Справа № 509/4495/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Кочко В.К.,

при секретарі Савченко М.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в с-ще Овідіополь цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган місцевого самоврядування "Служба у справах дітей Великодолинської селищної ради", про захист прав неповнолітньої дитини

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом про захист прав неповнолітньої дитини, в якому зазначив, що 29 квітня 1995 року між ним та відповідачкою був укладено шлюб в якому народилась дитина донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . У 2022 році, під час окупації Російською Федерацією території попереднього місця проживання позивача, а саме: смт. Верхній Рогачик Верхньорогачицького району Херсонської області, він зі своєю неповнолітньою донькою були вимушені покинути окуповану територію та переїхати до АДРЕСА_1 , та отримати статус внутрішньо переміщеної особи, проте відповідачка залишилась на окупованій території, з того часу зв`язок між ними перервано. З грудня 2022 року, позивач разом з донькою постійно проживає окремо від відповідачки в будинку за вищезазначеною адресою. Відповідачка не спілкується з дитиною та позивачем. Позивач самостійно займається вихованням та утриманням дитини, в той час як відповідачка усунулась від виконання своїх батьківських обов`язків, не приймає особистої участі у вихованні та утриманні неповнолітньої доньки, яка проживає разом з батьком, але в той час між сторонами не досягнуто згоди щодо визначення її місця проживання. Враховуючи потребу у здійсненні прав та обов`язків щодо належного виховання дитини та захисту її прав без згоди відповідачки у відповідності до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України, позивачем була заявлена вимога про визначення місця проживання неповнолітньої доньки разом з батьком. Окрім того позивач вказує, що для здійснення особисто своїх батьківських обов`язків щодо належного виховання дитини, враховуючи, що мати усунулася від виховання дитини і позивач виховує доньку самостійно, йому необхідно встановити факт самостійного виховання дитини, в зв`язку з тим, що це надає йому право належним чином особисто здійснювати свої батьківські обов`язки, які покладені на нього Сімейним КодексомУкраїни, діяти в інтересах дитини у випадках передбачених Законом незалежно від волі відповідачки та надає інші права, передбачені Сімейним Кодексом України у разі ухилення одного з батьків від виконання батьківських обов`язків. З наведених підстав посилаючись на положенняст.ст.150,157,160,161Сімейного КодексуУкраїни, позивач просить встановити (визначити) місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , та встановити факт, що має юридичне значення в тому, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , самостійно виховує та утримує віком до 18-ти років (неповнолітню дитину) - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву, в якій зазначив, що підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, при цьому надала суду заяву, в якій зазначила, що позов визнає та просить розглянути справу без її участі.

Представник третьої особи «Служба у справах дітей Великодолинської селищної ради» Одеського району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи, повідомлявся належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали по справі, встановив наступні обставини.

29 квітня 1995 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено шлюб який, що зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньорогачицького районного управління юстиції в Херсонської області (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 ), за актовим записом № 15 від 29.04.1995 року. В цьому шлюбі у ОСОБА_1 та ОСОБА_2 народилася дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 ) видане відділом реєстрації актів цивільного стану Верхньорогачицького районного управління юстиції Херсонської області, за актовим записом № 14 від 17.02.2010 року. У 2022 році, під час окупації Російською Федерацією території попереднього місця проживання позивача, а саме: смт. Верхній Рогачик Верхньорогачицького району Херсонської області, позивач зі своєю неповнолітньою донькою були вимушені покинути окуповану територію та переїхати до АДРЕСА_1 , та отримати статус внутрішньо переміщеної особи, що підтверджується довідкою за № 5125- від 05.04.2023 року видану Великодолинською селищною радою Одеського району (колишнього Овідіопольського) Одеської області відповідно до Порядку постанови КМУ від 08.06.2016 р. за № 352 «Про облік внутрішньо переміщених осіб», проте відповідачка залишилась на окупованій території. Ця територія є окупованою і по цей час, що підтверджується Переліком територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно до Наказу № 120 від 23 квітня 2024 року), код окупованої території UA0022914 Каховський район, Верхньорогачицька селищна територіальна громада. Спільна дитина сторін донька ОСОБА_3 залишилась проживати разом з позивачем, знаходиться на його вихованні та утриманні. Те, що з грудня 2022 року позивач самостійно, без участі позивачки виховує та утримує неповнолітню доньку ОСОБА_3 , підтверджується наступними письмовими доказами: актом перевірки будинку (квартири) Великодолинської селищної ради за № 361 від 05.06.2024 р. посвідчену ОСОБА_4 депутатом Великодолинської селищної ради в якої зазначено, що позивач та його донька з грудня 2022 року проживають разом, за адресою: АДРЕСА_1 , а матір дитини у вказаному будинку не проживає; довідкою про склад сім`ї Великодолинської селищної ради Одеського району Одеської області за № 325 від 17.06.2024 року, в якої зазначено, що з грудня 2022 року, за адресою: АДРЕСА_1 , позивач проживає разом з донькою; інформацією свідків від 17.06.2024 року, гр. ОСОБА_5 , та гр. ОСОБА_6 , які свідчать про те, що позивач проживає разом зі своєю неповнолітньою донькою, самостійно її виховує та утримує без участі матері та інших осіб, за адресою: АДРЕСА_1 ; довідкою від 17.06.2024 року (б/н) зі Студії танцю та силової акробатики «Panda_Studio» (смт. Великодолинське Одеська обл.) посвідчену ФОП ОСОБА_7 в якої зазначено, що з лютого 2024 року, вихованням дитини займається позивач - який відвідує школу (батьківські збори, спортивні змагання), здійснює відповідні сплати та інше. Також встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3 навчається на дистанційній формі навчання (онлайн) у закладі загальної середньої освіти, а саме - у Ліцеї №3 Новокаховської міської ради Херсонської області в 9-Б класі, що підтверджується довідкою за № 180 від 05.06.2024 року Ліцею №3 Новокаховської міської ради Херсонської області.

Таким чином, суд приходить до висновку, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з грудня 2022 року проживає разом з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , який її самостійно виховує та утримує. Виходячи з того, що неповнолітня дитина проживає разом з батьком, але в той же час між сторонами не досягнуто згоди щодо визначення місця проживання дитини, суд вважає, що встановлення місця проживання дитини разом з позивачем надає останньому можливість захищаючи права та інтереси неповнолітньої дитини, здійснювати права та обов`язки щодо належного виховання дитини та захисту її прав без згоди відповідачки у відповідності до вимог ст. 157 Сімейного Кодексу України.

Відповідно до ст. 7 Сімейного Кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Відповідно дост.15Сімейного КодексуУкраїни, сімейні обов`язки є такими, що тісно пов`язані з особою, а тому не можуть бути перекладені на іншу особу.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

У статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18).

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Відповідно до ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Встановлення факту самостійного утримання неповнолітньої дитини надає позивачу право, з метою захисту прав та інтересів дитини, належним чином особисто здійснювати свої батьківські обов`язки, які покладені на нього Сімейним Кодексом України, діяти в інтересах дитини у випадках передбачених Законом незалежно від волі відповідачки, надає позивачу право ініціювати процедуру позбавлення батьківських прав. В зв`язку з тим, що вимога про встановлення факту самостійного виховання фактично пов`язана з виникненням, зміною або припиненням особистих майнових прав батьків дитини, які закріплені в Сімейному кодексі України, такими як право батьків на визначення місця проживання дитини, право матері чи батька на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав у випадку, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, суд вважає, що ця вимога підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

За таких обставин суд вважає, що позов є обгрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263, 264, 315 ЦПК України, ст.ст. 121, 141, 150, 157, 160, 161 Сімейного Кодексу України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган місцевого самоврядування "Служба у справах дітей Великодолинської селищної ради" Одеського району Одеської області, про захист прав неповнолітньої дитини, - задовольнити.

Встановити (визначити) місце проживання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 , разом з батьком ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_4 .

Встановити факт, що має юридичне значення в тому, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_4 , самостійно виховує та утримує віком до 18-ти років (неповнолітню дитину) - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Кочко В.К.