Справа № 522/9685/24
Провадження№ 2/522/5545/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року Приморський районний суд м. Одеси:

під головуванням судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

В С Т А Н О В И В:

В інтересах позивачки до суду звернувся її представник адвокат Чорнуцький В.П. із зазначеним позовом, у якому просить визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18 квітня 1996року №13793 укладений на Одеській Товарній Біржі. Згідно з цим договором ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Рішення Виконкому Приморського району м. Одеси, з однієї сторони, продала, та ОСОБА_4 , яка діяла згідно довіреності №8-898 від 12.04.1996р., посвідченої Першою Одеською Держнотконторою, від імені ОСОБА_1 , з іншої сторони, купила 391/1000 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Мотивує вимоги тим, що між cторонами було домовлено всі умови договору, який був укладений у письмовій формі і він був повністю виконаний, тобто сторона покупців передала власницям вартість придбаної частки квартири і після підписання договору покупці почали користуватися придбаною часткою квартири та проживати в ній. Проте на тепер позивачка дізналася, що обов`язкове нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу придбаної частки квартири, тому просит суд визнати його дійсним.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце повідомлені належним чином.

Представник позивачки просив розглянути справу без участі сторони позивача, а позов задовольнити. Від відповідачів до суду надійшли заяви про визнання позову, просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідачі надали до суду копії документів на підтвердження того, що на час розгляду справи їх прізвища є ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

18 квітня 1996року на Одеській Товарній Біржі укладений Договір купівлі-продажу нерухомого майна №13793, згідно з яким ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі Рішення Виконкому Приморського району м. Одеси, з однієї сторони, продала, а ОСОБА_4 , яка діяла згідно довіреності №8-898 від 12.04.1996р., посвідченої Першою Одеською Держнотконторою, від імені ОСОБА_1 , з іншої сторони, купила 391/1000 часток квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Загальна площа квартири складала 53,20 кв.м., корисна площа 50,1 кв.м., три житлові кімнати складали житлову площу 37,9кв.м. Придбана покупцями частка квартири складала 20,8 кв.м. загальної площі та складалася з: 4- житлової площею 14,6 кв.м., 5- туалету, 6- кухні, 391/1000 коридору 1 загальною площею 23,0 кв.м., житловою площею 14,4 кв.м., що складає одну житлову кімнату площею 14,4 кв.м., в тому числі: коридор-1, туалет-4, кухня 2.

Право власності на квартиру було зареєстровано в ОМБТІ та РОН 19.04.1996р. за №175пр. -стор. 7 р. №744. Згідно довідки КП «БТІ» ОМР від 17.09.2024р. станом на 31.12.2012р. право власності на 391/1000 частин квартиру зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі договору №13793 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській Товарній Біржі 18 квітня 1996року за реєстровим номером 744 у реєстровій книзі 175пр на сторінці 7. Цією ж довідкою підтверджується реєстрація 22.04.1996р. за позивачкою права власності на решту частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 на 609/1000 частин на підставі договору №13795 купівлі-продажу нерухомого майна, зареєстрованого на Одеській Товарній Біржі 12 квітня 1996року за реєстровим номером 744 у реєстровій книзі 175пр на сторінці 7.

Матеріали справи містять технічний паспорт на квартиру, виготовлений 10.08.2024р. ФОП ОСОБА_7 та квитанції про сплату позивачкою комунальних послуг за період після придбання квартири.

На підставі ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Судовий захист цивільних прав та інтересів, шляхом визнання відповідного права, гарантується ст. 16 ЦК України, з якої вбачається, що кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 1ст. 224 Цивільного кодексу Української РСР (в редакції від 30 жовтня 1999 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 5 Договору №13793 купівлі-продажу нерухомого майна від 18.04.1996 року, купівля здійснена за 291 564 000 карбованців. Продавець отримав від Покупця зазначені грошові кошти у повному обсязі до підписання договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України «Про власність» (в редакції від 11.04.1995 року, яка була чинна на момент укладення Договору №13793 купівлі-продажу майна від 18.04.1996 року), громадянин набуває право власностіна доходи від участі в суспільному виробництві, індивідуальної праці, підприємницької діяльності, вкладення коштів у кредитні установи, акціонерні товариства, а такожна майно, одержане внаслідоку спадкування або укладення інших угод, не заборонених законом.

У договорі купівлі-продажу майна від 18.04.1996 року зазначено, що цей договір подальшому нотаріальному посвідченню не підлягає.

Між учасниками правочину не було будь-яких спорів щодо умов договору та нерухомого майна, який є предметом зазначеного правочину. Сторони дійшли згоди щодо усіх істотних умов цього договору, та виконали усі зобов`язання.

Згідно до ст. 220 ЦК України, якщо одна зі сторін повністю або частково виконала договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, а інша ухиляється від нотаріального посвідчення, суд вправі на вимогу однієї зі сторін визнати угоду дійсної.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони дійшли згоди по всіх істотних умовах договору купівлі-продажу й виконали умови договору, а саме після підписання договору відповідачі повністю звільнили продану частку квартири, передали від неї ключі позивачу та виїхали. Після того як позивач вселилася в дану квартиру, вона здійснює всі права власника.

Одночасно, судом приймаються до уваги й положення ЦК України, а саме ст. 204 ЦК України, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом, або якщо він не визнаний судом недійсним та ст. 321 ЦК України, згідно до якої право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При таких обставинах суд вважає, що договір купівлі-продажу потрібно визнати дійсним.

Висновки суду відповідають вимогам норм права, на які посилається суд під час розгляду справи і фактичним обставинам по справі, а також підтверджується зібраними по справі доказами.

У рішенні суду повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки, які є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 11, 76-80, 81, 206, 241, 247, 258, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу дійсним про визнання дійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - задовольнити.

Визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна від 18.04.1996 року №13793 укладений на Одеській Товарній Біржі, згідно з яким ОСОБА_1 купила у ОСОБА_2 , яка діяла від свого імені та від імені неповнолітньої доньки ОСОБА_3 391/1000 часток квартири АДРЕСА_2 дійсним.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р. Д. Абухін

11.11.24