Справа № 487/6891/23
Провадження № 2/487/593/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2024 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Удовиченко Д.Д., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2023 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій вона просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти на утримання останньої на період продовження її навчання у розмірі 5000 грн щомісяця, починаючи з 01 вересня 2023 року.

Як на підставу своїх позовних вимог позивач посилається на те, що між сторонами розірвано шлюб та стягувались аліменти з відповідача на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи що: з 01.09.2023 ОСОБА_3 є студенткою 1 курсу факультету економіки та управління виробництвом Одеського національного економічного університету; вартість навчання, той факт, що денна форма навчання особи крім оплати також потребує забезпечення житла такої особи у розмірі не менше 3000 грн у місяць; той факт, що позивач та дочка не мають можливості на утримання останньої на період продовження її навчання у зв`язку з тим, що дочка не працює, а позивач має доходи останні три місяці у розмірі 6710,0 грн, позивач звертається до суду з позовом про стягнення аліментів із відповідача на продовження навчання дочки у розмірі 5000 грн щомісячно, починаючи з 01.09.2023 року.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року зазначену позовну заяву залишено без руху.

03 листопада 2023 року надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.

23 листопада 2023 року надійшла заява позивача про розгляд справи за її відсутності.

23 листопада 2023 року надійшли письмові пояснення третьої особи до позову, в яких зазначено, що вона повністю підтримує позов та зазначає, що вказана позовна заява, на її думку, є аргументованою. Просила задовольнити позов та розглянути справу за її відсутністю.

08.12.2023 надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач зазначає, що вважає можливим сплачувати аліменти на дочку в розмірі 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб 1342 грн, посилаючись на те, що він не може сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн. щомісячно, оскільки не має роботи, на його утриманні перебувають батьки похилого віку, зокрема матір, яка має проблеми зі здоров`ям та потребує постійного медичного лікування та догляду. Позивачем не надано доказів на підтвердження того, що він має можливість сплачувати аліменти у розмірі 5000 грн. Також у відзиві просив розглядати справу за його відсутності.

13 грудня 2023 року надійшла заява ОСОБА_2 про долучення копії паспорта та ідентифікаційного номеру відповідача.

Враховуючи заяви учасників справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов такого:

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дочкою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (свідоцтво про народження серія НОМЕР_1 ).

ОСОБА_3 , є студенткою 1 курсу факультету економіки та управління виробництвом Одеського національного економічного університету. Денна форма навчання. Термін навчання з 01.09.2023 по 30.06.2027. (Довідка від 05.09.2023 р. 00921 № 01066, видана деканом Одеського національного економічного університету ОСОБА_4 ; Договір про надання платної освітньої послуги для підготовки фахівців в Одеському національному економічному університеті № 75/23-9ЕУП-5 від 01 вересня 2023 р.; Договір про навчання в Одеському національному економічному університеті № 3/2/076/107/23).

Відповідно до ст. 180 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина.

Статтею 199 СК України визначено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Аналіз ст.ст. 182, 199 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років, з умовами, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу.

Суд вважає, що ОСОБА_3 дійсно потребує матеріальної допомоги у зв`язку із навчанням.

Згідно з ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Позивач просить стягнути аліменти на утримання дочки у розмірі 5000 грн., а відповідач не заперечує надавати матеріальну допомогу повнолітній доньці у розмірі 1342 грн, що складає 50 % прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Позивач протягом липня-вересня 2023 року отримувала заробітну плату в ТОВ «ІСКОБАР» по 6710,00 грн, а всього 20 130,00 грн.

Відповідач з 02.06.2023 звільнений з ТОВ «Комфортбудплюс» (довідка про доходи, видана ТОВ «ІСКОБАР», копія трудової книжки), мати відповідача ОСОБА_5 - потребує отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи (висновок 122/984 виданий 22.06.2023, шкала оцінки можливостей виконання елементарних та складних дій особою, яка потребує надання соціальних послуг).

В даному випадку суд вважає, що відповідач має можливість надавати доньці матеріальну допомогу та будучи батьком дитини він не може бути звільнений від обов`язку утримувати повнолітню доньку, яка продовжує навчання до закінчення навчання.

Повнолітня дочка сторін навчається на денній формі навчання, вона позбавлена можливості працювати, а тому не може забезпечити свої потреби, пов`язані з фізичним існуванням та навчанням, а тому потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивач, так і відповідач.

Отже, відповідач, будучи працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання, отже є такою, що потребує матеріальної допомоги.

Разом з тим, позивачем не доведено можливість відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки у розмірі 5000 грн щомісячно.

Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина.

При розгляді даної справи суд вважає за необхідне врахувати витрати необхідні на утримання дочки сторін під час її навчання, а саме: вартість навчання, яка за 2023-2024 навчальний рік складає 26500 грн (2208,33 грн /місяць), 2024-2025 навчальний рік 33126,00 грн (2760,50 грн/місяць), 2025-2026 навчальний рік 33126,00 грн (2760,50 грн/місяць), 2026-2027 навчальний рік 33126,00 грн (2760,50 грн/місяць) та прожитковий мінімум для працездатних осіб на момент звернення до суду з цим позовом 2684 грн, а на момент розгляду справи - 3028,00 грн.

Оскільки обов`язок щодо утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання не може покладатися повністю на одного з батьків, на підставі досліджених доказів і встановлених обставин справи та, враховуючи інтереси повнолітньої доньки, суд приходить до висновку, що з урахуванням вимог розумності та справедливості, обґрунтованим буде стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої дочки у розмірі 1514,00 грн щомісяця, що відповідає 50% розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею двадцяти трьох років.

Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Позивач надіслала позовну заяву 21 вересня 2023, тому з цієї дати слід стягувати аліменти.

Враховуючи викладене вище, вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 1073,60 грн., відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 199, 200 СК України, ст.ст. 259, 263-265, 352, 354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із продовженням її навчання, у розмірі 1514,00 грн щомісячно, починаючи з 21 вересня 2023 року і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2027 р., але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1073,60 грн.

Рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_4 , місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складено 12 лютого 2024 року.

Суддя З.М.Сухаревич