Номер провадження № 2/521/941/24
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Бобуйка І.А.
секретаря судового засідання - Скрипченко Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості,-
12.09.2023 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом до судув якому просила суд: стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 несплачену суму заборгованості у розмірі: 5400,00 грн. - заборгованість за Договором оренди квартири від 01.05.2023 року; 2022,19 грн. - заборгованість за комунальній платежі згідно квитанцій та Договору оренди квартири від 01.05.2023 року. 4500,00 грн. - заборгованість за договором позики від 16.07.2023 року; вирішити питання про розподіл судових витрат на користь позивачки.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 19.09.2023 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30.11.2023 року підготовче провадження у справі закрито та призначено розгляд справи по суті.
В судове засідання позивачка не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила слухати справу без її особистої участі, та зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не надавав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позовних вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.02.2023 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладено договір найму (оренди) нерухомого майна №01/02. Відповідно до умов даного договору ОСОБА_4 передавав, а ОСОБА_5 приймала у строкове платне користування житлове приміщення (квартиру), загальною площею 18 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_3 для проживання в ній ОСОБА_1 . Факт передачі квартири у користування позивачки підтверджується Актом приймання-передачі №1 від 01.02.2023 року. Дана квартира належить ОСОБА_4 на праві спільної часткової власності, що підтверджується інформаційною довідкою №45944013 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до п.4.2.2. договору №01/02 від 01.02.2023 року, позивачка була вправі передавати вказану квартиру в суборенду іншим особам на власний розсуд та без погодження орендодавця, тобто ОСОБА_4 .
Судом встановлено, що на підставі даного пункту та у зв?язку із тимчасовим не прожиттям позивача у вказаній квартирі, позивачкою було прийнято рішення про передачу даної квартири в суборенду іншій особі.
Відповідно до ст. 774 ЦК України, передання наймачем речі у володіння та користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.
Відповідно до ст. 823 ЦК України, за договором піднайму житла наймач за згодою наймодавця передає на певний строк частину або все найняте ним володіння користування піднаймачеві. Піднаймач не набуває самостійного права володіння та самостійного права користування житлом.
Судом встановлено, що 01 травня 2023 року, між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , було укладено договір оренди квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .
Відповідно до пункту 2 даного Договору, зазначена квартира передавалась відповідачу у строкове платне користування (оренду) для проживання у ній. Факт передачі квартири у користування відповідача, в належному для проживання стані, підтверджується пунктом 4 Договору.
Відповідно до пункту 5 Договору, строк оренди було встановлено з 01.05.2023 року по 01.08.2023 року. Пунктом 6 Договору було передбачено, що вартість орендної плати складає 1800,00 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 копійок. Вказаним пунктом Договору також було встановлено обов?язок відповідача сплачувати зазначену суму до 01 числа кожного місяця, а також сплачувати вартість комунальних послуг, відповідно до виставлених квитанцій.
Частиною 1 статті 810 ЦК України встановлено, що за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов?язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату.
Відповідно до ч. 3 ст. 815 ЦК України, наймач зобов?язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов?язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 820 ЦК України розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за найм житла у строк, встановлений договором найму житла.
Таким чином, як умовами Договору, так і положеннями чинного законодавства встановлено обов?язок відповідача здійснювати орендну плату за найм житла, а також сплачувати комунальні послуги.
Судом встановлено, що всупереч умовам укладеного договору та положенням чинного законодавства України, відповідачем, як орендарем, протягом всього строку дії Договору, жодного разу не було сплачено, ані орендну плату за користування квартирою, ані комунальні послуги.
Відтак, судом встановлено, що наразі у відповідача існує непогашена заборгованість перед позивачкою, що складається із заборгованості по орендній платі за три місяці користування квартирою, а також із заборгованості по комунальним платежам за вказані три місяці.
Так, у зв?язку із невиконанням відповідачем умов Договору щодо своєчасного здійснення орендних платежів, заборгованість ОСОБА_2 по орендній платі за Договором складає: 5400 (п?ять тисяч чотириста) гривень 00 коп., що становить 1 800 (одна тисяча вісімсот) гривень 00 коп. за кожний неоплачений місяць користування квартирою та розраховується за формулою: (Розмір орендної плати) х (Кількість неоплачених місяців) = (Розмір заборгованості) (1800,00 грн.) x (3) = (5 400,00 грн.)
Таким чином, судом встановлено, що враховуючи вищевикладене, заборгованість відповідача за Договором оренди квартири від 01.05.2023 року становить 7422 (сім тисяч чотириста двадцять дві) гривні 19 копійок
Окрім цього, 16 липня 2023 року, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , було укладено договір позики, за яким ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_5 грошові кошти у позику в розмірі 4 500 гривень 00 коп., та зобов?язався повернути зазначену суму грошових коштів у повному обсязі до 15 серпня 2023 року.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Судом встановлено, що відповідач, на підтвердження виникнення грошових зобов?язань, видав ОСОБА_1 розписку зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_7 взяв у ОСОБА_1 в борг 4 500 гривень 00 коп. із зобов?язанням повернути вказану суму до 15 серпня 2023 року.
За своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов?язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але в посвідчує акт передання грошової суми позичальнику.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргову розписку, суд виявив справжню правову природу укладеного договору, а також надав оцінку всім наявним доказам та зробив відповідні правові висновки,
Таким чином, письмова форма договору позики з огляду на його реальний характер є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику.
Судом встановлено, що надана відповідачем розписка, підтверджує як факт укладення договору позики між позивачкою та відповідачем, так і передачу грошових коштів відповідачу.
Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов?язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти в такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, в такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що розписка містить зобов?язання ОСОБА_8 повернути отримані грошові кошти в повному обсязі до 15 серпня 2023 року. Проте, станом на лату ухвалення рішення, грошові кошти ОСОБА_1 не повернуто, грошове зобов?язання ОСОБА_2 не виконано про що свідчить фізична наявність оригіналу розписки у ОСОБА_1 .
Таким чином, судом встановлено, що строк виконання зобов?язання із повернення коштів настав, проте відповідачем грошові кошти не повернуті, та не вчинено жодних дій щодо їх повернення.
Таким чином, станом на дату ухвалення рішення, ОСОБА_2 має перед ОСОБА_3 непогашену заборгованість у розмірі 11 922, 19 копійок, яка складається із:
- 5400,00 грн. - заборгованість по орендній платі згідно Договору оренди квартири від 01.05.2023 року;
- 2022,19 грн. - заборгованість за комунальній платежі згідно квитанцій та за травень - липень 2023 року;
- 4500,00 грн. - заборгованість за договором позики від 16.07.2023 року.
Таким чином, оскільки відповідач не здійснює жодних дій щодо погашення наявної заборгованості, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі. У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
Суд, у зв`язку з неявкою відповідача в судове засідання, в порядку ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від представника позивача, вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Керуючись ст. ст. 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 611, 617, 625, 1046, 1048 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 258, 259, 263, 264, 265, 352 Цивільного процесуального кодексу України, СУД
Позовні вимоги ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , що виданий 04.12.2015 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_3 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_4 , що виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 16.11.1999 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) непогашену заборгованість у розмірі 11 922, (одинадцять тисяч дев`ятсот двадцять дві) гривні 19 копійок, яка складається із:
- 5400,00 грн. (п`ять тисяч чотириста) гривень 00 копійок - заборгованість по орендній платі згідно Договору оренди квартири від 01.05.2023 року;
- 2022,19 грн. (дві тисячі двадцять дві гривні 19 копійок - заборгованість за комунальній платежі згідно квитанцій за травень - липень 2023 року;
- 4500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок - заборгованість за договором позики від 16.07.2023 року.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , що виданий 04.12.2015 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ІПН: НОМЕР_3 , паспорт громадянки України серії НОМЕР_4 , що виданий Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 16.11.1999 року, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 гривень 60 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
СУДДЯ: Бобуйок І.А.