Справа № 497/2110/23
Провадження № 2/497/45/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.02.2024 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Раца В.А.,

секретаря судового засідання Божевої І.Д.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у порядку спрощеного позовного провадження, в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2023 року представник позивача - ОСОБА_2 , який здійснює свої повноваження на підставі довіреності від 02.08.2023 року, посвідченої приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Ажинтаревим В.В., яка зареєстрована в реєстрі за №656 (а.с.6), звернувся до суду шляхом формування документу в системі "Електронний суд" з цим позовом та просить стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти у розмірі 19 500,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позову зазначає, що 01.03.2023 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір про купівлю-продаж корови за ціною 19 000,00 грн., яка зі слів відповідача повинна давати 25 літрів молока за одну дійку. Проте корова виявилася непродуктивною, молока в достатній кількості не було, внаслідок чого позивач був позбавлений того, на що розраховував при укладенні договору, тому 09.03.2023 року він повернув корову ОСОБА_3 . Після повернення корови відповідач не повернула ОСОБА_1 сплачені ним грошові кошти та на його пропозицію добровільно віддати сплачені ним за корову гроші не відповіла, вимоги позивача залишає поза увагою до цього часу, в зв`язку з чим, для захисту порушених прав ОСОБА_1 , він представник звернувся до суду із зазначеним позовом.

Ухвалою від 18.09.2023 року було відкрито провадження, справу вирішено розглядати у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.14-15). Відповідачу надіслано копію позовної заяви з доданими документами, та роз`яснено про необхідність подання в п`ятнадцятиденний строк письмового відзиву разом з наявними у неї доказами (а.с.16).

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні позовній вимоги підтримали та просили задовольнити позов в повному обсязі. Позивач пояснив, що у лютому вони з відповідачкою домовилися купити корову, корову він забрав 01 березня 2023 року, а через 3 дні вона отелилася. Після отелення молока у корови не було. Він зателефонував відповідачці та на його питання вона пояснила, що після отелення корова буде давати 25 літрів молока з один раз, тобто за добу. Так як його розрахунки не виправдалися, він повернув корову відповідачеві, але вона не віддала йому грошові кошти, які він сплатив за корову.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, пояснила, що дійсно у березні місяці 2023 року між нею та позивачам відбувся усний договір купівлі-продажу корови. В ранці він зайшов забирати корову та дав їй 14 500,00 грн., в подальшому позивач сплатив ще 5000,00 грн. Але десь через тиждень він повернув їй корову, при цьому пояснив, що вона не доїться та не має молока. Наразі вона віддала корову на забій. Відповідач вважає, що виконала умови договору та грошові кошти є завдатком, тому не підлягають поверненню. На підставі вищевикладеного просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України визначено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до норм пунктів 1, 2, 3 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінює докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 89 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 1 ЦПК України.

Судом встановлено, що в лютому 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 домовилися про укладання усно договору купівлі-продажу корови за 19 000,00 грн. В підтвердження укладення договору 01.03.2023 року ОСОБА_3 передала йому корову, за яку ОСОБА_1 сплатив частину обумовленої суми - 14 500,00 грн., а в подальшому сплатив ще - 5 000,00 грн. Проте, після отелення корова не дала очікувану кількість молока, тому 09.03.2023 року позивач повернув відповідачці корову, але вона не повернула сплачену ним грошову суму в розмірі 19 500,00 грошей. Дані факти встановлені судом та не оспорюються сторонами.

Для захисту своїх порушених прав позивач ОСОБА_1 21.03.2023 року звернувся до Болградського РВП ГУНП в Одеській області з заявою, яка була зареєстрована в ЄО 21.03.2023 року за №793, в який вказав на протизаконні дії ОСОБА_3 відносно нього з приводу не повернення грошових коштів та шахрайських обіцянок з приводу 25 літрів молока за одну дійку. За результатами всебічного розгляду даного повідомлення 20.04.2023 року за вих.№64/1-3944 працівниками поліції надано відповідь на ім`я ОСОБА_1 про відсутність в діях ОСОБА_3 складу будь-якого кримінального правопорушення (а.с.28-32). Матеріали даного повідомлення витребувані судом та досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Сторонами по справі був вчинений двосторонній усний правочин - договір купівлі-продажу корови, якій повністю був виконаний сторонами у момент його вчинення, що відповідає ч. 1ст. 206 ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦК України усно можуть вчиняться правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу.

Статтею 218 ЦК України встановлено, що недодержання сторонами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків, встановлених законом. Заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Частина 1 ст. 229 ЦК України передбачає визнання недійсним правочину, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням.

Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 673 ЦК України, продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу; якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети.

Добова дійка корови в об`ємі 25 літрів є істотною умовою договору купівлі-продажу, що була обумовлена сторонами. Помилка щодо цієї обставини є саме помилкою щодо якості корови, котра позбавляє покупця можливості отримати від цієї корови молоко певної кількості та якості, а також значно знижує продажну ціну корови.

За положеннями ст. 60, ст. 61 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню.

Згідно пояснень позивача у суді, при купівлі відповідач запевнила його, що корова буде давати добову кількість молока - 25 літрів. Наведені пояснення підтвердила у судовому засіданні відповідач ОСОБА_3 .

На підставі досліджених доказів, в тому числі пояснень самих сторін, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 довів належними доказами ту обставину, що він придбав корову, яка не відповідала тим якостям які його влаштовують та на які він очікував.

В той же час, відповідач ОСОБА_3 сама в судовому засіданні підтвердила факти на які посилається позивач.

Враховуючи наведене вище, суд вважає доведеними наявність передбачених ч. 1 ст. 203, ст. ст. 15, 229, 673 ЦК України підстав для визнання недійсним договору купівлі-продажу корови, укладеного між сторонами 01.03.2023 року.

Звертаючись до суду ОСОБА_1 не ставив питання про визнання недійсним договору купівлі-продажу корови, оскільки за станом на час подання позову у жовтні 2023 року договір фактично уже був розірваний, та на відміну від позивача відповідач отримала в натурі своє майно назад, що в суді вона і не оспорювала.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, керуючись вимогами ст. 141 ЦПК України та враховуючи, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, суд вважає, що з відповідача на користь позивача належить стягнути сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст.2, 4,10,12, 13,76-83,89, 95,258,259,263-265,268,272,273, 284-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 202, 203, 205, 206, 673 ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 19 500 (дев`ятнадцять тисяч п`ятсот) гривень 00 копійок та суму судового збору в розмірі 1073,60 грн., а всього 20 573 (двадцять тисяч п`ятсот сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца