Провадження № 6/202/410/2024
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м.ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

08 липня 2024 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голєва А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про зупинення виконання судового наказу в справі № 202/17244/23 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Маруценко С.В. звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із заявою про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню в справі № 202/17244/23 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1 .

В обґрунтування заяви зазначив, що заявник та його неповнолітній син - ОСОБА_3 мешкають разом та окремо від стягувача, що підтверджується актом Новогродівської міської ради від 29.04.2024 та актом про проживання від 01.05.2024 № 315, виданим КП Кам`янська міська рада «Добробут». Факт проживання неповнолітнього сина разом із заявником також підтверджується актами обстеження житлово-побутових умов Служби у справах дітей Новогродівської міської ради від 05.12.2023, від 08.12.2023. Наголошував, що дитину утримує саме батько, який фактично несе подвійні витрати, пов`язані з утриманням дитини та виконанням спірного судового наказу, а тому спірний судовий наказ необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, оскільки обов`язок заяника (боржника) по сплаті аліментів на утримання ОСОБА_3 відсутній.

Водночас представник заявника звернувся до суду із клопотанням про зупинення виконання судового наказу від 22.09.2023 за №2-н/202/894/2023 про стягнення з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття.

Представник ОСОБА_1 адвокат Маруценко С.В. просив розглянути справу без його участі та участі заявника. ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась.

Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.09.2023 Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 18.09.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 268 грн. 40 коп.

Відповідно до ч. 3 ст. 432 ЦПК України до розгляду заяви про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Заявлені заявником підстави, за якими він просить визнати судовий наказ таким, що не підлягає виконанню, не є ні матеріально-правовою, ні процесуально-правовими.

Такий висновок узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16 січня 2018 року в справі №755/15479/14-ц.

До заяви про визнання судового наказу таким, що не підлягає виконанню не долучені будь-які рішення суду про визначення місця проживання дитини з батьком, чи перебування дитини на утриманні батька відсутні. Матеріали заяви не містять належних доказів припинення зобов`язань ОСОБА_1 за судовим наказом від 22.09.2023, який набрав законної сили, а тому у відповідності до вимог ст. 129-1 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим до виконання.

Необхідно зазначити, що згідно положень закону зупинення виконання судового наказу є правом, а не обов`язком суду.

Отже, приймаючи до уваги інтереси дитини та зваживши на викладені заявником доводи, судом не встановлено обставин, які б свідчили про доцільність зупинення виконання за судовим наказом, а тому суддя приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання про зупинення виконання за виконавчим документом.

Керуючись ст.ст. 260, 432 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання судового наказу в справі № 202/17244/23 за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини з ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда