Справа №642/9119/21
Провадження № 2/642/63/24
06 лютого 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Проценко Л.Г.,
за участю секретаря - Карташова М.С.,
представника позивача - ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
31.12.2021 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом, в якому просила 1) Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини та вважати, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час своєї смерті постійно проживав у домоволодінні по АДРЕСА_1 . 2) Визнати за ОСОБА_2 право власності в порядку спадкування за законом на 25/300 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. А-1 з прибудовами загальною площею 321,0 кв.м, житловою площею 172,6 кв.м) після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Позивачці належить 25/300 частин вказаного домоволодіння на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.04.1963 року, виданого Другою ХДНК та 25/300 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2019 року, виданого Другою ХМДНК, яке було оформлене після смерті брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 25/300 частин зареєстровані за батьком позивача - ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.04.1963 року.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки - ОСОБА_6 , після якого відкрилася спадщина у вигляді 25/300 частин вказаного домоволодіння. За час свого життя ОСОБА_6 залишив заповіт, посвідчений 16.05.1986 р. держаним нотаріусом Другої ХДНК за р.№1-1532, яким все своє майно, в тому числі належну йому частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , заповідав своєму онукові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 .
ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_6 у вигляді 25/300 частин домоволодіння шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний термін, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу №573/1986, однак за час свого життя не оформив.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , який заповітів не складав і після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 25/300 частини вказаного домоволодіння. З заявами про прийняття спадщини згідно відповіді Другої ХМДНК №2483/02-14 від 26.11.2021 р. у встановлений законом термін ніхто не звертався.
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 були його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , шлюб між якими було розірвано 20 травня 1997 року.
Батько спадкодавця ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, бо постійно мешкав разом з ним у зазначеному домоволодінні на час смерті сина, а мати спадкодавця ОСОБА_3 спадщину після смерті сина у встановлений законом строк не прийняла.
На час смерті ОСОБА_5 не мав постійного місця проживання та реєстрації, будь-яке житло на праві власності йому не належало і на час своєї смерті фактично проживав зі своїм батьком у домоволодінні по АДРЕСА_1 .
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 25/300 частин домоволодіння, які належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.04.1963 року, та 25/300 частин домоволодіння, які не було оформлено після смерті сина ОСОБА_5 .
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його рідна сестра - позивач ОСОБА_2 , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви у встановлений законом строк. Спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_4 відсутні. Шлюб між ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_15 розірвано 03 жовтня 2009 року.
Позивачка оформила спадщину у вигляді 25/300 частин вказаного домоволодіння, які належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.04.1963 року, про що Другою ХМДНК за р.№2-292 видано свідоцтво про право на спадщину за законом від 15.11.2019 року. Право на 25/300 частин домоволодіння, яке належало братові після смерті сина ОСОБА_5 , позивачкою не оформлено.
Позивачка звернулась до Другої ХМДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 25/300 частин зазначеного домоволодіння, які зареєстровані заїї батьком ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , та які не були оформлені братом ОСОБА_4 після смерті сина ОСОБА_5 , однак відповіддю Другої ХМДНК №2483/02-14 від 26.11.2021 року їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документального підтвердження місця постійного проживання ОСОБА_5 на час його смерті.
Факт постійного проживання ОСОБА_4 разом з сином на час його смерті у вказаному вище домоволодінні підтверджується фактом реєстрації ОСОБА_4 у домоволодінні, відсутністю зареєстрованого місця проживання у спадкодавця ОСОБА_5 , наявністю заповіту, про який ОСОБА_5 було відомо, а також поясненнями свідків, заява про допит яких додається до позову.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 20.01.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
В подальшому на виконання розпорядження Верховного суду від 14.03.2022р. №7/0/9-22 у зв`язку зі зміною територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану справа за актом прийому передачі від 31.03.2022р. передана до Київського районного суду м. Полтави для розгляду.
Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 30.05.2023 р. справа прийнята до провадження, а ухвалою того ж суду від 24.08.2023р. цивільна справа передана на розгляд до Ленінського районного суду м. Харкова.
Враховуючи, що вищевказана ухвала Київського районного суду м.Полтави ніким не оскаржена, а відповідно ч.1 та 2 ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються, ухвалоюЛенінського районного суду м. Харкова від 16 жовтня 2023 р. прийнято до свого провадження позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності на 25/300 частин домоволодіння з надвірними будівлями в порядку спадкування за законом.
Ухвалою суду від 27 листопада 2023 р. задоволено клопотання представника позивача і витребувано з 2-ї ХМДН інформацію щодо звернення з заявами про прийняття чи відмову від спадщини, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , 1958 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та щодо залишення заповіту на випадок смерті, а також копії спадкової справи.
Ухвалою суду від 11.12.2023 року закрито підготовче судове провадження та справу призначено до розгляду по суті.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, при цьому позов підтримала в повному обсязі.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, була повідомлена належним чином про дату, час та місце розгляду справи, в т.ч. шляхом оголошення на сайті судової влади, відзиву на позов чи будь яких клопотань про неможливість прибути у судове засідання не надала. Таким чином суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що знає родину ОСОБА_6 , в т.ч. і ОСОБА_6 та прадіда, якому колись належав весь будинок. Позивачку вона знає з 1960 років і з якою у неї склалися дружні відносини. Також вона знає і відповідачку ОСОБА_3 , першу дружину ОСОБА_4 , з якою склалися сусідські відносини. Їй належить частина домоволодіння по АДРЕСА_1 , яку вона отримала у спадок після смерті рідної сестри у 2017р. Житлові приміщення ОСОБА_4 та її житлові приміщення (квартири) знаходяться через стіну будинку де вони проживали. Вона знає, що у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 народився хлопчик на ім`я ОСОБА_5 і бачила, як дружина гуляла з дитиною на подвір`ї. Скільки проживала за зазначеною адресою ОСОБА_3 не знає, однак її мати розповідала, що остання у 90 роках розлучилась з ОСОБА_4 і пішла з квартири і більше там не з`являлась. У ОСОБА_4 також була і друга дружина - ОСОБА_19 , однак спільних дітей у них не було. Вона зустрічала ОСОБА_4 , який розповідав про сина ОСОБА_5 , який проживав разом з ним і якому ОСОБА_4 , розділив шафою велику кімнату. Також він скаржився на ОСОБА_5 , оскільки той вів антисоціальний образ життя, пиячив, міг кілька днів не приходити додому і не прислухався до нарікань батька, який сильно нервував від того. Вона бачила ОСОБА_5 на подвір`ї, а також як той приходив та виходив з частини будинку (квартири) що належить ОСОБА_4 також вона пару разів заходила до ОСОБА_4 , де бачила засоби гігієни (не менше двох зубних щіток), речі та взуття ОСОБА_5 , а також перегороджену шафою кімнату. ОСОБА_4 був хворою людиною, страждав на туберкульоз, був худим, з жовтим кольором обличчя, і часто знаходився у лікарні. ОСОБА_5 постійно проживав у батька ОСОБА_4 з 2016р. до моменту своєї смерті у серпні 2018р., крім них в квартирі більше ніхто не проживав. На час смерті ОСОБА_5 ОСОБА_4 знаходився у лікарні. Позивачка приходила до брата ОСОБА_4 , а також була на його похованні.
Свідок ОСОБА_21 в судовому засіданні показав, що знайомий з позивачкою, яка є сестрою ОСОБА_4 , також він знає і ОСОБА_3 , яка була дружиною останнього та з якими у нього склалися нормальні відносини. З ОСОБА_4 він знайомий з 3-го класу, оскільки проживали поряд та навчались в одному класі. В подальшому його батьки отримали квартиру на АДРЕСА_2 , після того зустрічались рідко. Він знає що ОСОБА_4 у 80-х роках одружився з ОСОБА_3 і у них народився син ОСОБА_5 . ОСОБА_3 бачив останній раз у кінці 80-х роках і знає що вона розлучилась з ОСОБА_4 , та пішла з дитиною з будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Приблизно у 2008р. він знов зустрівся з ОСОБА_4 , який торгував книжками на ринку, після того стали зустрічались. Він декілька разів був вдома у ОСОБА_4 та бачив його сина ОСОБА_5 у помешканні, який був не зовсім адекватним. Також він бачив у помешканні брудні речі ОСОБА_5 та його чемодан. ОСОБА_4 йому зазначав, що його син ОСОБА_5 повернувся до нього, однак ніде не працює, пиячить, вимагає гроші, веде антисоціальне життя. ОСОБА_4 надавав гроші ОСОБА_5 , який одного разу викрав гроші у батька. Крім того, ОСОБА_4 йому розповідав, що ОСОБА_5 часто уходить на декілька днів з дому, двічі бив вікна, коли він не пускав його п`яного до помешкання. Він знає , що ОСОБА_5 проживав у ОСОБА_4 протягом 2016-2018 років. ОСОБА_4 страждав на захворювання легенів, (підозра на туберкульоз) та рак і часто знаходився на лікуванні, де син його не відвідував. На лікування ОСОБА_4 возив ОСОБА_23 , який з ним товаришував. В 2018р. він був у ОСОБА_4 , який зазначав, що не може додзвонитися до ОСОБА_5 та просив його також зателефонувати синові, який можливо не хоче брати слухавку коли він телефонує. В подальшому через знайому ОСОБА_4 дізнався, що коли він був на лікуванні ОСОБА_5 у серпні 2018р. помер та дуже страждав від того. Через деякий час ОСОБА_4 помер і позивачка займалася похованням брата.
Свідок ОСОБА_24 , в судовому засіданні показав, що він товаришував з ОСОБА_4 приблизно з 1995р., знав, що у нього була дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_5 . Також він знає про їх розлучення, а також про розлучення з другою дружиною - ОСОБА_19 . Приблизно з 2000р. він знає і позивачку - сестру ОСОБА_4 . Від ОСОБА_4 він дізнався, що його син ОСОБА_5 переїхав та проживає у нього. Він пару разів на місяць бував у ОСОБА_4 вдома по АДРЕСА_1 , де він бачив і ОСОБА_5 . В одноповерховому будинку було кілька входів, до ОСОБА_4 вхід був збоку. В житловому приміщенні де проживав ОСОБА_4 у прихожій було взуття, на вішалці одяг ОСОБА_5 , а на вмивальнику - засоби гігієни (зубні щітки). Також кімната де проживав ОСОБА_4 була перегороджена шафою і за його словами, щоб відокремити місце проживання ОСОБА_5 .ОСОБА_4 йому казав, що ОСОБА_5 не працює, не допомагає, пиячить з друзями, просить гроші, може пропасти на 2-3 доби, а один раз вибив вікно. У ОСОБА_4 було багато захворювань і він пропонував пройти обстеження, возив його разом з товаришем ОСОБА_21 по лікарнях. ОСОБА_4 надавав гроші ОСОБА_5 , який проживав у нього приблизно з 2016р. до моменту своєї смерті наприкінці літа 2018р. В цей час ОСОБА_4 знаходився у лікарні, оскільки проходив хімічну терапію та на момент відвідування розказав про це. В подальшому ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_4 помер і позивачка займалася похованням брата.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.ч.1,2,3 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За ч.ч.1,3 ст.13, ч.1 ст.49 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторонни користуються рівними процесуальними правами.
Відповідно до ст.76, ч.ч.1,2,3 ст.77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За ч.ч.1,5,6 ст.81,ст.89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Суд, дослідивши докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про народження НОМЕР_1 у ОСОБА_6 та ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_9 народилася ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_10 - ОСОБА_4 (свідоцтво про народження НОМЕР_2 ). (а.с.25,26,137)
За свідоцтвом про смерть НОМЕР_3 ОСОБА_14 , 1920 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , про що здійснено відповідний запис за №712.(а.с.16)
Відповідно до дублікату свідоцтва про право на спадщину від 02.04.1963 року виданого Другою ХДНК за р.№3-536 спадкоємцями після померлої ІНФОРМАЦІЯ_12 ОСОБА_14 є в рівних частках супруг ОСОБА_6 та малолітні діти ОСОБА_2 , 1953 р.н. та ОСОБА_4 ,1958 р.н. До складу спадкового майна входить частина домоволодіння, що знаходиться у АДРЕСА_1 та гроші на відповідних рахунках. Зазначена 25/100 частина домоволодіння на праві приватної власності зареєстрована за ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в КП ХМБТІ 29.09.1999 р. за реєстровим №2870. (а.с.8, об.142,143)
Згідно до повторного свідоцтва про народження НОМЕР_4 у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_13 народився ОСОБА_5 , про що здійснено відповідний запис за №1296. (а.с.27, об.135)
Відповідно до повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 24.04.2019 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . Про що здійснено відповідний запис за №8502. (а.с.17)
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_6 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 розірвано 20 травня 1997 р., про що здійснено відповідний запис за №216. Прізвища після розірвання шлюбу: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . (а.с.28, об.134)
Відповідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_7 шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_15 розірвано 03 жовтня 2009 р., про що здійснено відповідний запис за №291. Прізвища після розірвання шлюбу: ОСОБА_4 та ОСОБА_15 . (а.с.29,135)
Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 від 08.02.2019 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18,об.131)
Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2019 року виданого Другою ХМДНК за р.№2-292 спадкоємицею майна ОСОБА_4 , 1958 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є його сестра ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 . Спадщина складається з 25/300 частин житлового будинку АДРЕСА_1 . На земельній ділянці розташовано житловий будинок з прибудовами літ. А-1 загальною площею 326,0 кв.м, житловою площею 173,4 кв.м. та житловий будинок з прибудовами літ. Б-1 загальною площею 31,7 кв.м, житловою площею 11,6 кв.м. (а.с.7, об.149)
Відповідно до копії технічних паспортів від 20.08.2019р. та 16.12.2021 р., витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва (реєстраційний № ТІ01:9345-4167-2946-1955) від 09.12.2021р. та Звіту ТОВ «ЕКСПЕРТ-2012» від 25.02.2020 р. про оцінку нерухомого майна домоволодіння по АДРЕСА_1 складається з житлового будинку літ. А-1 з прибудовами загальною площею 321,0 кв.м, житловою площею 172,6 кв.м та розташоване на земельній ділянці загальною площею 1223 м., усього під забудовою - 357 м. Ринкова вартість 25/300 частин зазначеного будинку складає 143 500 грн. 00 коп. (а.с.31-76)
Як вбачається з копії спадкової справи №67/2019:
До Другої ХМДНК звернулася ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 з заявою про прийняття спадщини після померлого брата ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який на день смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана заява зареєстрована 11.02.2019 р. по книзі обліку спадкових справ за №125. (а.с.131)
Також 15 листопада 2019 р. до Другої ХМДНК з додатковою заявою звернулася ОСОБА_2 про видачу свідоцтва про право власності за законом на 35/300 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , які належали померлому братові ОСОБА_4 особисто. Спадкоємець перебував у розірваному шлюбі з ОСОБА_3 з 20.05.1997 р. та з ОСОБА_15 з 03.10.2009 р. В інший зареєстрований шлюб або цивільні шлюбні відносини ОСОБА_4 не вступав. Єдиний син спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_17 , дітей у нього не було. Інших спадкоємців за законом немає. Вказана заява зареєстрована за №766. (а.с.144)
З повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 15.08.2019 р. вбачається, що запис за №8502 про смерть ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_14 (лікарське свідоцтво про смерть №76), який проживав за адресою: АДРЕСА_4 і помер ІНФОРМАЦІЯ_3 вчинено відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову реєстраційної служби Харківського управління юстиції 25.11.1986 р. (а.с.157, 158)
Згідно «форми А» ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 (з 25.02.1976 р. по день смерті) та ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_18 (з 12.07.2005 р. по 08.10.2014 р.) були зареєстровані та проживали за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с.160-162)
Як вбачається з заповіту від 16.05.1986 р. посвідченого державним нотаріусом 2-ї ХДНК в р. №1-1532 ОСОБА_4 Петро Павлович, що мешкав за адресою АДРЕСА_1 все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалось, заповідав онукові ОСОБА_5 . (а.с.156)
Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 11.02.2019 р. та від 15.11.2019 р. після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 нотаріусом Другої ХМДНК заведена спадкова справа 63742204, номер у нотаріуса 67/2019. Спадкоємець ОСОБА_2 , черга спадкування друга (брати і сестри, баба і дід) спадкове майно: житловий будинок з прибудовами літ. «А-1» житловою площею 173,4 кв.м., загальною площею 326,0 кв.м. та житловий будинок з прибудовами літ. «В-1» житловою площею11,6 кв.м., загальною площею 31,7 кв.м., 25/300 частин АДРЕСА_1 . (а.с.132 об.,150)
Відповідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 11.02.2019 р. заповіт ОСОБА_4 від 01.11.1999р. скасовано відповідно заяви 47580166 від 03.08.2009р. (а.с.133)
Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 11.02.2019 р. та від 15.11.2019р. після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 по заведеній спадковій справі 63742204, номер у нотаріуса 67/2019 інформація про видані свідоцтва про право на спадщину відсутня. (а.с.132, 145)
За інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади міста Харкова від 15.11.2019р. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_15 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 . (а.с. 134)
Листом 2-ї ХМДНК 26.11.2021р. на адресу ОСОБА_2 повідомлено, що згідно дублікату від 21.09.1999р. (р.№6-3889, зареєстрованого в КП ХМБТІ від 29.09.1999 р. р.№2870) свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 2-ю ХДНК 02.04.1963 р. за р. №3-536 25/300 частин житлового будинку, що належали ОСОБА_6 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_4 та на момент смерті проживав за адресою АДРЕСА_1 . За відповіддю Харківського обласного нотаріального архіву від 16.08.2019р. - ОСОБА_6 залишив заповіт, посвідчений 2-ю ХДНК 16.05.1986 р. реєстр № 1-1532, за яким все своє майно заповідач заповів онукові, ОСОБА_5 . Згідно відповіді архіву від 15.08.2019 року - після смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_19 до Другої ХДНК з заявою про прийняття спадщини звернувся гр. ОСОБА_5 , заяву якого зареєстровано в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за порядковим № 862 і заведено спадкову справу № 573/1986. Свідоцтва про право на спадщину не видавалися, спадкова справа № 573/1986 вважається відкритою.
ІНФОРМАЦІЯ_20 ОСОБА_5 , помер. З заявами про прийняття спадщини після його смерті до нотаріальної контори у встановлений чинним законодавством 6-ти місячний строк ніхто не звертався. Спадкова справа не заводилася. Заповітів ОСОБА_5 не складав.
Згідно Е-картці територіальної громади м.Харкова (по квартирній карточці) та даних будинкової книги, виданої 19.03.1980 року Ленінським РВВС міста Харкова, гр. ОСОБА_6 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.10.1954 року по день своєї смерті, а також про реєстрацію ОСОБА_4 з 25.02.1976 року по день смерті і дані про реєстрацію ОСОБА_2 з 09.11.1970 року по 24.04.1987 року. Дані про реєстрацію гр. ОСОБА_5 - відсутні. У зв`язку з неможливістю підтвердити місце постійного проживання та реєстрації гр. ОСОБА_5 на час його смерті у зв`язку з чим неможна визначити коло спадкоємців, які прийняли спадщину ОСОБА_5 , а тому рекомендовано звернутися до місцевого суду для захистом вказаних цивільних прав. (а.с. 33, 151, 154)
За відповіддю Харківського обласного нотаріального архіву від 15.08.2019р. в реєстрі нотаріальних дій 2-ї ХДНК за №1-1532 від 16.05.1986 р. зазначено: ОСОБА_6 ,1920 р.н. на момент звернення до нотаріальної контори з питанням посвідчення заповіту мешкав за адресою АДРЕСА_1 . В зв`язку зі збігом року народження заповідача а спадкодавця, після смерті якого в 2-й ХДНК оформлюється спадкова справа повідомляємо, що заповіт посвідчено на все майно - на користь онука ОСОБА_5 . (а.с.155 об.)
Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно приписів п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Факт постійного проживання ОСОБА_4 разом з сином на час його смерті у вказаному вище домоволодінні підтверджується реєстрацією ОСОБА_4 у домоволодінні, відсутністю зареєстрованого місця проживання у спадкодавця ОСОБА_5 , якому було відомо про наявнісь заповітудіда ОСОБА_6 , а також поясненнями свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_21 та ОСОБА_24 , які підтвердили проживання батька ОСОБА_4 з сином ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 , до моменту його смерті і де знаходились його особисті речі.
Суд вважає, що вимога про встановлення факту сумісного проживання ОСОБА_4 разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_17 і на час відкриття спадщини постійно проживав у домоволодінні по АДРЕСА_1 підлягає задоволенню, оскільки даний факт знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду та встановлення зазначеного факту необхідно позивачці для вирішення питання щодо оформлення своїх спадкових прав.
Цивільним кодексом України врегульовано порядок здійснення права на спадкування.
На підставі п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час виникнення спірних відносин.
Відповідно до ст. 527 ЦК УРСР в редакції 1963 року, який діяв на момент відкриття спадщини, спадкоємцями можуть бути особи, які знаходилися живими у моменту смерті спадкодавця, також діти померлого, зачаті за його життя і народжені після його смерті.
Виходячи з положень частин 1 та 2 ст. 524 ЦК України (в ред. 1963 р.) спадкування здійснюється за законом та за заповітом. Спадкування за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.
Частиною 1 ст. 529 ЦК України (в ред. 1963 року) передбачено, що право на спадкування за законом спадкоємцями першої черги являються у рівних частках діти (у тому числі і всиновлені), подружжя і батьки (усиновителі) -померлого.
Відповідно до ст. 548 ЦК України (в ред. 1963 р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцю з часу відкриття-спадщини.
Згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України (в ред. 1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців від дня відкриття спадщини фактично вступив до управління або володіння спадковим майном або подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про її прийняття.
У відповідності до п. 15 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 2003 року, правила книги шостої (спадкове право) ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання ним чинності.
Спадкове майно у вигляді 25/300 частин житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , прийняв онук ОСОБА_5 шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом шестимісячний термін, однак за час свого життя її не оформив.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Місцем відкриття спадщини відповідно ст.1221 ЦК України є останнє місце проживання спадкодавця.
Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.
Згідно ч.1,2 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
За ст.ст.1261, 1262 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.
Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.
Згідно ч.1 ст.1270 ЦК Українидля прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Спадкування за правом представлення врегульовано положеннями статті 1266 ЦК України, якою передбачено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Прабаба, прадід спадкують ту частку спадщини, яка б належала за законом їхнім дітям (бабі, дідові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення.
Як встановлено судом позивачці ОСОБА_2 у житловому будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 належить 25/300 частин вказаного домоволодіння на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину від 02.04.1963 року, виданого Другою ХДНК за р.№3-536 після смерті матері ОСОБА_14 та 25/300 частин на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2019 року, виданого Другою ХМДНК за р.№2-292, після смерті брата ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , а 25/300 частин зареєстровані за батьком позивача - ОСОБА_6 на підставі дублікату свідоцтва про право на спадщину від 02.04.1963 року, виданого Другою ХДНК за р.№3-536.
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер батько позивачки ОСОБА_6 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 25/300 частин вищевказаного домоволодіння, при цьому ОСОБА_6 залишив заповіт, посвідчений 16.05.1986 року держаним нотаріусом Другої ХДНК за р.№1-1532, яким все своє майно, в тому числі належну йому частину домоволодіння по АДРЕСА_1 , заповідав своєму онукові ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Дружина ОСОБА_6 - ОСОБА_14 померла ІНФОРМАЦІЯ_12 .
Онук ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті діда ОСОБА_6 у вигляді 25/300 частин домоволодіння шляхом подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори у встановлений законом термін, у зв`язку з чим була відкрита спадкова справа №573/1986, однак за час свого життя не спадщину оформив. Свідоцтва про право на спадщину по вказаній спадковій справі не видавалися.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді 25/300 частини вказаного вище домоволодіння. Згідно відповіді Другої ХМДНК від 26.11.2021 р. з заявами про прийняття спадщини після його смерті у встановлений законом термін ніхто не звертався, заповітів ОСОБА_5 не складав.
На час своєї смерті ОСОБА_5 не мав житла на праві власності яке б йому належало, а також місця реєстрації, але фактично проживав зі своїм батьком у домоволодінні по АДРЕСА_1 .
Спадкоємцями після смерті ОСОБА_5 були його батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , шлюб між якими було розірвано 20 травня 1997 року.
Батько спадкодавця ОСОБА_4 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, бо постійно мешкав разом з ним у вищезазначеному домоволодінні на час смерті сина. Мати спадкодавця ОСОБА_3 спадщину після смерті сина, у встановлений законом строк не прийняла.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , після якого відкрилася спадщина у вигляді 25/300 частин вказаного домоволодіння, які належали спадкодавцю на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.04.1963 року, та 25/300 частин домоволодіння, які не було оформлено після смерті сина ОСОБА_5 .
Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є його рідна сестра ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті брата прийняла шляхом подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Спадкоємці першої черги після смерті ОСОБА_4 відсутні. Шлюб між ОСОБА_4 та його дружиною ОСОБА_15 було розірвано 03 жовтня 2009 року.
Як вбачається зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.11.2019 року, виданого Другою ХМДНК за р.№2-292 позивачка ОСОБА_2 оформила спадщину у вигляді 25/300 частин вказаного домоволодіння, які належали спадкодавцю ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 02.04.1963 року.
Право на 25/300 частин домоволодіння, яке належало ОСОБА_4 після смерті сина ОСОБА_5 , позивачкою не оформлено.
Позивачка ОСОБА_2 звернулась до Другої ХМДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 25/300 частин зазначеного домоволодіння, які зареєстровані за її батьком ОСОБА_6 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_3 , та які не були оформлені ОСОБА_4 після смерті сина ОСОБА_5 , однак відповіддю від 26.11.2021 року їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю документального підтвердження місця постійного проживання ОСОБА_5 на час його смерті.
Надавши правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, з`ясувавши всі обставини справи, суд вважає доведеним обставини, які мають значення, наявність підстав, якими позивачка обґрунтовує свої вимоги та приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання за ОСОБА_2 право власності на 25/300 частин домоволодіння також підлягають задоволенню.
При цьому суд враховує, що позивачка зверталась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак отримала відмову у вчинені нотаріальних дій, що унеможливлює реалізацію нею своїх прав, у тому числі і на отримання свідоцтва про право на спадщину, тому її право є невизнаним і підлягає судовому захисту відповідно до ст.ст.5, 19 ЦПК України.
Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачкою доведені обставини, на які вона посилається в своєму позові, і за ОСОБА_2 необхідно визнати право власності на 25/300 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. А-1 з прибудовами загальною площею 321,0 кв.м, житловою площею 172,6 кв.м) після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Оскільки позивач не наполягає на стягненні з відповідача суми сплаченого судового збору передбаченого ст.141 ЦПК України, суд такі витрати не стягує.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 527, 529, 534, 548, 549 ЦК України 1963 року, ст.ст. 1216-1218, 1220-1223, 1233-1235, 1241, 1261, 1268-1270 ЦК України 2003 року, ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 263-265, 273, 280-282, 315 ЦПК України, суд,-
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання та визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.
Встановити факт постійного проживання ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ,разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час відкриття спадщини, та вважати, що ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на час своєї смерті постійно проживав у домоволодінні по АДРЕСА_1 .
Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_10 , право власності в порядку спадкування за законом на 25/300 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 (житловий будинок літ. А-1 з прибудовами загальною площею 321,0 кв.м, житловою площею 172,6 кв.м) після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено: 13 лютого 2024 року

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5 ,

Відповідачі: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_6 ,

Суддя Л.Г. Проценко