СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/18806/23

пр. № 2/759/1627/24

11 січня 2024 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Твердохліб Ю.О.

за участю секретаря судових засідань Вінцковської О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просить стягнути на свою користь з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів, визначених рішенням суду, за період з жовтня 2020 року по серпень 2023 року в розмірі 100 411,55 грн.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що 18.02.2016 року рішенням Святошинського районного суду м.Києва задоволено позов ОСОБА_2 до неї про розірвання шлюбу та частково задоволено її зустрічний позов до ОСОБА_2 та стягнуто з нього на її користь аліменти на утримання дітей, яке постановою Апеляційного суду м.Києва в частині визначення розміру аліментів та порядку їх сплати змінено, а саме: стягнуто з відповідача на її користь на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1 500,00 грн щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття та на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліментів в сумі 1 500,00 грн, щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.02.2016 року і до досягнення дитиною повноліття.

Протягом виконавчого провадження боржник ОСОБА_2 сплачував аліменти нерегулярно з постійним простроченням, у зв`язку з чим вона звернулась до суду та рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 13.10.2020 року з нього було стягнуто пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 15 000,00 грн, однак не дивлячись на вжиті заходи, сплата аліментів продовжувалась нерегулярно, а від лютого 2023 року взагалі припинилась, заборгованість відповідача зі сплати алментів на користь позивача (станом на 01.09.2023 року) складала 100 709,67 грн. У зв`язку з чим вона змушена була подати до поліції заяву про вчинення відповідачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та Святошинським УП ГУНП в м.Києві було розпочато досудове розслідування. Відповідно до розрахунку, станом на 28.09.2023 року розмір заборгованості становить розмірі 100 411,55 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29.09.2023 року визначено головуючого суддю Твердохліб Ю.О. (а.с. 10-11).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 03.10.2023 року позовну заяву залишено без руху (а.с. 13).

Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 09.10.2023 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням (викликом) сторін (а.с. 25).

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, направили до суду клопотання, в якому просили розглядати справу за відсутності позивача та його представника, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач ОСОБА_2 відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений шляхом направлення кореспонденції на адресу реєстрації, причини неявки суду невідомі. За зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання відповідача направлялась ухвала про відкриття провадження, позовна заява з додатками, повістка, які повернулись з відміткою «за закінченням терміну зберігання» та «відсутність адресата за вказаною адресою».

Верховний Суд у постанові від 18 березня 2021 року у справі №911/3142/19 сформував правовий висновок про те, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а, у даному випадку, суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).

Отже, зважаючи на те, що судом вжито всіх можливих та розумних заходів щодо повідомлення відповідача про розгляд справи, та неподання у встановлений судом строк заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та/або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін та/або письмового відзиву на позов, справа вирішується за наявними матеріалами у відповідності з нормою частини п`ятої статті 279 та частини 8 статті 178 ЦПК України.

Враховуючи те, що сторони в судове засідання не з`явились, суд, керуючись ч.2 ст.247 ЦПК України, розглянув справу без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Судом встановлено, що 10.01.2017 року Святошинським районним судом м. Києва видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в сумі 1 500,00 грн щомісячно, починаючи з 01.02.2016 року до досягнення дітьми повноліття (а.с. 19-20).

20.04.2017 року постановою старшого державного виконавця Святошинського РВ ДВС м.Києва відкрито виконавче провадження № НОМЕР_3, щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 17-18).

03.03.2021 року старшим державним виконавцем Святошинського РВ ДВС м.Києва змінено реєстраційні дані (а.с. 21).

Відповідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів гловного дердавного виконавця Соколової Ю.С. заборгованість по аліментам станом на 01.09.2023 року складає 100 709,67 грн (а.с.8-9).

Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 28.09.2023 року заборгованість станом на серпень 2023 року складає 100 411,55 грн (а.с. 7), яку і просить стягнути на свою користь.

Вказані розрахунки на момент вирішення даного спору не спростовані.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою-другою статті 196 СК України визначено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Відповідно до роз`яснень, наведених в пункті 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів " від 15 травня 2006 року № 3, передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не було належними і допустимими доказами доведено факт того, що йому не було відомо про існування судових рішень про стягнення з нього на користь позивача аліментів на утримання дочок ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до досягнення кожною з них повноліття. Крім того, аліменти сплачував не в повному обсязі, доказів того, що існуюча заборгованість виникла з незалежних від нього причин суду не надав.

Отже, суд приходить до висновку про доведеність того факту, що заборгованість з аліментів виникла з вини відповідача, у зв`язку з чим позивач набула права на стягнення неустойки (пені).

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою:

p=(A1х1%хQ1)+(A2х1%хQ2)+……….(Anх1%хQn), де:

p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову;

A1 - нарахована сума аліментів за перший місяць;

Q1 - кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць;

A2 - нарахована сума аліментів за другий місяць;

Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць;

An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову;

Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць.

Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Аналогічний правовий висновок міститься також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі Справа № 572/1762/15-ц (провадження № 14-37цс18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з вимог закону, обставин справи, суд вважає за доцільне застосувати положення ч.1 ст. 196 СК України, якою встановлено, що розмір неустойки (пені) не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості, враховуючи надані розрахунки, визначивши розмір пені в сумі 100 411,55 грн.

Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано належних та допустимих доказів у спростування доказів і доводів позивача, зазначених у позовній заяві.

У зв`язку з вищевикладеним, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та їх задоволення.

Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 1 073,60 грн.

Що стосується витрат на правничу допомогу, то сторони мають право подати відповідні докази протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, оскільки представник позивача у позовній заяві зазначив, попередній (орієнтовний) розрахунок суми судового збору, що відповідні докази понесення судових витрат будуть надані до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 4, 10, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з жовтня 2020 року по серпень 2023 року у розмірі 100 411 (сто тисяч чотириста одинадцять) гривень 55 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1 073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 00 копійок на користь держави Україна

За письмовою заявою відповідача, поданою до суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення, заочне рішення може бути переглянуто.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянка України, РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 .

Суддя Ю.О. Твердохліб