Справа № 235/7204/21
Провадження № 2/204/743/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 лютого 2024 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Дубіжанської Т.О.

за участю секретаря Єфімової А.О.

розглянувши у порядку спрощеного провадження у м. Дніпрі справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2023 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить суд змінити розмір аліментів, встановивши стягнення аліментів у єдиній частці від заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме у розмірі 1/7 частки, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та розстрочити плату заборгованості у розмірі 135 884,07 грн. за період з липня 2014 року по вересень 2021 року, строком на три роки.

В обґрунтування позовних вимог вказав, що сторони перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 23.05.2007 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з відповідачкою. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 04.12.2013 року з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. У відповідності до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП №64385915, заборгованість за аліментами позивача ОСОБА_1 , станом на вересень 2021 року, становить 135 884 грн. 07 коп. Позивач зазначає, що отримавши травму у 2021 році він не має можливості працювати, оскільки пересувається на милицях, і внаслідок отриманої травми він не зможе працювати монтажером і ремонтником рекламного устаткування, займатися висотними роботами, внаслідок чого й нього погіршився матеріальний стан. Таке стягнення для позивача є надмірним, а тому він просить змінити розмір аліментів з 1/4 частини на 1/7 частину від усіх видів його заробітку та розстрочити заборгованість за аліментами на три роки, щоб зменшити загальний процент стягнення з його грошового утримання, оскільки, скрутне матеріальне становище у зв`язку із отриманою травмою, відсутність доходу та неможливість працювати. Тому позивач вимушений звернутися до суду із вказаною позовною заявою.

Ухвалою суду від 27 жовтня 2023 року у справі відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 27.10.2023 року, а також відповідачу було направлено копію позовної заяви із додатками.

23.02.2022 року відповідачка надавала суду відзив на позов, в якому просить відмовити в задоволенні позову з підстав не надання позивачем належних, допустимих та достатніх доказів того, що його матеріальне становище змінилося. Вказує, що позивач навпаки має можливість сплачувати аліменти, оскільки у період заборгованості по аліментам, позивач придбав нерухоме майно, а саме: земельна ділянка Кадастровий номер: :04:263:0929, площа 0.0607, дата державної реєстрації земельної ділянки: 19.04.2017, даний факт підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Крім того, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на листопад 2021 року складала 138 074,07 грн., яку позивач погасив 26.11.2021 року в повному обсязі, що підтверджується постановою від 06.12.2021 року та випискою з банку. Матеріальний стан позивача, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати свого сина, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню по наступним підставам.

Відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що сторони у справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у м. Донецьку від 08.08.2015 року, актовий запис № 530 (а.с. 15). Дитина проживає разом із відповідачкою, що не заперечується сторонами.

Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 04.12.2013 року, з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до повноліття дитини (а.с. 16-21).

05.02.2021 року державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження ВП № 64385915 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_4 , 2006 р.н. на підставі дублікату виконавчого листа № 6/235/200/20(а.с. 24-25).

Згідно наданого розрахунку заборгованості зі сплати аліментів ВП № 64385915, заборгованість за аліментами позивача ОСОБА_1 , станом на вересень 2021 року, становить 135 884 грн. 07 коп. (а.с. 26-27).

Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 5190/718 від 05.08.2021 року, вбачається, що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні з 05.08.2021 року по 26.08.2021 року з діагнозом: ВЧМТ. Струс головного мозку. Забійна рана голови. ЗТГК. Забій рудної клітини. Закритий перелом верхньої третини правої стегнової кістки (а.с. 31-32).

Позивач вказує, що під час перебування на лікуванні витрачено близько 100 000 грн. Загальний розмір аліментів, який нараховується та стягується з позивача на користь відповідачки, він не в змозі заплати, так як у нього скрутне матеріальне становище у зв`язку із отриманою травмою, відсутність доходу та неможливість працювати. Крім того, заборгованість зі сплати аліментів, яка становить 135 884 грн. 07 коп., для нього є непосильною.

Згідно ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Аналізуючи зміст ст. 192 Сімейного кодексу України, суд відзначає, що підставами для зміни розміру аліментів є: зміни матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів; погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів; інші випадки, передбачені Сімейним кодексом України.

Аналогічні положення закріплені і в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Тобто, звертаючись до суду із позовом про зменшення розміру аліментів платник аліментів, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, повинен довести те, що після визначення судом розміру аліментів, відбулись зміни в його матеріальному або сімейному стані, погіршився стан його здоров`я або існують інші обставини, визначені в Сімейному кодексі України, які перешкоджають йому сплачувати кошти на утримання дитини у визначеному розмірі.

Отже з урахуванням викладеного позивач має не лише зазначити про зміну свого матеріального становища в бік погіршення, а й надати докази про таку зміну. Однак, суду не надано жодного належного доказу, що підтверджував би обставини, викладені в позовній заяві про зміну його матеріального стану. Зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача, він мотивує погіршенням свого стану здоров`я. Проте, подані ним докази, а саме консультативні висновки та фіскальні документи про придбання ліків не свідчить про зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я позивача, які в подальшому потягли зміну його матеріального стану та не підтверджують факту неможливості його працевлаштування та отримання доходів.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи у період отримання позивачем травми 2021 року, останній погасив заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 135 884 грн. 07 коп., що підтверджується випискою банку від 13.12.2021 року та постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу ДВС у м. Дніпро Південно-Східного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту з коштів від 06.12.2021 року, де вказано, що заборгованість зі сплати аліментів сплачено в повному обсязі. (а.с. 100-101).

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку про недоведеність обставин зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я, які б давали саме правові підстави для повного або часткового зменшення розміру аліментів, про що позивач просить у своєму позові .

Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, відповідно до ст. ст. 76, 77, 78 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Докази повинні бути належні, допустимі та достовірні. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем за подачу позову було сплачено судовий збір у розмірі 908 грн. Оскільки у задоволенні позову відмовлено, то не підлягають відшкодуванню судові витрати позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 180-183, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 137, 141, 259, 263-265, 274-279 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Т.О. Дубіжанська