Справа № 502/2513/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області

у складі:

головуючого - судді Масленикова О.А.

за участю секретаря судового засідання Скрипкіної А.Ю.

розглянувши цивільну справу за заявою

ОСОБА_1

заінтересована особа: Кілійська міська рада

про встановлення факту належності правовстановлюючих документів

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою в якій вказала, що заявник є спадкоємцем земельної ділянки площею 2,75 га після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час виготовлення технічної документації, було виявлено, невідповідність в прізвищі спадкодавця, а саме замість прізвища спадкодавця « ОСОБА_3 », як записано в свідоцтві про смерть, в державному акті на право приватної власності на землю, зазначено прізвище « ОСОБА_4 ». Через зазначені розбіжності у прізвищі спадкодавця, заявник не може оформити спадщину та розпоряджатися нею згідно чинного законодавства. На підставі викладеного заявник просила суд встановити факт належності ОСОБА_2 правовстановлюючого документу державного акту серії Р1 № 497585 на право приватної власності на землю, виданого 26 вересня 2001 року.

Представник заявника надав заяву, в якій просив суд розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримує повністю.

Представник заінтересованої особи Кілійської міської ради, надав заяву в якій вказав, що вимоги заявника визнає у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності.

В зв`язку з тим, що розгляд справи проведено за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування ходу судового засідання звукозаписувальним технічним пристроєм не здійснювалось, що узгоджується з положеннями ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши подану заяву та надані докази по справі, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини:

Як вказано в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконавчим комітетом Старотроянівської сільської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 34, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно заповіту від 18.02.2010 р., ОСОБА_2 заповідала все своє майно своїм онучкам ОСОБА_1 та ОСОБА_5 .

З копії державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497585, виданого 26 вересня 2001 року на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 11 квітня 2001 року № 156/ХVI-XXІІІ, вбачається, що « ОСОБА_6 » надано у приватну власність земельну ділянку площею 2.75 га, розташовану на території Старотроянівської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

При вирішенні справи судом застосовано відповідні положення діючого законодавства.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення.

На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого.

Таким чином заявник позбавлений можливості в позасудовому порядку внести виправлення до відповідного державного акту.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника та, беручи до уваги, що в позасудовому порядку неможливо встановити відповідний юридичний факт, задовольняє заяву.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 259, 263-265, 315 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_2 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 , державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 № 497585, виданого 26 вересня 2001 року на підставі рішення 16 сесії ХХІІІ скликання Старотроянівської сільської Ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 11 квітня 2001 року № 156/ХVI-XXІІІ, « ОСОБА_6 ».

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення рішення.

Суддя Кілійського районного суду О. А. Маслеников