ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року

м. Черкаси

Справа № 709/291/24
Провадження № 22-ц/821/1639/24
Категорія: 302090000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Гончар Н.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом: ОСОБА_1 ,

представник ОСОБА_1 : адвокат Чернявський Анатолій Леонідович,

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом: Товариство з обмеженою відповідальністю "Силікат -1»,

представник ТОВ «Силікат -1»: адвокат Цинда Людмила Геннадіївна,

третя особа за первісним та зустрічним позовами : Державний реєстратор Виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Грязон Роман Миколайович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чернявського Анатолія Леонідовича на рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2024 року (ухваленого під головуванням судді Романової О.Г. в приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області, повний текст судового рішення складено 14 серпня 2024 року) у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Силікат-1», третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Грязон Роман Миколайович про визнання припиненим права оренди, зобов`язання повернути земельну ділянку та стягнення заборгованості за договором оренди землі та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Силікат-1» до ОСОБА_1 , третя особа Державний реєстратор Виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради про визнання поновленим договору оренди землі,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

20 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Силікат-1», третя особа: державний реєстратор Виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Грязон Р.М. про визнання припиненим права оренди, зобов`язання повернути земельну ділянку та стягнення заборгованості за договором оренди землі.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 2,4176 га з кадастровим номером :04:000:0175, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Чорнобаївської селищної ради Золотоніського району Черкаської області.

На підставі Договору оренди земельної ділянки № 213 від 11.03.2004 та Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 земельна ділянка з кадастровим номером :04:000:0175 передана в оренду відповідачу ТОВ «Силікат-1».

Пунктом 8 Угоди від 20.11.2012 визначено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

Вказує, що 21.11.2022 сплив строк оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0175, визначений п. 8 Угоди від 20.11.2012. Відповідач в установленому законодавством порядку не повідомляв позивача про намір продовжити дію договору оренди, з позовом про поновлення договору оренди землі на новий строк до суду не звертався, відомості про продовження строку дії оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0175 на новий строк у Державному реєстрі речових прав відсутні.

06.03.2023 вказує позивач, він звернувся до ТОВ «Силікат-1» із заявою, в якій просив розірвати договір оренди та повернути йому вказану вище земельну ділянку.

Листом від 10.03.2023 ТОВ «Силікат-1» повідомило, що вважає договір оренди належної йому земельної ділянки поновленим на новий строк. Разом із цим, листом він отримав проект додаткової угоди до діючого договору оренди землі від 10.10.2023, яка ним не підписувалася.

Позивач посилається на те, що проект додаткової угоди до договору оренди земельної ділянки площею 2,4176 га з кадастровим номером :04:000:0175 був йому надісланий після закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки № 213 від 11.03.2004 в редакції Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012.

Вказує, що відповідач, починаючи з 21.11.2022 безпідставно утримує у користуванні належну йому на праві власності земельну ділянку.

Крім того, пунктом 9 Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 визначено, що орендна плата за користування земельною ділянкою встановлена у грошовому розмірі та складає 4 320,00 грн на рік.

Згідно з п. 10 цієї ж Угоди від 20.11.2012 обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахуванням індексації. При цьому, п. 13 Угоди від 20.11.2012 встановлено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік, зокрема у разі підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством.

До 2020 року відповідач взагалі не здійснював виплату йому орендної плати за користування земельною ділянкою.

16.01.2020 ТОВ «Силікат-1» виплатило йому заборгованість по орендній платі за 2017-2019 роки у розмірі 12 960,00 грн з розрахунку 4 320,00 грн, що підтверджується листом ТОВ «Силікат-1» від 06.02.2020.

У 2020, 2021, 2022 роках відповідач сплачував ОСОБА_1 орендну плату за користування земельною ділянкою у розмірі 4 320,00 грн за кожен рік, що підтверджується довідкою ТОВ «Силікат-1», доданою до листа від 04.09.2023 № 209, надісланого у відповідь на адвокатський запит від 22.08.2023 № 8/221-13/23.

14.12.2023 ТОВ «Силікат-1» перерахувало йому плату за користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди 4 320,00 грн (3 477,60 грн після відрахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору), що підтверджується довідкою АТ КБ «ПриватБанк» від 21.12.2023.

Таким чином, відповідач під час нарахування та виплати позивачу плати за користування земельною ділянкою не виконав умов пунктів 10 та 13 Угоди від 20.11.2012, які зобов`язують його виплачувати орендну плату з урахуванням індексу інфляції, обрахованого в порядку, визначеному законодавством України.

Крім того, він отримав податкове рішення-повідомлення від 31.07.2023 № 633637-24/23-26 про призначення податкового зобов`язання зі сплати податку за належну йому земельну ділянку у розмірі 542,28 грн, що підтверджує не включення відповідачем належної позивачу земельної ділянки до розрахунку фіксованого сільськогосподарського податку, що змушує звернутися до суду із позовом про захист своїх прав як власника земельної ділянки.

Вказує, оскільки відповідач під час нарахування та виплаті йому плати за користування земельною ділянкою не виконав умови пунктів 10 та 13 Угоди від 20.11.2012, які зобов`язують його виплачувати орендну плату з урахуванням індексу інфляції позивач вважає, що підлягають до стягнення з відповідача на його користь заборгованість за Договором оренди земельної ділянки № 213 від 11.03.2004 та Угодою про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 в розмірі 57 206,21 грн.

Крім того, пунктом 14 Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 встановлено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % ставок НБУ несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше 2-х облікових ставок, яка за розрахунками позивача складає 701,45 грн.

Загальний розмір заборгованості ТОВ «Силікат-1» за користування земельною ділянкою, яка підлягає стягненню з відповідача на його користь становить 57 907,66 грн.

На підставі викладеного, ОСОБА_1 просив постановити судове рішення, яким визнати припиненим з 21 листопада 2022 року право оренди ТОВ «Силікат-1» за договором оренди земельної ділянки № 213 від 11.03.2004 та угодою про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012, укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ «Силікат-1» стосовно земельної ділянки площею 2,4176 га з кадастровим номером :04:000:0175; зобов`язати ТОВ «Силікат-1» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,4176 га з кадастровим номером :04:000:0175 та стягнути з ТОВ «Силікат-1» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором оренди земельної ділянки № 213 від 11.03.2004 та Угодою про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 у сумі 57 907,66 грн, та стягнути з ТОВ «Силікат-1» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.

19 березня 2024 року ТОВ «Силікат-1» звернулося до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради про визнання поновленим договору оренди землі, в обгрунтування якого вказує, що 11.03.2004 між ОСОБА_1 та ТОВ «Силікат-1» укладено Договір № 213 оренди землі строком на 10 років (п. 2.3 Договору). Орендар сплачує орендну плату з 01.01 до 31.12 кожного року у розмірі 1,5 % від вартості земельної ділянки (п. 2.2 договору).

20.11.2012 між ОСОБА_1 та ТОВ «Силікат-1» укладено Угоду про внесення змін до діючого договору оренди землі. Відповідно до п. 8 Угоди від 20.11.2012 договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору, орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі, орендар повинен не пізніше 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

10.10.2022 (за 40 днів до закінчення строку дії договору оренди земельної ділянки) ТОВ «Силікат-1» за вих. № 181 направило до ОСОБА_1 листа-повідомлення про поновлення строку дії договору. До листа-повідомлення було додано 2 екземпляра Додаткової угоди до діючого договору оренди землі з кадастровим номером :04:000:0175.

Умови договору оренди землі орендар виконував належним чином і вчасно надіслав орендодавцю лист-повідомлення про свій намір продовжити орендні правовідносини.

06.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до ТОВ «Силікат-1» із заявою про розірвання Договору оренди земельної ділянки.

09.03.2024 за вих. № 46 ТОВ «Силікат-1» повідомило ОСОБА_1 , що оскільки він не надав відповіді на лист-повідомлення про поновлення строку дії Договору оренди земельної ділянки від 10.10.2022, ТОВ «Силікат-1», користуючись своїм переважним правом, та чинним законодавством за «мовчазною згодою» продовжує користуватись земельною ділянкою за умовами договору.

Вказує, що отримання ОСОБА_1 листа-повідомлення та проекту додаткової угоди до діючого договору оренди землі підтверджується доказами, приєднаними до матеріалів справи.

ТОВ «Силікат-1» зазначає, що для поновлення договору оренди землі необхідна наявність юридичних фактів, передбачених ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі».

Оскільки ТОВ «Силікат-1», після закінчення строку дії договору та угоди про внесення змін до договору, надалі використовувало і використовує земельну ділянку, належно виконувало і виконує свої обов`язки, вчасно та в повному обсязі сплачує орендну плату, а також відсутнє заперечення орендодавця щодо поновлення договору протягом місяця після спливу строку оренди (до 20.12.2022), підтверджено факт продовження належного користування ТОВ «Силікат-1» земельною ділянкою після закінчення терміну дії договору та поновлення договору оренди в силу закону, а саме частини 6 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі».

На підставі вищевикладеного, ТОВ «Силікат-1» просить визнати поновленим договір оренди землі № 213 від 11.03.2004 з урахуванням Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 (зареєстрований у Державному реєстрі прав за № 20118931 від 21.04.2017) щодо оренди земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,4176 га, розташованої в межах Чорнобаївської селищної ради за межами населеного пункту на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором з урахуванням угоди про внесення змін до договору.

28.03.2024 ТОВ «Силікат-1» подало до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій просило суд визнати поновленим договір оренди землі № 213 від 11.03.2004 з урахуванням Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 (зареєстрований у Державному реєстрі прав за № 20118931 від 21.04.2017) щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер :04:000:0175 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,4176 га розташованої в межах Чорнобаївської селищної ради за межами населеного пункту на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором з урахуванням угоди про внесення змін до договору, у редакції викладеній у заяві.

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 28 березня 2024 року прийнято зустрічну позовну заяву до спільного розгляду з первісним позовом та присвоєно справі один єдиний унікальний номер №709/291/24 ( номер провадження №2/709/221/24).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «Силікат-1», третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Грязон Роман Миколайович про визнання припиненим права оренди, зобов`язання повернути земельну ділянку та стягнення заборгованості за договором оренди землі задоволено частково.

Визнано припиненим з 21 листопада 2022 року право оренди ТОВ «Силікат-1» за договором оренди земельної ділянки № 213 від 11.03.2004 та угодою про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012, укладеними між ОСОБА_1 та ТОВ «Силікат-1» стосовно земельної ділянки площею 2,4176 га з кадастровим номером :04:000:0175.

Зобов`язано ТОВ «Силікат-1» повернути ОСОБА_1 земельну ділянку площею 2,4176 га з кадастровим номером :04:000:0175.

Стягнуто з ТОВ «Силікат-1» на користь ОСОБА_1 , заборгованість за договором оренди земельної ділянки № 213 від 11.03.2004 та угодою про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 у сумі 3 274,56 з утриманням передбачених законом податків та зборів.

Стягнуто з ТОВ «Силікат-1» на користь ОСОБА_1 пеню за несвоєчасну виплату орендної плати в розмірі 69,88 грн.

Стягнуто з ТОВ «Силікат-1» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1 993,83 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову ТОВ «Силікат-1» до ОСОБА_1 , третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради, про визнання поновленим договору оренди землі відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що оскільки умовами договору про оренду земельної ділянки №213 від 11.03.2004 та Угодою про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 визначено виплату орендної плати з врахуванням індексації, а ТОВ «Силікат-1» здійснювало виплату орендної плати без урахування індексації, тому до стягнення підлягає недоплачена орендна плата за період 2017-2023 роки у розмірі 3 274,56 грн.

Суд встановив, що відповідно до п. 14 Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % ставок НБУ не сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше 2-х облікових ставок та провівши власні розрахунки дійшов висновку, що загальний розмір пені за порушення зобов`язання по сплаті орендної плати із застосуванням спеціального строку позовної давності, за період з 2019 року по 2023 рік, яка підлягає стягненню з ТОВ «Силікат-1» на користь ОСОБА_1 становить 69,88 грн.

Суд прийшов до переконання, що ТОВ «Силікат-1» протягом строку дії договору оренди землі не належним чином виконувало його умови та допустило порушення п.п. 9, 10 Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012, що становлять істотні умови договору оренди землі, у зв`язку із чим у ТОВ «Силікат-1» відсутнє право на поновлення договору оренди землі на новий строк, що є підставою для визнання припиненим з 21 листопада 2022 року право оренди ТОВ «Силікат-1» за договором оренди земельної ділянки № 213 від 11.03.2004 та Угодою про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012, укладеними між ОСОБА_1 ТОВ «Силікат-1» стосовно земельної ділянки площею 2,4176 га з кадастровим номером :04:000:0175 у зв`язку із закінченням строку його дії.

Оскільки задоволено позовну вимогу позивача ОСОБА_1 про визнання припиненим з 21 листопада 2022 року право оренди ТОВ «Силікат-1» за договором оренди земельної ділянки № 213 від 11.03.2004 та Угодою про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012, суд дійшов висновку, що позовна вимога позивача про зобов`язання ТОВ «Силікат-1» повернути земельну ділянку також підлягає до задоволення.

Відмовляючи в задоволенні зустрічного позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем за зустрічним позовом обрано неефективний спосіб захисту, який не відповідає змісту порушеного права.

Крім того, позовні вимоги позивача про визнання припиненим договору оренди землі та зобов`язання ТОВ «Силікат-1» повернути спірну земельну ділянку задоволені повністю, тому у задоволенні зустрічної позовної заяви про визнання поновленим договору оренди землі слід відмовити, так як у даному випадку задоволення первісного позову повністю виключає задоволення зустрічного.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 13 вересня 2024 року через систему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 - адвокат Чернявський А.Л., вважаючи оскаржуване рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Силікат-1» , а саме в частині зменшення суми стягнення заборгованості з орендної плати та пені ухваленим із неправильним застосуванням норм матеріального права, просив рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2024 року в оскаржуваній частині скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким задовольнити позов повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що суд першої інстанції при здійсненні розрахунку орендної плати за договором оренди земельної ділянки застосував нарахування індексу інфляції не наростаючим підсумком, а шляхом прямого застосування індексу інфляції за відповідний рік до розміру орендної плати, встановленого п. 9 Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 у сумі 4 320,00 грн на рік.

Суд першої інстанції, визначаючи розмір заборгованості відповідача за первісним позовом за договором оренди земельної ділянки № 213 від 11.03.2004 та Угодою про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012, помилково не врахував позицію Верховного Суду про те, що ЦК України не визнає сплив позовної давності окремою підставою для припинення зобов`язання ( постанова Верховного Суду від 14.04.2020 у справі № 645/3378/17, від 06.03.2019 у справі № 757/44680/15-ц, від 17.11.2020 ц справі № 904/6892/17, від 27.07.2021 у справі №545/747/20).

Вказує, що нарахування індексу інфляції до розміру орендної плати, визначеної п. 9 Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 у сумі 4 320,00, має здійснюватися наростаючим підсумком, починаючи з 2013 року без врахування строку позовної давності, а стягнення виниклої заборгованості з урахуванням строку позовної давності і саме така методика розрахунку заборгованості зі сплати орендної плати була застосована позивачем у розрахунку позовних вимог щодо стягнення заборгованості і ,за його підрахунками, становить 57 206,21 грн.

Суд помилково зменшив розмір заборгованості зі сплати орендної плати, що призвело до помилкового розрахунку пені, яка підлягає сплаті.

В апеляційній скарзі скаржник наводить попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну правничу допомогу, яку поніс та очікує понести позивач у зв`язку із розглядом апеляційної скарги у суді апеляційної інстанції, яка складає 27 000 грн.

Відзив на апеляційну скаргу

03 жовтня 2024 року до Черкаського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ТОВ «Силікат-1» адвоката Цинди Л.Г., в якому остання просила рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

В обгрунтування відзиву вказує, що мотиви та підстави, зазначені в апеляційній скарзі щодо скасування рішення суду першої інстанції є безпідставними та необгрунтованими, а оскаржуване рішення ухвалено у відповідності до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, судом вірно застосовано як норми процесуального, так і матеріального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення цивільного спору, доведено та всебічно обгрунтовано їх в своєму рішенні, надано належну оцінку всім доказам.

Щодо витрат на правничу допомогу, адвокат вказує, що зазначена скаржником сума витрат на правничу допомогу у розмірі 27 000 грн є неспівмірною зі складністю справи та наданими адвокатом послугами, витраченим часом та ціною позову.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 2,4176 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер: :04:000:0175, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (т. 1, а.с. 20) та Державним актом на право приватної власності на землю від 27.03.2001 (т. 1, а.с. 19).

11.03.2004 між ОСОБА_1 та ТОВ «Силікат-1» в особі директора ОСОБА_2 укладений договір оренди земельної ділянки площею 2,42 га (т. 1, а.с. 22).

Відповідно до змісту договору його предметом є передача ОСОБА_1 в оренду ТОВ «Силікат-1» земельної ділянки розміром 2,42 га, вартістю 37 367,00 грн. (п. 1 Договору).

Згідно п. 2.2 Договору орендна плата, яка підлягає сплаті Орендарю щороку становить 1,5 % вартості земельної ділянки. Орендар сплачує орендну плату протягом терміну дії договору не пізніше як у термін від 01.01 до 31.12 кожного року.

Договір укладений строком на 10 років. Початок дії Договору 01 січня 2004 року, закінчення 31 грудня 2013 року (п. 2.3 Договору).

Відповідно до п. 6 Договору, він набирає чинності з моменту його державної реєстрації.

Вказаний договір зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди земельних ділянок за № 199 районного відділу Черкаської регіональної філії Центру ДЗК.

20.11.1012 між ОСОБА_1 та ТОВ «Силікат-1» в особі директора ОСОБА_3 укладена Угода про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 (т. 1, а.с. 24-25), відповідно до якої змінилася нормативно - грошова оцінка земельної ділянки, яка становить 85 181,45 грн станом на 01.01.2012 ( п. 5 Угоди).

Відповідно до п. 8 Угоди договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі, орендар повинен не пізніше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору повідомити орендаря про намір продовжити його дію.

Розмір орендної плати становить у грошовому розмірі 4 320,00 грн (п. 9 Угоди).

Обчислення розміру орендної плати за земельні ділянки приватної власності здійснюється з урахуванням індексації (п. 10 Угоди).

Згідно п. 11 Угоди орендна плата вноситься у такі строки з 1 вересня по 31 грудня поточного року.

Розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі:

-зміни умов господарювання, передбачених договором;

-зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством;

-погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами;

-в інших випадках, передбачених законом.

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1 % ставок НБУ несплаченої суми за кожний день прострочення, але не більше 2-х облікових ставок (п. 14 Угоди).

Згідно п. 38 Угоди дія договору припиняється у разі:

-закінчення строку, на який його було укладено;

-придбання орендарем земельної ділянки у власність;

-викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом;

-ліквідації фізичної особи орендаря.

Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом.

Цей договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації (п. 44 Угоди).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0175 на підставі Угоди про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012 зареєстровано державним реєстратором виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області 21.04.2017 (т. 1, а.с. 21).

Відомостей щодо здійснення реєстрації Угоди матеріали справи не містять.

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

На підставі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції оскаржується в частині зменшення розміру стягуваної заборгованості з орендної плати за договором оренди земельної ділянки № 213 від 11.03.2004 та Угодою про внесення змін до діючого договору оренди землі від 20.11.2012; а також пені за несвоєчасну виплату орендної плати за цими договорами, в іншій частині рішення суду не оскаржується, тому суд апеляційної інстанції в частині визнання припиненим права оренди, зобов`язання повернути земельну ділянку та вимог за зустрічним позовом, в апеляційному порядку не переглядає.

Рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині відповідає зазначеним вимогам, виходячи з наступного.

Правовідносини сторін за договором оренди землі регулюються спеціальним Законом України «Про орендну землі», ЗК України та загальними нормами ЦК України.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України).

Згідно із статтею 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» встановлено, що орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату відноситься до істотних умов договору оренди землі.

Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

За змістом статті 30 Закону України «Про оренду землі» зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Відповідно до статті 409 ЦК України власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором.

Пунктом «в» частини першої статті 96 ЗК України визначено, що землекористувачі зобов`язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату.

Звертаючись до суду із первісним позовом, позивач ОСОБА_1 , серед іншого, просив стягнути заборгованість за договором оренди земельної ділянки та Угодоюпро внесення змін до діючого договору оренди землі ( далі Угода), а також пеню за несвоєчасну виплату орендної плати, посилаючись на те, що відповідач під час нарахування та виплати позивачу плати за користування земельною ділянкою, не виконав умов пунктів 10 та 13 Угоди від 20.11.2012, які зобов`язують виплачувати орендну плату з урахуванням індексу інфляції.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина шоста статті 81 ЦПК України).

Як вбачається із матеріалів справи, умовами договору оренди земельної ділянки та Угодою визначено розмір та порядок сплати орендної плати.

Так, п. 9 Угоди визначено, що розмір орендної плати становить у грошовому розмірі 4 320,00 грн.

Обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку приватної власності здійснюється з урахуванням індексації (п. 10 Угоди).

Отже, розмір орендної плати за умовами пунктів 9, 10 Угоди має обраховуватись з урахуванням індексу інфляції.

Судом першої інстанції встановлено, що заборгованість за договором оренди землі за 2017 2019 роки у розмірі 12 960,00 грн з розрахунку 4 320,00 грн за рік сплачена ТОВ «Силікат-1» 16.01.2020, в такому ж розмірі сплачена орендна плата за 2020, 2021, 2022, 2023 рік.

Із наведеного слідує, що орендна плата за період 2017-2023 роки сплачувалась у розмірі 4 320,00 грн без урахування індексації.

Доказів, що відповідачем була здійснена виплата заборгованості по орендній платі, за вказаний в позовній заяві період, матеріали справи не містять.

Визначаючи розмір заборгованості орендної плати з урахуванням індексу інфляції за спірний період 2017-2023 роки, суд першої інстанції виходив із того, що згідно з офіційними даними Державної служби статистики України індекс споживчих цін по Черкаській області становив: за 2017 рік 114,6%, 2018 рік 109%, 2019 рік 103,2%, за 2020 рік -105,9%, за 2021 рік 111,7%, за 2022 рік 125,4%, 2023 рік 105,3% та дійшов вірного висновку, що недоплачена орендна плата становить 3 274,56 грн.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, що нарахування індексу інфляції має здійснюватися наростаючим підсумком, починаючи з 2013 року без врахування строку позовної давності, а стягнення виниклої заборгованості з урахуванням строку позовної давності і саме така методика розрахунку заборгованості зі сплати орендної плати була застосована позивачем у розрахунку позовних вимог щодо стягнення заборгованості і становить 57 206,21 грн, є необгрунтованими, оскільки, перевіривши розрахунки, наведені позивачем ( т. 1 а.с. 11) та перевіривши наведені розрахунки судом першої інстанції в рішенні суду, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що розрахунок заборгованості наданий позивачем є необгрунтованим та здійснений на підставі невідомих даних.

Крім того, колегія суддів зауважує, що розрахунок розміру недоплаченої орендної плати позивач в позовній заяві визначив за період 2017-2023 роки, тому суд першої інстанції, здійснюючи розрахунок недоплаченої орендної плати, виходив саме із визначеного позивачем періоду 2017-2023 роки і здійснив перерахунок недоплаченої орендної плати саме в межах заявлених ОСОБА_1 позовних вимог.

Посилання скаржника, що суд помилково зменшив розмір заборгованості зі сплати орендної плати, що призвело до помилкового розрахунку пені, яка підлягає сплаті, колегія суддів відхиляє, оскільки розрахунок недоплаченої орендної плати здійснений судом вірно.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Угодою визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,1% ставок НБУ несплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше 2-х облікових ставок (пункт 14 Умов).

Встановивши, що відповідач має прострочення сплати заборгованості за орендною платою перед позивачем за 2017-2023 роки, суд першої інстанції, провівши власні розрахунки, з якими погоджується колегія суддів, дійшов вірного висновку, що загальний розмір пені за порушення зобов`язання по сплаті орендної плати, з урахуванням спеціального строку позовної давності, за період з 2019 по 2023, становить 69,88 грн.

Скаржником в апеляційній скарзі розрахунків пені не наведено, а також не заперечено щодо розрахунку, здійсненого судом першої інстанції.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, не спростовують висновки суду першої інстанції, та не містять підстав для скасування або зміни судового рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, №4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі положень ст. 141 ЦПК України судові витрати за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Чернявського Анатолія Леонідовича - залишити без задоволення.

Рішення Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 05 серпня 2024 року у справі за первісним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Силікат-1», третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради Грязон Роман Миколайович про визнання припиненим права оренди, зобов`язання повернути земельну ділянку та стягнення заборгованості за договором оренди землі та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Силікат-1» до ОСОБА_1 , третя особа: Державний реєстратор Виконавчого комітету Новодмитрівської сільської ради про визнання поновленим договору оренди землі- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та на умовах, передбачених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Н.І. Гончар

О.М. Новіков

/повний текст постанови суду виготовлений 08 листопада 2024 року/