Справа № 214/4570/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 січня 2024 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді - Ковтун Н.Г.

при секретарі - Фартушної Є.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у місті Кривому Розі, цивільну справу № 214/4570/23 за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максимова Романа Ігоровича до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Степанівна, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

27 червня 2023 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Максимов Р.І. звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Степанівна, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, в якому просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. ,зареєстрований в реєстрі за № 30586 від 08.09.2020. Крім того, просить суд стягнути з відповідача безпідставно набуті кошти у розмірі 26020,08 грн., стягнути судовий збір та витрати на правничу допомогу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 08.09.2020 третьою особою приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис, яким стягнуто з нього на користь відповідача АТ «Альфа-банк» (після перейменування АТ «Сенс Банк»), невиплачених в строк відповідно до умов Кредитного договору №501022155 від 25.04.2018, укладеним із АТ «Альфа-Банк», заборгованість в сумі 57991,32 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за комісією та процентами 22841,52 грн. та 650,00 грн. за вчинення виконавчого напису, загалом 58641,32 грн. Вказаний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. 08.09.2020 за № 30586.

22.10.2020 року, приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. на підставі виконавчого напису №30586 від 08.09.2020, було відкрито виконавче провадження №63372268.

Вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом не перевірено безспірність вимог стягувача. Нотаріус зазначену обставину не перевірив і незаконно вчинив виконавчий напис, у зв`язку із чим виникла необхідність визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Зазначає, що приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та не надав достатніх та належних доказів відповідно до п. 3.2 передбаченого Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, у зв`язку з чим, оспорюваний виконавчий напис, нотаріусом вчинено з порушенням діючого законодавства, вважає за необхідне визнати даний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою суд від 03 липня 2023 року справу прийнято до провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

12 січня 2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив у якому представник зазначив, що відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Вказує, що заява про вчинення виконавчого напису нотаріусом була оформлена у відповідності до діючого законодавства України і містила всі обов`язкові відомості про боржника та стягувача, а також щодо розмірів заборгованості і строків, за які проводиться стягнення. Нотаріус не звертався до стягувача за наданням додаткової інформації, оскільки йому було надано всі необхідні і достатні документи для вчинення виконавчого напису. Нотаріусом було перевірено належне повідомлення боржника про наявну заборгованість та відповідність документів, поданих на обґрунтування стягнення, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Виконавчий напис вчинено в межах трирічного строку позовної давності, з дотриманням 30-ти денного строку з моменту повідомлення боржника про заборгованість у відповідності до положень ст. 1050 ЦК України. Позивач не довів у встановленому процесуальним законом порядку належними і допустимими доказами, що сума заборгованості за кредитним договором станом на дату вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису була іншою ніж та, яка була визначена у виконавчому написі, не надав ні власного контррозрахунку суми заборгованості по кредитному договору, ні доказів погашення існуючої заборгованості, ні доказів, які б підтверджували наявність іншого розміру заборгованості, відмінного від визначеного у виконавчому написі. Враховуючи викладене, вважають подання позову зловживанням процесуальними правами, спрямованість дій на спробу зірвати виконавче провадження та ухилитись від виконання зобов`язань за Кредитним договором.

В судове засідання сторони не викликалися, клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.

Треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Степанівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна письмових пояснень на позовну заяву не надали.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, враховуючи що справа призначена в порядку спрощеного провадження, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №30586 від 08.09.2020, запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №501022155 від 25.04.2018 (а.с.15).

За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача Акціонерне Товариство «Альфа-Банк», в розмірі 650,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача.

Загальна сума яка підлягає стягненню з боржника, якою є ОСОБА_1 на користь Акціонерне Товариство «Альфа-Банк», складає 57991,32 грн.

22.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63372268 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 58641,32 грн.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII "Про нотаріат" (надалі - Закон "Про нотаріат") нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат").

Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (надалі - "Порядок вчинення нотаріальних дій", "Порядок").

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону "Про нотаріат" та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов договору застави здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (надалі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Встановивши вищевказані порушення, суд вважає позов підставним та обґрунтованим і таким, що підлягає до задоволення, а саме визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання.

Що стосується вимоги позивача про стягнення із відповідача безпідставно набутих 26020,08 грн. за наслідками виконання виконавчого напису нотаріуса, судом встановлено наступне.

За приписами частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України (далі ЦК), особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Судом встановлено, що Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинено виконавчий напис №30586 від 08.09.2020, запропоновано звернути стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором №501022155 від 25.04.2018 (а.с.15).

22.10.2020 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 63372268 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у загальному розмірі 58641,32 грн.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. №63372268 від 01.11.2020 звернуто стягнення на заробітну плату позивача, яку вона отримує у ТОВ «Метінвест Криворізький ремонтно-механічний завод» (а.с.17-18).

Так, в якості доказу сплачених на користь відповідача за виконавчим написом коштів позивачем надано звіти про здійснені відрахування та виплати, а саме: у лютому 2021 в сумі 2097,55 грн. та у березні 2021 в сумі 1474,68 грн. (а.с.37,38).

Загальний розмір коштів, які були перераховані складає 3572,23 грн.,

Судом встановлено, що виконавчий напис, за яким з позивачки було стягнуто кошти, визнано такими, що не підлягають виконанню.

При зверненні до суду з позовом, позивач зазначила, що при примусовому виконанні виконавчого напису були стягнуті грошові кошти в сумі 26020,08 грн. Однак позивач не надала суду належні та допустимі докази на підтвердження зазначеного.

Отже, оскільки позивач не надала суду доказів, що при примусовому виконанні виконавчого напису були стягнуті грошові кошти в сумі 26020,08 грн., з урахуванням викладеного, суд вважає можливим вимоги у цій частині задовольнити частково, повернувши позивачу стягнуту на користь відповідача суму боргу за виконавчим написом у розмірі 3572,23 грн.

Щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Представником позивача заявлено вимогу про стягнення з відповідача понесених судових витрат, які складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 15000,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною першою ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 4 ст. 137 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно із п. 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Зважаючи на наведені норми процесуального закону, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Данілов проти України»).

Аналогічні висновки містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 24.01.2019 року по справі № 910/15944/17.

Частиною 5 ст. 137 ЦПК України встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Верховний Суд у постанові від 06.03.2019 року у справі № 910/15357/17, додатковій постанові від 05.09.2019 року у справі №826/841/17 зазначив, що суд може зменшити суму судових витрат не тільки за клопотанням іншої сторони судового провадження, а і самостійно з посиланням на приписи процесуального законодавства та практику Європейського суду з прав людини.

Встановлено, що правнича допомога надавалась позивачу ОСОБА_1 адвокатом Максимовим Р.І. на підставі договору про надання правничої (правової) допомоги від 01.06.2023 року та додатку №1 до договору про надання правової (правничої) допомоги від 01.06.2023.

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правової правничої допомоги від 01.06.2023 року адвокатом були надані наступні послуги.

Згідно з виписки банку АТ «Акцент-Банк» від 19.06.2023, ОСОБА_1 сплатила адвокату Максимову Р. суму у розмірі 15000,00 грн, відповідно до Договору від 01.06.2023.

Дослідивши надані докази на підтвердження витрати на професійну правничу допомогу адвоката, суд вважає, що вони мають не обґрунтовано завищену вартість. Таким чином, судом встановлена неспівмірність заявленого розміру витрат на професійну правничу допомогу складності справи та фактично виконаними адвокатом робіт (наданих послуг).

Суд, дослідивши надані докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, врахувавши клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, складність справи, розмір послуг, виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), час, витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих адвокатом послуг та значення справи для сторони, прийшов до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, з АТ «СЕНС БАНК» на користь ОСОБА_1 слід стягнути 7500,00 грн. судових витрат, понесених на оплату професійної правничої допомоги.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам. При зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір за позовні вимоги немайнового характеру (визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню) у розмірі 1073,60 грн., позовні вимоги в цій частині задоволено повністю відтак з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Окрім того, при зверненні до суду позивачка сплатила судовий збір за позовні вимоги майнового характеру (стягнення безпідставно набутих коштів за наслідками виконання виконавчого напису нотаріуса) у розмірі 1073, 60 грн., позовні вимоги в цій частині задоволені частково, відтак з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у розмірі 147,39 грн. виходячи із розрахунку (3572,23*100%/26020,08=13,72%, 13,72%*1073,60/100%=147,39 грн.).

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максимова Романа Ігоровича до Акціонерного товариства «Сенс Банк», третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Степанівна, третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною 08.09.2020 року, зареєстрований в реєстрі за №30586, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Сенс Банк», грошові кошти в сумі 57991,32 грн. та 650 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в сумі 3572 (три тисячі п`ятсот сімдесят дві) грн. 23 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір сплачений при подачі позову в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. за вимогу про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та 147 (сто сорок сім) грн. 39 коп. за вимогу про стягнення безпідставно набутих коштів за наслідками виконання виконавчого напису нотаріуса.

Стягнути з Акціонерного товариства «Сенс Банк» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7500 (сім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про сторони:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач Акціонерне товариство «Сенс Банк», код ЄДРПОУ юридичної особи 23494714, адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100.

Треті особи:

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Степанівна, адреса: АДРЕСА_2

Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, адреса: 49000, м. Дніпро, вул. Воскресенська, буд. 46, приміщення 54.

Суддя Н.Г. Ковтун