Справа № 405/3368/24
Провадження №2/405/653/24
У Х В А Л А

12 серпня 2024 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ленінського районного суду м.Кіровограда з зазначеним позовом, в якому просив позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьківських прав відносно малолітніх дітей: сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 20 травня 2024 року зазначену позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, запропоновано позивачу в установлений строк виправити зазначені в мотивувальній частині ухвали недоліки позовної заяви, а саме: зазначити чи звертався він (позивач) до відповідного органу опіки та піклування з питанням позбавлення батьківських прав та чи розглядалось таке питання органом опіки та піклування із винесенням письмового висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , також надати акти обстеження житлово-побутових умов проживання дітей, батьків, характеристики на батьків, довідку про склад сім`ї, довідки про стан їх здоров`я, довідку з місця роботи та про доходи позивача, докази, що відповідач дійсно ухиляється від батьківських обов`язків, також долучити докази щодо попередження відповідача як матері двох малолітніх дітей про необхідність змінити ставлення до їх (дітей) виховання. Крім того, необхідно було сплатити судовий збір в загальному розмірі 2 422 грн. 40 коп.

На виконання вимог зазначеної ухвали позивачем ОСОБА_1 подана позовна заява в новій редакції, оригінал квитанції про сплату судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 1211,20 грн. та заява, яка зареєстрована судом 08.07.2024 року за вх. № 18535 про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування якої зазначено, що його (позивача) майновий стан не дозволяє в повному обсязі сплатити судовий збір, оскільки на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, мати яких не бажає їх утримувати, а тому він не може повноцінно працювати, в зв`язку з чим перебуває у скрутному матеріальному становищі, на підставі чого просив відстрочити сплату судового збору за подання позовної заяви до ухвалення судового рішення у справі про позбавлення батьківських прав.

Дослідивши зміст заяви позивача, вважаю, що заява про відстрочення сплати судового збору підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з частинами 1, 3 статті 136 Цивільного процесуального кодексу України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати врегульоване статтею 8 Закону України «Про судовий збір», норма якої є спеціальною.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є:

а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

За змістом цієї практики щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, наведеній, зокрема у рішеннях Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справах «Гергел і Георгета Стоїческу проти Румунії» («Georgel and Georgeta Stoicescu v. Romania»), «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland»), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір має бути розумним, таким, що з урахуванням фінансового положення заявника може бути ним сплачений. Великий розмір судових витрат, який не враховує фінансове положення заявників, може бути розглянутий як такий, що непропорційно обмежує право на доступ до правосуддя.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Враховуючи вищевикладене та проаналізувавши зміст наведених позивачем доводів, приймаючи до уваги, що позивачем ОСОБА_1 частково сплачено судовий збір за одну позовну вимогу немайнового характеру в розмірі 1211,20 грн. та заявлене клопотання про відстрочення (відтермінування в часі) сплати судового збору, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ з одного боку та інтересами позивача щодо можливості доступу до суду в частині права на оскарження, гарантованого статтею 129 Конституції України, суд вважає за можливе задовольнити заяву та відстрочити позивачу ОСОБА_1 сплату судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Керуючись ст. ст. 136, 177, ч. 1 ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України, Законом України «Про судовий збір», -

У Х В А Л И Л А:

Заяву позивача ОСОБА_1 про відстрочення сплати частини судового збору за подання позовної заяви до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Управління з питань захисту прав дітей Кропивницької міської ради про позбавлення батьківських прав, - задовольнити.

Відстрочити позивачу ОСОБА_1 сплату частини судового збору в сумі 1211 грн. 20 коп., але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова