РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.02.2024 року місто Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючої судді Мигаль Г.П.,

при секретарі судового засідання Власюк Д.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 3 % річних,

встановив:

позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в якому просить стягнути солідарно з відповідачів 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 859,12 доларів США.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова у справі № 2-1330/09 від 10.09.2009 вирішено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в особі Львівської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» 5778,12 доларів США 12 центів та 12697,62 грн. 62 коп., де 5778,12 дол. США - заборгованість за кредитним договором, яка складається з 4440,24 дол. США (заборгованість по тілу кредиту) 1337,88 дол. США (заборгованість за відсотками); 12697,62 гривень-пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків. Рішення суду набуло законної сили. Станом на день звернення позивачем до суду із даним позовом, боржники не виконали зобов`язання у розмірі 5778,12 доларів США 12 центів та 12697,62 грн. 62 коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку станом 23.02.2022. Таким чином у ПАТ АБ «Укргазбанк» виникло право на звернення до суду із позовом про стягнення 3% річних на прострочену суму боргу. 3 моменту порушення грошового зобов`язання, підтвердженого судовим рішенням, за період з 12.03.2017 по 23.02.2022, виходячи із простроченої суми заборгованості, банк нарахував 3% річних у розмірі 859,12 доларів США, що підтверджується розрахунком заборгованості. У зв`язку, з чим позивач просить стягнути з відповідачів солідарно на користь позивача заборгованість 3% річних, а також судовий збір.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. Згідно позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Правом на подачу відзиву на позов та подачу заяви про розгляд справи за його відсутності не скористались. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий та неупереджений розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що заочним рішенням Франківського районного суду м. Львова у справі № 2-1330/09 від 10.09.2009 вирішено стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» в особі Львівської філії ВАТ АБ «Укргазбанк» 5778,12 доларів США 12 центів та 12697,62 грн. 62 коп., де 5778,12 дол. США - з заборгованість за кредитним договором, яка складається з 4440,24 дол. США (заборгованість по тілу кредиту) 1337,88 дол. США (заборгованість за відсотками); 12697,62 гривень-пеня за несвоєчасне повернення кредиту та сплату відсотків.

Рішення суду набуло законної сили.

Станом на день звернення позивачем до суду із даним позовом, боржники не виконали зобов`язання у розмірі 5778,12 доларів США 12 центів та 12697,62 грн. 62 коп., що підтверджується випискою по особовому рахунку станом 23.02.2022.

Зобов`язання виникають із підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема договорів.

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином-ст.599 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1глави 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Положеннями ст. 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Частиною другою ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладений у постанові від 01.10.2014 року у справі № 6-113цс14, з якою погодилась Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12 від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 31.10.2018 року у справі № 202/4494/16-ц, якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 310/11534/13-ц, від 04.06. 2019 року у справі № 916/190/18.

Відтак, у разі несвоєчасного виконання боржником грошового зобов`язання у нього в силу закону (частини другої статті 625 ЦК України) виникає обов`язок сплатити кредитору, поряд із сумою основного боргу, суму інфляційних втрат, як компенсацію знецінення грошових коштів за основним зобов`язанням внаслідок інфляційних процесів у період прострочення їх оплати та три відсотки річних від простроченої суми.

У постанові від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц Велика Палата Верховного Суду відступила від висновків Верховного Суду України, викладених у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15 про те, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

У постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.06.2019 року у справах № 703/2718/16-ц та № 646/14523/15-ц, від 13.11.2019 року у справі №922/3095/18, від 18.03.2020 року у справі № 902/417/18 сформульовано висновки про те, що нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3% річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання і ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника, зупинення виконавчого провадження чи виконання рішення суду про стягнення грошової суми.

Відповідно до висновків ВП ВС, зазначених у Постанові від 16.01.2019р. справа №464/3790/16-ц 3% річних, передбачені ст.625 ЦК України, можуть бути визначені у доларах США та нараховуються, виходячи із простроченої суми, вираженої у відповідній грошовій валюті.

Судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором, відповідно до якого йому було надано кредит. У зв`язку із цим банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом.

Таким чином, з ухваленням судом у 2009 році рішення про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 боргу за кредитним договором, зобов`язання відповідача сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося та фактичного виконання ним грошового зобов`язання не відбулось.

Відтак, кредитор має право на стягнення з відповідачів сум, передбачених статтею 625 ЦК України , за увесь час прострочення до 12.03.2017.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що розмір нарахованих банком 3% складає 859,12 доларів США.

Суд погоджується із наданим позивачем розрахунком 3 % річних та вважає, що дана сума підлягає стягненню солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору, яка сплачена банком при поданні позовної заяви до суду та складає 2481,00 грн.

Керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 280-285 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 859 доларів США 12 центів США.

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК" суму сплаченого судового збору в розмірі 2481 гривень 00 копійок, з кожного в річних частинах.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 09 лютого 2024 року.

Учасники справи:

Позивач: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк "УКРГАЗБАНК", місцезнаходження: 03087, м. Київ, вул. Єреванська, 1, .

Відповідачі:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Головуючий суддя Мигаль Г.П.