Головуючий у І інстанції Ключник А.С.
Провадження № 22-ц/824/4409/2024 Доповідач у 2 інстанції Матвієнко Ю.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

01 лютого 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді: Матвієнко Ю.О.,

суддів: Мельника Я.С., Гуля В.В.,

при секретарі: Зубленку Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу суддіСвятошинського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 рокупро відмову у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ),про встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту неправильності запису в акті цивільного стану, у якій просив встановити факт неправильності запису в акті цивільного стану - актовому записі про народження ОСОБА_1 №2617 від 10.09.1975 року, складеному Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо по батькові матері заявника в графі «відомості матір», яка вказана невірно « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_2 ».

Обґрунтовуючи заяву, посилався на те, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження ОСОБА_1 за № 2617 від 10.09.1975 року, складеного Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за № 410003465 від 16.08.2023 року в графі «відомості матір» зазначено невірно по батькові матері, а саме замість вірного « ОСОБА_2 » невірно зазначено « ОСОБА_2 ».

У зв`язку з цим заявник звернувся до Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про внесення змін до актового запису про його народження № 2617 від 10.09.1975 року, складеного Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в графі «відомості матір» виправити по батькові з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ».

На підтвердження свого прохання ОСОБА_1 було надано такі документи: паспорт НОМЕР_1 , виданий Ленінградським РУ ГУ МВС України в м. Києві від 13.08.1999 року на ім`я « ОСОБА_1 »; свідоцтво про народження заявника НОМЕР_2 від 10.09.1975 року, видане Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ім`я « ОСОБА_1 »; свідоцтво про народження брата Заявника НОМЕР_3 від 18.05.2023 року, видане Дніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на ім`я « ОСОБА_4 »; свідоцтво про шлюб батьків Заявника НОМЕР_4 від 05.01.1967 року, видане Мінським відділом запису актів цивільного стану м. Мінськ, республіки Білорусь на ім`я « ОСОБА_5 та ОСОБА_2 »; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження заявника № 2617 від 10.09.1975 року, за №410003465 від 16.08.2023 року; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження брата заявника № 02 від 10.02.1968 року, за №41003381 від 16.08.2023 року; копія актового запису про народження матері Заявника № 09 від 05.07.1945 року; повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть матері заявника №18486 від 25.08.2021 року, за № 41003312 від 16.08.2023 року.

Проте, 22.08.2023 року висновком Київського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про внесення змін до актового запису цивільного стану відмовлено ОСОБА_1 у внесенні змін до актового запису про його народження № 2617 від 10.09.1975 року, складеного Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у зв`язку з відсутністю актового запису про шлюб матері, та розбіжностями у написанні імені та по батькові його матері.

Та відповідно до наданих Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) документів, а саме: повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про народження брата заявника № 02 від 10.02.1968 року, за № 41003381 від 16.08.2023 року в графі «відомості про матір» прізвище зазначено « ОСОБА_2 », ім`я зазначено « ОСОБА_2 », по батькові зазначено « ОСОБА_2 »; повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про смерть матері заявника № 18486 від 25.08.2021 року, за № 41003312 від 16.08.2023 року в графі «відомості про померлу особу» прізвище зазначено « ОСОБА_2 », ім`я зазначено « ОСОБА_2 », по батькові зазначено « ОСОБА_2 ».

Враховуючи викладене, внести зміни до актового запису про народження заявника неможливо, а іншого порядку встановлення факту належності правовстановлюючого документу не існує. При цьому, встановлення даного факту потрібне ОСОБА_1 для оформлення спадкових прав.

Ухвалою судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, з тих підстав, що заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Не погоджуючись з ухвалою про відмову у відкритті провадження, заявник ОСОБА_1 через представника - адвоката Кріля В.Я. подав на неї апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обгрунтовуючи скаргу, апелянт посилається на те, що підставою для відмови у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 суд зазначив положення ч. 3 ст. 315 ЦПК України, згідно якої справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Враховуючи вільну трактовку норм ЦПК України, судом прийнято невірний висновок щодо відмови у відкритті провадження на підставі ч. 3 ст. 315 ЦПК України, з посиланням на те, що ці питання вирішуються органом, який видав документ.

При цьому, заявник звернувся із заявою про встановлення факту, а саме: встановити факт неправильності запису в акті цивільного стану - актовому записі про народження ОСОБА_1 № 2617 від 10.09.1975 року, складеному Святошинськимвідділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо по батькові матері заявника в графі «відомості матір», яке вказано невірно « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_2 ».

Тобто, суд першої інстанції, застосувавши вищезазначену норму для відмови у відкритті провадження, послався на перелік інших справ, які не підлягають розгляду в порядку окремого провадження, що в свою чергу не відповідає дійсності та не викладено у прохальній частині заяви, чим порушено норми процесуального права.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Кріль В.Я.апеляційну скаргу підтримав та просив про її задоволення з викладених у ній підстав.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника заявника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення скарги без задоволення, а ухвали суду - без змін, виходячи з наступного.

Звернувшись із заявою, ОСОБА_1 просив встановити факт неправильності запису в акті цивільного стану - актовому записі про його, ОСОБА_1 , народження № 2617 від 10.09.1975 року, складеному Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), щодо по батькові матері заявника в графі «відомості матір», яке вказано невірно « ОСОБА_2 » замість вірного « ОСОБА_2 ».

Відмовляючи у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 , суддя виходив з того, що дана заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства,і колегія суддів погоджується з такими висновками суду, виходячи з наступного.

За положеннями статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частина перша статті 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 19 ЦПК України, яка визначає компетенцію судів щодо розгляду цивільних справ, у порядку цивільного судочинства розглядаються справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Статтею 16 ЦК України визначений перелік способів судового захисту і ця норма містить вказівку на те, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

З наведеного вбачається, що підставою для судового захисту цивільного права або інтересу є його порушення, невизнання або оспорювання, при цьому особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який не суперечить закону.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Порядок розгляду судом справ окремого провадження визначено нормами розділу IV ЦПК України.

Відповідно до положень частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності чи відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом (частина третя статті 294 ЦПК України).

Згідно зі статтею 315 цього Кодексу суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

За приписами статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Актовий запис цивільного стану є безспірним доказом фактів, реєстрація яких посвідчується, до спростування його в судовому порядку.

Правила проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання затверджуються Міністерством юстиції України.

Внесення змін до актових записів цивільного стану передбачене нормою статті 22 цього Закону, якою встановлено, що внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку зазначаються причини відмови та можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення будь-яких змін до актових записів цивільного стану регулюється Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року № 96/5, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 14.01.2011року за № 55/18793.

Пунктом 1.1. цих Правил передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у випадках, передбачених чинним законодавством.

У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Слід зауважити, що внесення змін до актових записів цивільного стану здійснюється виключно за місцем зберігання першого примірника відповідного актового запису.

Повторна видача свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану здійснюється виключно за місцем зберігання відповідного актового запису.

У разі введення воєнного стану внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року №96/5 з урахуванням особливостей, передбачених п. 14 розділу 11 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні,затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5 та у відповідності до положень постанови Кабінету Міністрів України від 24 січня 2023 року № 66 «Про забезпечення здійснення закордонними дипломатичними установами України повноважень у сфері державної реєстрації актів цивільного стану в умовах воєнного стану».

Для того, щобвиправити помилку в актових записах цивільного стану, треба звернутися до відділу ДРАЦСу за місцем проживання чи реєстрації із заявою. Звертатися з заявою можуть особи, щодо яких складено актовий запис, один із батьків, опікун, піклувальник дитини, опікун недієздатної особи, спадкоємці померлого, представники органу опіки та піклування при здійсненні повноважень з опіки та піклування стосовно особи, яка має право на подачу заяви.

За результатами перевірки зібраних документів, відділ ДРАЦСускладає обґрунтований висновок про внесення змін або про відмову у цьому. В останньому випадку чітко зазначаються причини відмови та зазначається можливість її оскарження у судовому порядку. Якщо актовий запис, в який треба внести зміни, знаходиться в іншому відділі ДРАЦС, то справа надсилається до даного відділу ДРАЦС для виконання.

Таким чином, оскільки свідоцтво про народження є документом, що видається органом державної реєстрації актів цивільного стану, і саме ці органи вносять відповідні зміни до вчинених ними актових записів,заява ОСОБА_1 про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документа судовому розгляду в окремому провадженні не підлягає, а відтак судом обґрунтовано відмовленоу відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України. В даному випадку ОСОБА_1 слід оскаржувати відмову органу державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актового запису цивільного стану про його народження.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм процесуального права законності та обґрунтованості ухвали не спростовують, оскільки відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 376 ЦПК України порушення норми процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення суду лише, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи, натомість справа судом вирішена правильно, з дотриманням вимог процесуального закону в частині правил відкриття провадження у цивільній справі.

Інші аргументи апеляційної скарги не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладені у мотивувальній частині ухвали, та зводяться до незгоди заявника з висновками суду.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки Святошинським районним судом м. Києва ухвалу від 20 листопада 2023 року постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для її скасування згідно ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 383 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу судді Святошинського районного суду міста Києва від 20 листопада 2023 року про відмову у відкритті провадження -залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: