КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 6/947/473/24
УХВАЛА

27.08.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, за участі стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», боржника ОСОБА_1 , про привід боржника - ОСОБА_1 , в рамках примусового виконання виконавчого листа №947/22065/23, виданого 15.03.2024 року Київським районним судом міста Одеси,

ВСТАНОВИВ:

12.08.2024 року до Київського районного суду міста Одеси в електронній формі через підсистему Електронний суд надійшло подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, за участі стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», боржника ОСОБА_1 , про привід боржника - ОСОБА_1 , в рамках примусового виконання виконавчого листа №947/22065/23, виданого 15.03.2024 року Київським районним судом міста Одеси, яке сформовано у підсистемі 12.08.2024 року.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, справу за вказаним поданням розподілено судді Калініченко Л.В. та передано головуючому по справі 13.08.2024 року.

Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 13.08.2024 року прийнято вказане подання до розгляду та призначено дату, час і місце проведення судового засідання на 22.08.2024 року о 12 год. 45 хв.

Одночасно на виконання приписів ст. 438 ЦПК України, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду подання, вказаною ухвалою суду судом зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталію Євгеніївну надати, у строк не пізніше дати судового засідання призначеного на 22 серпня 2024 року о 12 годині 45 хвилин, належним чином завірені копії усіх матеріалів виконавчого провадження ВП74758406 з примусового виконання виконавчого листа №947/22065/23, виданого 15.03.2024 року Київським районним судом міста Одеси.

14.08.2024 року до суду в електронній формі надійшла заява від приватного виконавця Матвійчук Н.Є. про розгляд справи за її відсутності. Копій матеріалів виконавчого провадження, приватним виконавцем на виконання ухвали суду від 13.08.2024 року, до суду не надано, однак вказано про наявність їх в Автоматизованій системі виконавчого провадження.

Судове засідання призначене на 22.08.2024 року було перепризначено судом на 27.08.2024 року о 12 год. 45 хв., з підстав перебування головуючого судді на лікарняному.

У судове засідання призначене на 27.08.2024 року сторони по справі не з`явились, про дату, час і місце проведення якого повідомлялись належним чином.

Приватний виконавець 23.08.2024 року в електронній формі надала до суду заяву про розгляд подання за її відсутності.

Станом на 27.08.2024 року витребувані судом ухвалою від 13.08.2024 року докази, приватним виконавцем не надані.

Статтею 438 ЦПК України передбачено, що суд розглядає відповідне подання виконавця протягом десяти днів.

Приймаючи викладене, враховуючи строки встановлені для розгляду відповідного подання, судом було ухвалено провести судове засідання за відсутності сторін по справі.

Оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 438 ЦПК України передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача. Суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку. Суд розглядає подання виконавця протягом десяти днів.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, з метою гарантування необхідного балансу між законністю, легітимною метою і необхідністю в демократичному суспільстві, для застосування до особи обмеження її прав виконавцю слід довести суду, що ним вчинено всі необхідні дії для належного виконання рішення суду та встановлення дійсного місця проживання (перебування) боржника.

На виконання приписів статті 438 ЦПК України, з метою повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, ухвалою суду від 13.08.2024 року зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталію Євгеніївну надати, у строк не пізніше дати судового засідання призначеного на 22 серпня 2024 року о 12 годині 45 хвилин, належним чином завірені копії усіх матеріалів виконавчого провадження ВП74758406 з примусового виконання виконавчого листа №947/22065/23, виданого 15.03.2024 року Київським районним судом міста Одеси.

У відповідності до довідки про доставку електронного документа наявної в матеріалах справи, копію вказаної ухвали суду в електронній формі доставлено приватному виконавцеві до зареєстрованого електронного кабінету в ЄСІТС 13.08.2024 року.

Станом на 27.08.2024 року приватним виконавцем вказана ухвала суду не виконана, витребувані судом докази не надані, про причини невиконання ухвали суду суд не повідомлено.

Приймаючи вказане суд зазначає, що у відповідності до положень ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Статтею 258 ЦПК України встановлено, що судовими рішеннями є: 1)ухвали; 2)рішення; 3)постанови; 4)судові накази.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Згідно з ч. 10 ст. 84 ЦПК України, у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані судом докази, необхідні для вирішення спору.

При цьому, слід взяти до уваги правову позицію, сформовану Касаційним цивільним судом Верховного Суду під час розгляду справи №761/17393/19 у Постанові від 05.02.2020 року, а саме: «...Системне тлумачення п.9 ч.1 ст.257 ЦПК свідчить, що його слід застосовувати у взаємозв`язку з положеннями чч. 7-10 ст.84 ЦПК, а залишення позову без розгляду можливе лише у випадку неподання позивачем витребуваних доказів без поважних причин, тобто коли позивач володіє певними доказами, які необхідні для повного і всебічного з`ясування обставин справи, але свідомо ухиляється від надання їх суду. В іншому випадку суд, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, зобов`язаний розглянути справу по суті на підставі тих доказів, які надані учасниками справи... ».

Тобто, залишення позову без розгляду на підставі частини 10 статті 84 ЦПК України можливе за умови, якщо суд позбавлений можливості вирішити спір по суті з вини позивача, який не подав без поважних причин витребувані згідно з ухвалами суду докази, необхідні для вирішення спору. Більше того, в цьому випадку йдеться про свідоме ігнорування позивачем своїх прямих процесуальних обов`язків і вимог суду, що в подальшому унеможливлює провадження судового розгляду судом і вирішення спору по суті.

Крім того, згідно з ч.2 ст.43 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі, зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу, а також виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

У розумінні ст. ст. 12, 13 ЦПК України, тягар доказування викладених в поданні обставин лежить саме на виконавці, що здійснює примусове виконання рішення суду, та оскільки він є учасником справи з розгляду вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судового рішення.

Приймаючи викладене, враховуючи, що порушене приватним виконавцем питання у поданні про привід боржника впливає на права і обов`язки фізичної особи, а безпідставне вчинення судом відповідних дій може бути наслідком порушення прав особи, суд вважає, що не подання приватним виконавцем усіх витребуваних судом копій матеріалів виконавчого провадження, а відтак не виконання без поважних причин приватним виконавцем ухвали суду від 13.08.2024 року, яка набрала законної сили та підлягає до обов`язкового виконання, перешкоджає повному, об`єктивному та всебічному розгляду порушеного приватним виконавцем питання.

Одночасно суд зазначає, що приватним виконавцем не надано до суду підтвердження, що долучені до подання копії матеріалів виконавчого провадження є усіма документами виконавчого провадження, в рамках якого надано дане подання.

Поряд з цим, суд зазначає, що у відповідності до положень ч.2 ст. 13 ЦПК України, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, оскільки невиконання приватним виконавцем ухвали суду від 13.08.2024 року перешкоджає подальшому розгляду справи, суд вважає наявними підстави для залишення подання без розгляду на підставі п. 9 ч. 1 ст. 257 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями ч. 10 ст.84 ЦПК України.

Судом також враховується, що відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно із ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 257 ЦПК України особа, позов якої залишено без розгляду, після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, має право звернутися до суду повторно.

За наслідком чого, слід зазначити, що залишення подання без розгляду у даному випадку не можна вважати обмеженням у доступі до правосуддя, оскільки приватний виконавець має право на повторне звернення до суду з даним поданням, після усунення умов, що були підставою для залишення його без розгляду.

ЄСПЛ у своїй практиці наголошує на тому, що право на звернення до суду, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги, оскільки за своєю природою це право вимагає регулювання з боку держави, яка щодо цього користується певними межами самостійного оцінювання. Проте, право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або такою мірою, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження не будуть сумісними з п. 1 статті 6 Конвенції, якщо вони не мають легітимної мети та не є пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Керуючись ст. 1, 2, 10, 12, 13, 18, 84, 257, 260, 261, 352-354, 438 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Матвійчук Наталії Євгеніївни, за участі стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», боржника ОСОБА_1 , про привід боржника - ОСОБА_1 , в рамках примусового виконання виконавчого листа №947/22065/23, виданого 15.03.2024 року Київським районним судом міста Одеси залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Калініченко Л. В.