Провадження № 2/337/97/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя у складі:

головуючого судді Сидорової М.В.,

за участю секретаря Коваленко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2023 року до суду надійшов вказаний позов АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК», який позивач мотивує тим, що у жовтні 2017 року Банк запустив проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. Особливістю даного проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно без відділень. Попередня ідентифікація відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та РНОКПП в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Разом із встановленням на платіжній картці кредитного ліміту надається послуга переведення витрати у розстрочку. За рахунок здійснення зазначеної операції стає доступним попередньо використаний кредитний ліміт. Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» опубліковані на офіційному сайті банку та постійно доступні для ознайомлення за посиланням https://www.monobank.ua/terms.

06.04.2019р. ОСОБА_1 звернувся до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг та відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 з встановленням кредитного ліміту на суму, вказану у мобільному додатку. Відповідач своїм підписом повністю та безумовно прийняв пропозицію Банку та погодився з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг.

Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, зарезервувавши та відкривши відповідачу поточний рахунок № НОМЕР_1 , та встановивши ліміт використання кредиту у розмірі 6000,00 грн.

Після підписання заяви, відповідач взяв на себе зобов`язання оплачувати послуги Банку, які виникають в результаті використання платіжних карток, згідно Тарифів, повернути Кредит та сплатити комісію за надання фінансового інструменту і відсотків у складі щомісячних платежів.

У зв`язку з порушенням зобов`язань за договором, відповідач має заборгованість у сумі 80602,78 грн., яка складається з заборгованості за наданим кредитом (за тілом кредиту) в сумі 80602,78 грн.

Позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2684,00 грн.

Ухвалою суду від 21.09.2023р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

04.10.2023р. від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Трусова А.С. до суду надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав повністю та у відзиві зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження відкриття відповідачу банківського рахунку, видачі йому кредитної картки із зазначенням її реквізитів, перерахування кредитних коштів на картку чи на рахунок відповідача, розміру заборгованості. Розрахунок заборгованості станом на 11.07.2023р. за договором від 06.04.2019р. є неналежним доказом, оскільки є лише внутрішнім документом банку, складеним на власний розсуд його представником без посилання на конкретні первинні бухгалтерські документи; розрахунок не містить відомостей, які б дозволили перевірити, чи видавалася кредитна картка, на який строк, правильність нарахування відсотків позивачем, що ця заборгованість виникла саме внаслідок порушення відповідачем умов кредитного договору, та неможливо встановити, які саме умови спірного договору порушені відповідачем; розрахунок складено за період з 06.01.2021р. по 11.07.2023р. та починається із залишку заборгованості за тілом кредиту 22246,14 грн. При цьому договір був укладений 06.04.2019р. із зазначенням кредитного ліміту 6000,00 грн.; розрахунок не містить інформацію, яким чином тіло кредиту зросло з 6000,00 грн. до 22246,14грн., тобто яким чином відбулось збільшення кредиту. Також зазначено, що надані суду Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів, Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток «Monobank», які за позицією позивача складають кредитний договір, не містять підпису відповідача і позивачем не доведено, що саме ці документи є складовою укладеного між сторонами кредитного договору, що відповідач був ознайомлений та погодився з ними. Просить в задоволенні позову відмовити.

09.10.2023р. від представника позивача АТ «Універсал банк» Павленко С.В. до суду надійшла відповідь на відзив, в якій він позов підтримав повністю, проти доводів представника відповідача заперечує, зокрема, зазначив, що підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту, які разом складають договір про надання банківських послуг, отримав їх примірники в мобільному додатку, а також що ці документи йому зрозумілі. При цьому, Анкета-заява підписана як власноручним підписом відповідача, так і електронним, який є аналогом власноручного і використання якого погоджено сторонами в п.6 Анкети-заяви. Доказом того, що на момент укладання договору діяли самі ті Умови і правила, із якими був ознайомлений відповідач, є копія рішення Правління АТ «Універсал Банк» №12 від 03.04.2019р., яким було затверджено «Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальних умов випуску та обслуговування платіжних карток («Monobank»)», що діяли в період із 04.04.2019р. по 25.04.2019р., затверджені головою правління, що перебувають у загальному доступі у мережі Інтернет за посиланням: https://www.Monobank.ua/terms . Проведення будь-яких фінансових операцій без підтвердження ознайомлення з Умовами, Тарифами та Паспортом в мобільному додатку неможливо. Платіжна карта передається клієнту не активованою, активується Банком при додаванні інформації з картки на мобільний додаток з авторизацією за номером телефону. Таким чином, кредитний договір укладений належним чином і є обов`язковим для виконання. Вся інформація щодо процентної ставки встановленої кредитним договором для споживача міститься у ч.4 «Інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтованої загальної вартості кредиту для споживача» Паспорту споживчого кредиту, який є частиною договору про надання банківських послуг, з якою відповідач зобов`язаний ознайомитися перед підписанням договору. В даному договорі пільгова процента ставка становить 0,00001%, базова процента ставка - 3,2% в місяць (38,4% річних), тип процентної ставки - фіксована, порядок зміни процентної ставки не передбачений. Погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок клієнта у наступному порядку: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом, у друге чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом, ц третю чергу сплачується неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором. Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в цілому або в певній частці у разі невиконання клієнтом зобов`язань за договором. Кредит збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці, якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати вказаної заборгованості. Факт відкриття Банком рахунку на ім`я відповідача ОСОБА_1 підтверджується довідкою від 05.10.2023р., яка підписана заступником голови правління АТ «Універсал Банк». В ній також міститься інформація стосовно номеру рахунку, типу рахунку, валюти рахунку, а також статусу картки. Підтвердженням факту отримання платіжної картки, яка була надана Банком відповідачу, є підписана Анкета-заява, в якій відповідач підтвердив факт прийняття Умов та Правил Банку, йому видається платіжна карта, відкривається картковий рахунок. Розрахунок заборгованості підтверджує активацію картки, отримання на картковий рахунок грошових коштів та рух кредитних коштів по ній, фіксуючи користування особи, зняття а погашення сум кредитних коштів. Банк вважає, що виконаний ним розрахунок заборгованості є належним доказом, що підтверджує розмір заборгованості за кредитним договором, адже містить детальний розпис нарахованої заборгованості, дати здійснення платежів. Відповідач контрозрахуноки не надав. Просить позов задовольнити.

05.12.2023р. від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Трусова А.С. надійшли додаткові пояснення на позов, в яких він зазначив, що позивачем не надано доказів, що ОСОБА_1 ознайомлений з Умовами і правилами шляхом їх підписання, не надано підтвердження про одержання відповідачем в електронному вигляді вказаних Умов. Умови і правила, які надані позивачем, не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06.04.2019р. шляхом підписання анкети-заяви. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у Анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Умова та правила не можуть розцінюватись як стандартна (топова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також заперечив проти прийняття до розгляду доказів, поданих представником позивача разом з відповіддю на відзив у зв`язку з пропуском встановленого законом строку для подання доказів.

18.12.2023р. від представника позивача АТ «Універсал банк» Павленко С.В. надійшло клопотання про поновлення строку для подання доказів по справі, в якому він зазначив, що представник не мав технічної можливості подати докази, які надав разом із відповіддю на відзив, при звернення до суду з позовною заявою, у зв`язку з чим просить поновити строк для подання доказів та прийняти їх до розгляду.

22.01.2024р. від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Трусова А.С. надійшли заперечення на клопотання (заяву) про поновлення строку та долучення додаткових доказів, в яких він зазначив, що при зверненні до суду з позовом позивач мав можливість надати усі докази або повідомити суд завчасно про неможливість їх подання через певні обставини, проте цього не зробив. Підстав для поновлення строку для подання додаткових доказів немає.

Ухвалою суду від 12.02.2024р. клопотання представника позивача АТ «Універсал банк» про поновлення строку для подачі доказів було задоволено, прийнято до розгляду докази, подані ним разом з відповіддю на відзив.

Представник позивача в судове засідання не прибув, в матеріалах справи міститься клопотання про розгляді справи у відсутність представника позивача.

Відповідач та його представник в судове засідання не прибули, від представника позивача - адвоката Трусова А.С. надійшла заява про розгляд справи без участі сторони відповідача.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого.

Відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Ст. 638, 640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст.525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Так, відповідно до ст.1049 ЦКУкраїни позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України).

Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами.

Порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-комунікаційних систем на даний час визначається Законом України «Про електронну комерцію» №675-VIII від 03.09.2015р. (далі Закон №675).

Відповідно до ст.3 цього Закону електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ст.11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір відповіді пр. прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-комунікаційних системах.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом пере направлення (відсилання) до нього.

Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом пере направлення (відсилання) до них.

Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-комунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Ст.12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 06.04.2019р. ОСОБА_1 звернувся до АТ «Універсал Банк» із анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, в якій просив відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов.

Відповідно до п.2 анкети-заяви відповідач, підписавши вказану заяву погодився, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати умови вказаного договору.

Відповідно до п. 3 анкети-заяви, відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, вони йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення. Окрім цього, відповідач беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти його про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

В п.4 анкети-заяви відповідач підтвердив і засвідчив, що вся інформація та/або документи, надані ним банку, в т.ч. через мобільний додаток, є повною і достовірною у всіх відношеннях, і він зобов`язується повідомляти Банк про будь-які зміни в цій інформації не пізніше ніж через три банківські дні від настання таких змін.

Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчив генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним його відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення його дій згідно з договором. Визнав, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердив, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6 анкети-заяви).

Згідно з п.10 анкети-заяви відповідач надав право та доручив Банку здійснювати договірне списання коштів з усіх його рахунків, відкритих в Банку, без додаткових розпоряджень, для погашення будь-яких грошових зобов`язань перед Банком, що випливають з цього договору та/або будь-якого іншого договору, що укладений або буде укладений у майбутньому між ним та Банком.

Відповідно до п.11 анкети-заяви усе листування щодо цього договору відповідач просив здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

Анкета-заява підписана ОСОБА_1 06.04.2019р. Ідентифікацію та верифікацію клієнта виконав представник банку Смиюха І.Л. , що підтверджено також її власноручним підписом.

Згідно з довідкою б/н від 08.09.2023р. та від 05.10.2023р. Банк 06.04.2019р. відкрив на ім`я ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні, видав картку № НОМЕР_2 , яка на час ухвалення рішення є активною, 06.04.2019р. на картку було встановлено кредитний ліміт в розмірі 6000,00 грн.

Згідно з розрахунком заборгованості та випискою з особового банківського рахунку, ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та частково вносив кошти на поповнення рахунку. Станом на 11.07.2023р. заборгованість відповідача перед Банком становить 80602,78 грн., що є заборгованістю за тілом кредиту.

Згідно з ст.12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає позов АТ «Універсал Банк» таким, що підлягає частковому задоволенню.

Так, суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі.

При цьому, кредитний договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, а також Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Як встановлено судом, у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустив проект «Monobank», в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank».

Особливістю цього проекту є те, що банківське обслуговування здійснюється дистанційно згідно з електронними договорами, які складаються з декількох електронних документів, що включають умови договору, доступ до яких надається через мобільний додаток з використанням клієнтом електронного цифрового підпису, що відповідає вимогам ст.207 ЦК України та ЗУ «Про електронну комерцію». Попередня ідентифікація клієнта відбувається за допомогою завантаження копії паспорта та реєстраційного номера облікової картки платника податків в мобільний додаток, а видача платіжної картки після верифікації фізичної особи здійснюється або у точці видачі, або спеціалістом банку, що виїжджає за адресою, зазначеною клієнтом. Проведення будь-яких фінансових операцій без підтвердження ознайомлення з Умовами, Тарифами та Паспортом в мобільному додатку неможливо.

В даній справі судом встановлено, що 06.04.2019р. відповідач ОСОБА_1 звернувся до Банку з анкетою-заявою до Договору про надання банківських послуг, в якій просив відкрити йому поточний рахунок та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у додатку до Договору. При цьому, відповідач ОСОБА_1 підписав анкету-заяву як власноручним підписом, так і електронним цифровим підписом, який є аналогом власноручного і використання якого погоджено сторонами в п.6 Анкети-заяви, що відповідає ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст.207, 1055 ЦК України.

Отже, вказаний кредитний договір укладений з дотриманням встановленої для нього письмової форми, є чинним та обов`язковим для виконання.

Судом встановлено, що Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором, відкрив на ім`я відповідача рахунок, видав картку, на яку первісно встановив кредитний ліміт в розмірі 6000,00 грн., який в подальшому збільшувався. Відповідач, в свою чергу, активно користувався вказаними коштами, однак свого зобов`язання щодо своєчасного повернення кредитних коштів належним чином не виконав, що призвело до виникнення заборгованості, стягнення якої позивач вимагає в судовому порядку.

Вказані обставини підтверджуються наданими позивачем письмовими доказами: анкетою-заявою, розрахунком заборгованості, випискою з особового банківського рахунку, довідками про видану картку та розмір кредитного ліміту, які суд вважає належними та допустимими, підстав сумніватись в їх достовірності у суду не виникло.

При цьому, відповідач та його представник, заперечуючи проти позову, факту звернення до Банку з анкетою-заявою, отримання картки та встановлення кредитного ліміту, користування кредитними коштами, виникнення заборгованості жодними належними та допустимими доказами не спростували.

Разом з тим, обґрунтовуючи позовні вимоги, Банк додав до позовної заяви «Умови і правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» при наданні банківських послуг щодо карткових продуктів. Загальні умови випуску та обслуговування платіжних карток (monobank)», в редакції, чинній з 04.04.2019р., Паспорт споживчого кредиту «Картка monobank», Таблицю обчислення загальної вартості кредиту, вказуючи, що саме ці документи разом із анкетою-заявою становлять Договір про надання банківських послуг, який було укладено між сторонами 06.04.2019р. і зобов`язання за яким порушив відповідач.

Вказаними документами дійсно визначені права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, порядок нарахування відсотків, порядок повернення кредиту та сплати відсотків, відповідальність сторін за порушення зобов`язань.

Проте, надані суду документи не містять підпису відповідача ОСОБА_1 , і матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Умови з додатками є складовою частиною укладеного між сторонами договору і що саме їх розумів відповідач, ознайомився і погодився з ними, підписуючи 06.04.2019р. анкету-заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів містили відповідні умови щодо порядку та строків повернення кредиту, щодо розміру, порядку та строків сплати процентів за користування кредитними коштами, щодо відповідальності за порушення зобов`язання з відповідним порядком нарахування.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019р. у справі № 342/180/17 відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24.09.2014р. (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що «у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом та договірні. Але у заяві позичальника, підписаній сторонами, ці складові не узгоджені».

В анкеті-заяві від 06.04.2019р., підписаній ОСОБА_1 , процентна ставка не зазначена. Тарифи (витяг з Тарифів), на які посилається позивач в обґрунтування позовних вимог, взагалі до позовної заяви не додані.

Суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст.634 ЦК України, за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила обслуговування фізичних осіб, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.monobank.ua/terms) неодноразово змінювалися самим АТ «Універсал Банк» у період з часу виникнення спірних правовідносин (06.04.2019р.) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (19.09.2023р), тобто кредитор мав можливість додати до позовної заяви витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату процентів, надані банком інші документи не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Доводи представника позивача у відповіді на відзив про те, що в даному випадку правова позиція ВП ВС, викладена, зокрема, у постанові від 03.07.2019р., не може бути застосована при вирішенні даної справи, оскільки справи не є тотожними за критеріями суб`єктного складу сторін та змісту правовідносин, суд не приймає до уваги, та зазначає, що зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності визначається обставинами кожної конкретної справи.

У справі № 342/180/17, у якій міститься правовий висновок, позивачем є Приватбанк та відповідачем - фізична особа як клієнт банку, час виникнення правовідносин - 2011 рік, договір про надання банківських послуг укладено шляхом підписання клієнтом анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг (тобто в письмовій формі). В цій справі, що наразі розглядається судом, позивачем є АТ «Універсал Банк», відповідачем - фізична особа, клієнт банку, правовідносини вникли у 2019 році, договір про надання банківських послуг укладений з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію».

Проте суд зазначає, що правова позиція щодо належного оформлення кредитних відносин, висловлена в постанові ВП ВС від 03.07.2019р., висвітлює саме обставини щодо форми, якої слід дотримуватись при укладенні кредитних договорів, незалежно від найменування банку та часу укладення такого договору. А тому може бути застосована до будь-яких кредитних договорів, укладених між будь-яким банком та клієнтом - позичальником.

Дійсно, у тій справі підписання анкети-заяви клієнтом відбувалось у письмовій формі шляхом проставляння письмового підпису, а в цій - шляхом проставляння електронного підпису, але суть полягає в тому, що всі складові договору мають бути підписані в будь-який спосіб, в той час як в обох справах клієнти підписали лише анкети-заяви, а решта документів долучалась в порядку приєднання до них як типової форми, що не можна вважати таким, що узгоджено в письмовій формі, яка підписана клієнтом.

Щодо особливостей укладення договору у системі «Monobank», де відбувається певний алгоритм дій клієнта, тобто допуск його до наступного розділу після підтвердження ознайомлення з попереднім, то це не впливає на той факт, що Умови та правила надання банківських послуг в АТ «Універсал Банк» та Тарифи не є підписаними клієнтом навіть електронним підписом у розумінні ЗУ «Про електронну комерцію», зокрема, як була підписана анкета-заява за допомогою генерації ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, яка використана для накладення удосконаленого електронного підпису (УЕП).

Посилання позивача на визначену ЗУ «Про електронну комерцію» спрощену процедуру підписання договорів, не спростовує необхідності дотримання вимог ст. 1055 ЦК України щодо письмової форми договору при узгодженні його умов, що означає, що всі його складові мають бути підписані в належний спосіб (письмово або електронним підписом).

Суд також відхиляє посилання позивача на ту обставину, що доказом досягнення між сторонами згоди щодо всіх істотних умов кредитного договору є Паспорт споживчого кредиту.

Суд вважає, що Паспорт споживчого кредиту не є частиною кредитного договору, а виступає способом підтвердження виконання преддоговірного обов`язку кредитодавця. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/123/20.

Водночас, враховуючи, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «Універсал Банк» не повернуті, що останнім не спростовано, суд прийшов до висновку, що кредитор має право вимагати їх стягнення в судовому процесі.

Вирішуючи питання про розмір заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідача, суд прийшов до висновку, що стягненню підлягає саме сума неповернутих коштів.

З виписки про рух коштів по картці та розрахунку заборгованості вбачається, що банком нараховувались та автоматично списувались з рахунку відповідача відсотки за користування кредитом.

Отже, заборгованість за тілом кредиту утворювалась, у тому числі, у зв`язку із списанням банком з рахунку відсотків, постійно збільшуючи його. У зв`язку з цим суд прийшов до висновку, що сума, яка була стягнута з відповідача в позасудовому порядку, шляхом автоматичного списання з його карткового рахунку відсотків, підлягає врахуванню при визначенні загального розміру заборгованості, оскільки стягненню з відповідача підлягає сума саме неповернутих коштів.

З наданих позивачем документів, судом встановлено, що з рахунку ОСОБА_1 списано відсотків на загальну суму 42356,72 грн.

Отже, в даному випадку позовні вимоги АТ «Універсал Банк» підлягають частковому задоволенню в сумі 38246,06 грн. (80602,78 грн. - 42356,72 грн.), яка становить неповернуті кредитні кошти.

Таким чином, враховуючи, що фактично отримані та використані грошові кошти в добровільному порядку відповідачем неповернуті, що останнім не спростовано, суд вважає необхідним стягнути з відповідача заборгованість в загальному розмірі 38246,06 грн., задовольнивши позов частково.

Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме в сумі 1273,59 грн. (з розрахунку: 38246,06 грн. х 100% : 80602,78 грн. = 47,45 %; 47,45% х 2684,00 грн. : 100 % = 1273,59 грн.)

Керуючись ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, місце знаходження: м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19) заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» б/н від 06.04.2019р. в розмірі 38246,06 грн., судові витрати по сплаті судового збору 1273,59 грн., усього 39519 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот дев`ятнадцять) гривень 65 копійок.

У задоволені інших позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В.Сидорова