Справа №490/9993/24
Провадження №2/490/3902/2024
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

08 листопада 2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Чаричанський П.О., вивчивши матеріали позовної заяви позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В:

07 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася з вищезазначеним позовом до відповідача ОСОБА_2 та просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 усіх видів його заробітку (доходу) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним 23- річного віку за умови, якщо він буде продовжувати навчання, починаючи стягнення з дня подання цього позову.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд прийшов до переконання, що позовну заяву слід залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків, тому що її подано з порушенням вимог ст. 175, 177ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України.

У відповідності до частини 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статях 175 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також згідно з ч. 5 ст.175 ЦПК України у разі пред`явлення позову особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, в заяві повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Порядок звернення до суду з позовною заявою урегульований Цивільним процесуальним кодексом України.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїм и правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ч. 1 ст. 47 ЦПК України, здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно з ч. 1 ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

Як вбачається з поданих матеріалів, ОСОБА_1 просить стягнути аліменти на свою користь на період навчання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який є повнолітнім.

Відповідно до ч. 1 ст. 34 ЦК України, повну цивільну дієздатність має фізична особа, яка досягла вісімнадцяти років (повноліття).

Всупереч викладено, в позовній заяві не зазначено, що ОСОБА_1 діє зі згоди повнолітньої дитини та в його інтересах.

Водночас, ч. 3 ст. 199 СК України визначено коло суб`єктів, які мають право звернутися до суду з відповідним позовом: право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Разом з тим, необхідно звернути увагу позивача на те, що відповідно до закону повнолітня дитина, яка продовжує навчання, має повний обсяг цивільної процесуальної дієздатності та може звернутись самостійно з позовом про стягнення аліментів на її утримання; у разі подання позову матір`ю дитини, повинні бути зазначені підстави такого звернення.

Відповідно до ч. 1 ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання, лише в інтересах повнолітнього сина, не наділяє її правом матеріально-правової вимоги до відповідача, у своїх інтересах, в тому числі аліментів на свою користь.

Суд зазначає, що ч. 3 ст. 199 СК України слід застосовувати одночасно зі ст.ст. ЦПК України та ЦК України, які регулюють процесуальну дієздатність. Право звернутися з позовом про стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, на свою користь можливо, якщо дитина ще не отримала повну процесуальну дієздатність.

З правового аналізу статей 3, 13, 47 ЦПК України, статті 30 ЦК України та ч. 3 ст. 199 СК України ОСОБА_1 , як мати повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, має право звернутись, в інтересах останнього, з відповідним позовом про стягнення аліментів з відповідача. Проте оскільки ОСОБА_3 має повну цивільну процесуальну дієздатність, саме він може бути позивачем у зазначеній справі та аліменти мають бути стягнуті на його користь, а не на користь матері, яка звернулась до суду з позовом.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимога суду про усунення недоліків позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Крім того, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, слід зазначити, що саме звернення особи до суду з заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання заявником умов реалізації права на звернення до цього суду з заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.

Відповідно до частин 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Враховуючи наведене, суд прийшов до переконання, що позовну заяву позивачки, слід залишити без руху, надавши такій можливість усунути зазначені в ухвалі суду недоліки, а саме:

1). Надати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав;

2). Зазначити підстави звернення до суду в інтересах повнолітньої дитини, щодо стягнення аліментів, що належать останньому - на користь його матері (позивача).

Керуючись ст.ст. 175-177, 185, 260 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання - залишити без руху та надати строк для усунення вказаних недоліків, протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала суду про залишення позову без руху оскарженню не підлягає.

Суддя П. О. Чаричанський