Провадження № 22-ц/812/202/24
Доповідач в апеляційній інстанції Яворська Ж.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

13 лютого 2024 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого - Яворської Ж.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Царюк Л.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2023 року, постановлену у приміщенні цього ж суду головуючим суддею Черенковою Н.П., дата складання повного тексту незазначена, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Бєлік Тетяна Миколаївна, про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно

В С Т А Н О В И В

28 листопада 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Бєлік Т.М., про скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно - будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2023 року позовну заява залишено без руху та надано строк для усунення вказаних в цій ухвалі недоліків, а саме:

позивачці необхідно, з посиланням на відповідні докази, уточнити зміст позовних вимог, вказавши: яке право позивача порушено відповідачем, якщо спадкодавцем за життя не застосовано наслідки недійсності правочину, які встановлені рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва у справі №490/9650/13-ц, та не повернуто у свою власність будинок АДРЕСА_1 ;

вказати спосіб захисту свого порушеного права при відсутності відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину та уточнити чи не є звернення до суду з даним позовом передчасним.

На виконання вимог вищевказаної ухвали суду 15 грудня 2023 року до Центрального районного суду м. Миколаєва від ОСОБА_1 надійшла заява разом із позов у новій редакції.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2023 року позовну заяву повернуто позивачеві, оскільки до канцелярії суду заява про усунення недоліків подано ОСОБА_3 , який не є учасником справи, а також який не має доказів правомірності звернення до суду в інтересах ОСОБА_1 (довіреність, ордер, тощо).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому просила її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, як таку, що перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Посилається на те, що 15 грудня 2023 року до канцелярії суду надійшла нова редакція позовної заяви за її (позивача) підписом, а тому на цій стадії у неї відсутній обов`язок додатково додавати довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження її представника( частина 7 статті 177 ЦПК України).

Вважає, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм процесуального права, оскільки суд, поза межами судового процесу, який не розпочався, вже вирішив ряд процесуальних питань, розгляд яких здійснюється у підготовчому судовому засіданні, крім того, застосував підстави повернення позовної заяви, які не передбачені частиною 7 статті 177 ЦПК України.

Відповідно до частини 3 статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до частини 2 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зокрема, про повернення заяви позивачеві (заявникові), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За приписами частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Про розгляд справи судом апеляційної інстанції сторони повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Відповідно до положень частин 1, 2, 3, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду вказаним положенням закону в повній мірі не відповідає.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Із матеріалів справи вбачається, що у листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з цим позовом.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 05 грудня 2023 року вказаний позов залишено без руху та надано строк для усунення зазначених у цій ухвалі недоліків.

15 грудня 2023 року до Центрального районного суду м. Миколаєва на виконання вимог вищевказаної ухвали, від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про усунення недоліків та позовна заява у новій редакцію, які підписано нею особисто. Заяву про усунення недоліків було подано до канцелярії суду ОСОБА_3 , особу якого встановлено на підставі наданого паспорта, про що зазначено на самій заяві.

Обґрунтовуючи підстави повернення позовної заяви ОСОБА_1 , суд першої інстанції зазначав, що заява подана до канцелярії суду ОСОБА_3 , який не є учасником справи, а також який не надав документів щодо підтвердження його повноважень як представника позивача.

Між тим, такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на нормах процесуального права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано кожному право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, зокрема, цивільного характеру. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати указані права без будь-яких перепон чи ускладнень.

Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя, що кореспондується із положеннями статті 4 ЦПК України, з огляду на які, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 2 статті 175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Перелік документів, що додаються до позовної заяви визначено статтю 177 ЦПК України, серед них: документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону (частина 4); всі наявні у позивача докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів) (ч.5); до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача (ч.7).

Згідно частин 1-3 статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст.175 та 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Крім цього, згідно пунктом 1 частини 4 статті 185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли її подано особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписано або підписано особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Із наявної у матеріалах справи заяви про усунення недоліків та позовної заяви у новій редакції, які надійшли до суду 15 грудня 2023 року вбачається, що вони підписані особисто позивачем ОСОБА_1 , що є підтвердженням волевиявлення останньої на настання відповідних правових наслідків за позовом на час ініціювання судового розгляду.

А відтак у суду першої інстанції були відсутні підстави для повернення вказаного позову, оскільки позивачем дотримано положень ЦПК України у частині вимог до оформлення позовної заяви.

Повернення позову, з підстав того, що до канцелярії суду заяву та позовну заяву у новій редакції, подано через ОСОБА_3 , за наявності на цих документах підпису самої позивачки, не ґрунтується на вимогах чинного процесуального законодавства.

Навіть у разі, коли у суду виникають сумніви в тому, що документи на підтвердження повноважень представника є недостатніми, він має залишити позовну заяву без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а не повертати її одразу позивачу, тобто такому поверненню передує дотримання судом процедури, визначеної частини 1 статті 185 ЦПК України щодо надання строку позивачу для усунення недоліків позовної заяви .

Враховуючи викладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви у зв`язку з тим, що заяву подано особою, яка не має права її підписувати.

За такого доводи апеляційної скарги є обґрунтованими.

Більш того, апеляційний суд звертає увагу, що за висновками ЄСПЛ, право на доступ до суду має «застосовуватися на практиці і бути ефективним» (рішення у справі «Белле проти Франції» від 04 грудня 1995 року). Суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду (рішення ЄСПЛ у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року).

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ, реалізуючи положення Конвенції, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до вимог частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Велика Палата Верховного суду у своїх постановах від 31 серпня 2023 року у справі №990/114/23, від 25 січня 2024 року та у справі № 320/14843/23 дійшла висновків, що суд не наділений повноваженнями при вирішенні питання про відкриття провадження у справі давати оцінку обраному позивачем способу захисту порушеного права, належності, допустимості та достатності доказів, на які посилається позивач у позовній заяві, визначати належних учасників справи.

Відповідно до частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду про повернення позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи, що передача справи для продовження розгляду не є остаточним вирішенням спору по суті, підстави для розподілу судових витрат - відсутні. Такий висновок узгоджується з правовим висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, викладеним у постанові від 18 травня 2020 року у справі №530/1731/16-ц.

Керуючись ст. ст. 367,368, 374, 379, 381,382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 18 грудня 2023 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду за наявності передбачених статтею 389 ЦПК України підстав протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту.

Головуючий Ж.М. Яворська

Судді Т.М. Базовкіна

Л.М. Царюк

Повний текст постанови складено 13 лютого 2024 року.