітня дитина сторін - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що відповідачем не оспорюється.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно положень статті 181 Сімейного кодексу України способами виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі.

Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу.

Відповідно до положень ст.184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період.

Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів. Тобто, саме позивачу належить право вибору способу стягнення аліментів (у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку платника аліментів).

При визначенні способу стягнення аліментів суд погоджується з обраним позивачем способом стягнення аліментів та вважає, що він повинен бути визначений у єдиній твердій грошовій сумі за вибором позивача.

При цьому суд враховує те, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дітей і відповідач має обов`язок брати участь в утриманні своїх дітей.

Однак позивач не надала доказів на підтвердження наявності у відповідача стабільного доходу, і не довела спроможності відповідача сплачувати аліменти на дитину у визначеній нею твердій грошовій сумі.

Згідно вимог статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У позові ОСОБА_1 стверджує про імперативність її права на отримання аліментів, суд погоджується з такими доводами позивача. Але при вирішенні справ про стягнення аліментів позивач зобов`язаний також довести бажаний розмір аліментів, а не лише вказати певний розмір, оскільки розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Посилання позивача на те, що відповідач працює, має дохід у розмірі, вказаному у позові, суд оцінює критично. Жодних належних та допустимих доказів цим обставинам позивачем суду не надано. Доказів про розмір доходу або витрат відповідача матеріали справи не містять.

Положеннями ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09.11.2023 року № 3460-IX визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 18 років - 3196 гривень.

Позивачем не надано суду належних доказів, що станом на час розгляду даної справи відповідач працює та отримує стабільний дохід, має постійне джерело прибутку. Крім того позивачем не надано доказів, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача у добровільному досудовому порядку, а тому суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Посилання позивачки ОСОБА_1 на те, що саме така сума в розмірі 23345,89 грн. буде об`єктивною для утримання дитини, не є підставою для стягнення аліментів у вказаній позивачкою сумі. Тому підстав для стягнення з відповідача аліментів у розмірі, зазначеному позивачкою, суд не вбачає.

З урахуванням принципів розумності та справедливості, дослідивши докази, долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд вважає достатньою сумою аліментів в розмірі 7000 гривень щомісячно на дитину, що не є заздалегідь непомірним для сплати відповідачем та буде в достатній мірі відповідати заявленим позивачем потребам утримання малолітньої дитини, з огляду на законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 18 років.

При визначенні цього розміру суд виходить з того, що позивачка теж має нести не менші витрати на утримання малолітньої дитини сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ніж відповідач, і має можливості для цього.

При визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, суд прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів, у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання.

З огляду на те, що малолітня дитина проживає з матір`ю, з урахуванням вартості продуктів харчування, інших речей першої необхідності, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, а також відсутність відомостей про доходи чи витрати відповідача, з урахуванням заперечень відповідача щодо заявленого розміру аліментів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та необхідності визначення розміру стягуваних аліментів з відповідача ОСОБА_2 на утримання малолітнього сина ОСОБА_8 , у твердій грошовій сумі, а саме 7000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, як це передбачено ч.2 ст.183 СК України.

Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги зазначені позивачем підстави заявлених позовних вимог, позицію відповідача, викладену у відзиві на позовну заяву, розмір встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину певного віку, обставини, визначені ст.ст.182, 184 СК України, а також відсутність домовленості між сторонами щодо порядку утримання дитини ОСОБА_3 , який визнаний інвалідом та проходить індивідуальну програму реабілітації, при цьому суд також враховує те, що позивачем не надано доказів щодо можливості сплачувати відповідачем на дитину ОСОБА_3 аліменти саме в розмірі 23345,89 грн. щомісячно, та відсутність даних відповідача про те, що на теперішній час він має на утриманні інших неповнолітніх та/або непрацездатних осіб, чи є особою з інвалідністю, чи сплачує на користь інших осіб аліменти та такі докази в матеріалах справи відсутні, а тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги слід задовольнити частково та вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у твердій грошовій сумі 7000 грн., щомісяця, але не менш 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 22 травня 2024 року і до досягнення цією дитиною повноліття, що на думку суду з урахуванням матеріального становища сторін, є співмірним до потреб малолітньої дитини ОСОБА_3 та відповідає таким засадам як справедливості, добросовісності, розумності й не суперечить доказам, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд визнав за необхідне допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу на один місяць.

Відповідно до положень п.3. ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи звільняються, в тому числі позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення.

Таким чином, відповідно до положень 141 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір за пред`явлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01.01.2024 року становить 1211,20 грн., оскільки позивачка ОСОБА_1 по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.7,10,11,82,133,141,206,265-268,279 ЦПК України, ст. ст. 180-184, 191 Сімейного кодексу України, суд

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (громадянин України, уродженець с.Майдан Міжггірського району Закарпатської області, РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (зареєстроване місце фактичного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) - аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , у твердій грошовій сумі 7000 (сім тисяч) гривень щомісяця, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, тобто з 22 травня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в цій частині підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Визначений розмір аліментів у твердій грошовій сумі підлягає індексації, відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Стягнути з Відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір в розмірі - 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Міжгірський районний суд Закарпатської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Рішення набирає законної сили згідно з ст.273 ЦПК України.

Повний текст рішення складений 20.08.2024 року.

Суддя

Міжгірського районного суду

Закарпатської області: Ю.В. СИДОРЕНКО