Провадження № 4-с/761/148/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді: Осаулова А.А.

за участю секретаря судових засідань: Путря Д.В.

заявника та його представника: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Києві скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Євгена Калюжного з примусового виконання виконавчого листа №2-11404/11 від 08.01.2024 року про визнання незаконним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, -

в с т а н о в и в:

В травні 2024 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з скаргою на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Євгена Калюжного з примусового виконання виконавчого листа №2-11404/11 від 08.01.2024 року про визнання незаконним та скасування повідомлення про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання.

Скарга мотивована тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні коридором, площею 5,94 кв. м, у належній ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на праві власності квартирі АДРЕСА_1 , демонтувати у коридорі розміром 5,94 кв. м на плані № 3 самочинно замуровані проходи між квартирами № 2 та № 3, сантехнічне обладнання в квартирі № 3 та встановлену стіну між квартирами № 2 та № 3 , тобто повернення майна - коридору розміром 5,94 кв. м у первісний стан, який був до самовільної перебудови, який належить квартирі № 2 згідно зі свідоцтвом про право власності на приватизовану квартиру № 2 , для повернення у первісний стан зазначеного приміщення площею 5,94 кв. м у квартирі АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат. Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року стягнуто з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частинах на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, в розмірі 3 936,00 грн та витрати, понесені позивачами на правову допомогу, в розмірі 2 000,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2024 р. було видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

30.04.2024 р. стягувач подав заяву про відкриття виконавчого провадження, але 14.05.2024 р. отримав повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання через відсутність штампу про набрання законної сили ухвали.

Вказане повідомлення стягувач вважає незаконним, яке підлягає скасуванню, що стало підставою для звернення до суду з скаргою.

У відзиві на скаргу представник Шевченківського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) заперечує щодо її задоволення, зазначає, що 03.05.2024 до відділу надійшла заява про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом (дублікатом) №2-11404/11 від 08.01.2024 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 у розмірі 5936 грн, та ухвалою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа виданого Шевченківським районним судом № 6/761/281/2023 від 24.03.2023. На ухвалі про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа відсутня відмітка про дату набрання рішенням чинності, що стало підставою для винесення повідомлення.

Ухвалою судді від 19.06.2024 р. відкрито провадження в цивільній справі за скаргою.

В судовому засіданні заявник та його представник скаргу підтримали, просили її задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлялись про день та час розгляду скарги, причини неявки суду не відомі.

Зважаючи на строки розгляду скарги передбачені ст. 450 Цивільним процесуальним кодексом України та на належність повідомлення заінтересованих осіб про дату та час розгляду скарги, суд вважає за можливе розглянути скаргу за наявними доказами в матеріалах справи.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 квітня 2016 року позов ОСОБА_1 та ОСОБА_3 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 усунути перешкоди у користуванні коридором, площею 5,94 кв. м, у належній ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на праві власності квартирі АДРЕСА_1 , демонтувати у коридорі розміром 5,94 кв. м на плані № 3 самочинно замуровані проходи між квартирами № 2 та № 3, сантехнічне обладнання в квартирі № 3 та встановлену стіну між квартирами № 2 та № 3 , тобто повернення майна - коридору розміром 5,94 кв. м у первісний стан, який був до самовільної перебудови, який належить квартирі № 2 згідно зі свідоцтвом про право власності на приватизовану квартиру № 2 , для повернення у первісний стан зазначеного приміщення площею 5,94 кв. м у квартирі АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат. Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 21 червня 2016 року стягнуто з відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних частинах на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_3 судові витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи, в розмірі 3 936,00 грн та витрати, понесені позивачами на правову допомогу, в розмірі 2 000,00 грн.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2024 р. було видано дублікат виконавчого листа та поновлено строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

30.04.2024 р. ОСОБА_1 , звернувся до Шевченківського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про відкриття виконавчого провадження разом з виконавчим листом (дублікатом) №2-11404/11 від 08.01.2024 про стягнення заборгованості з ОСОБА_4 у розмірі 5936 грн, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2023 р. про видачу дублікату та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа виданого Шевченківським районним судом № 6/761/281/2023 від 24.03.2023, до виконання, та ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.03.2024 р. про виправлення описки.

Згідно повідомлення старшого державного виконавця Калюжного Є. від 08.05.2024 р. виконавчий лист №2-11404/11 від 08.01.2024 р. про стягнення з ОСОБА_4 заборгованості було повернуто стягувачу без прийняття до виконання на підставі ст. 4 ч.4 п.6 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки на ухвалі про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа відсутня відмітка про дату набрання нею чинності.

Згідно ст. 4 ч.4 п.6 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

Згідно з розд. XI п. 3. Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України копія судового рішення, виготовлена апаратом суду у паперовій формі, засвідчується відповідальною особою апарату суду та відповідною печаткою суду із зазначенням дати. У разі якщо судове рішення не набрало законної сили, про це працівником апарату суду зазначається на копії, що видається чи надсилається. На копії судового рішення, що набрало законної сили, зазначається дата набрання ним чинності.

Згідно з розд. XIX п. 6 Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України судові рішення звертаються до виконання після того, як вони набрали законної сили, та повернення справ до суду першої інстанції після апеляційного або касаційного розгляду, крім випадків негайного їх виконання.

Разом з відзивом на позов представник Шевченківського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надав ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2023 р. про видачу дублікату та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа виданого Шевченківським районним судом № 6/761/281/2023 від 24.03.2023, яка була долучена ОСОБА_1 до заяви про відкриття виконавчого провадження.

Між тим, на вказаній ухвалі суду відсутня дата набрання нею законної сили, а міститься відмітка працівника апарату суду про те, що судове рішення не набрало законної сили.

З огляду на викладене, порушення державними виконавцями Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 08.05.2024 р. судом не встановлено, а тому відсутні підстави для визнання незаконним та скасування вказаного повідомлення.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Тлумачення положень статті 447 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим.

Звертаючись до суду, сторона виконавчого провадження зобов`язана обґрунтувати, а суд, в свою чергу, зобов`язаний встановити, яке саме право скаржника як сторони виконавчого провадження порушено та підлягає захисту в порядку судового контролю за виконанням.

У порядку судового контролю за виконанням судових рішень правовий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту.

По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів сторони виконавчого провадження - є неприпустимим, саме по собі порушення норм законодавства ще не є достатньою підставою для задоволення скарги в порядку судового контролю; необхідно також довести та встановити порушення прав саме скаржника як сторони виконавчого провадження.

Таким чином, якщо державний виконавець або інша посадова особа державної виконавчої служби, приватний виконавець порушив встановлений порядок вчинення виконавчих дій, проте при цьому не порушив права скаржника (скаржник не обґрунтував, а суд не встановив порушення прав саме скаржника, а не будь якої іншої особи), то така скарга задоволенню не підлягає.

Аналогічна правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 22 квітня 2020 року у справі № 641/7824/18, від 09 грудня 2020 року у справі № 641/9433/19, від 16 грудня 2020 року у справі № 520/6667/14-ц, від 21 січня 2021 року у справі № 2-5398/11, від 15 лютого 2021 року у справі № 522/21761/18, від 11 березня 2021 року у справі № 755/6875/18 та інших.

Варто зазначити, що стягувач ОСОБА_1 не позбавлений можливості звернутись до суду та отримати відповідну ухвалу суду з відміткою про набрання нею законної сили.

За змістом ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Євгена Калюжного з примусового виконання виконавчого листа №2-11404/11 від 08.01.2024 року про визнання незаконним та скасування повідомлення від 08.05.2024 року про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, потрібно залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 258-261, 268, 352-354, 447, 450, 451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд, -

У х в а л и в :

скаргу ОСОБА_1 на дії старшого державного виконавця Шевченківського відділу ДВС у м.Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Євгена Калюжного з примусового виконання виконавчого листа №2-11404/11 від 08.01.2024 року про визнання незаконним та скасування повідомлення від 08.05.2024 року про повернення виконавчого документу стягувану без прийняття до виконання, - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без повідомлення учасників справи або без участі учасників зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту вказаного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повна ухвала виготовлена 23.08.2024 р.

Суддя: А.А.Осаулов