РІШЕННЯ

Іменем України

12.11.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Баран О.І.,

за участі секретаря судового засідання Блистіва Ю.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: м. Київ вул. Симона Петлюри, буд. 30),

відповідач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

предмет позову: стягнення заборгованості за договорами,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся із указаним позовом, відповідно до якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за кредитним договором №/709137 від 21.07.2021 в розмірі 21 312,50 грн., за кредитним договором №/450660 від 24.07.2021 в розмірі 11 625,00 грн., за договором позики №3718596 від 28.10.2020 в розмірі 10 064,58 грн.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 23.09.2024 відкрито провадження у справі, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи, яким учасники справи скористались. Зокрема відповідачем подано відзив на позовну заяву, а позивачем відповідь на відзив.

Аргументи позивача.

Позовна заява мотивована укладенням відповідачем низки кредитних договорів та отримання відповідних кредитних коштів, із встановленням строків їх повернення та сплати відсотків за користування такими коштами. Однак, позивач свої зобов`язання за кредитними договорами не виконав, внаслідок чого утворилась заборгованість, право вимоги за якою перейшло до позивача.

Заперечення відповідача.

Відповідач з вимогами позовної заяви не погодився, подавши відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву представником відповідача, з посиланням на відповідне законодавство, викладено заперечення щодо стягнення суми заборгованості, як за основною сумою боргу, так і за нарахованими відсотками. Акцентовано увагу на відсутності розрахунків заборгованості до моменту переходу прав вимоги до позивача, а також на спірності переходу прав вимоги до відповідача за укладеними договорами, відсутності доказів повідомлення боржника про зміну кредитора у зобов`язанні. Окремо звернено увагу на нарахуванні відсотків поза межами строку кредитування.

Позивач з аргументами відповідача не погодився, подавши відповідь на відзив, разом із клопотанням про витребування доказів, зокрема тих, які стосуються надання позивачу кредитних коштів. Однак, під час розгляду відповідного клопотання, у судовому засіданні представником відповідача не заперечено факту отримання відповідачем коштів за відповідними договорами з їх перерахуванням на відповідні банківські рахунки. У зв`язку із чим зазначено про відсутність доцільності витребування документів, які стосуються банківської таємниці.

В судове засідання, призначене на 28.10.2024 учасники справи не з`явились.

Представник позивача у змісті позовної заяви, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, просив про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача подав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Зазначив також про часткове визнання позову в межах стягнення заборгованості за основною сумою боргу та відсотків, нарахованих в межах строку кредитування.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося.

Суд, з`ясувавши доводи на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, установив такі фактичні обставини справи та відповідні до них правовідносини.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

21 липня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (надалі - ТОВ «КУ «Європейська кредитна група») та ОСОБА_1 укладено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №/709137 від 21.07.2021 (а.с. 8).

Згідно з пунктом 1.1. договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 5500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2 договору Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 14.08.2021.

Згідно з пунктом 1.3 договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Відповідно до п. 4.3 договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п. 1.2 Договору та/або в Додатку (ах) до цього Договору, проценти передбачені п. 1.3 Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня укладення Договору.

Даний договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором R76909 (а.с. 8, зворот).

19 квітня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» укладено Договір факторингу № 19042022-Є, у відповідності до умов якого ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 11-13).

Відповідно до акта прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, кількістю 14361, після чого, з урахуванням п. 1.2. договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 до клієнта від фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 14).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до відповідача в розмірі 21312,50 грн., з яких:

5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

15812,50 грн. - сума заборгованості за відсотками;

0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 15).

Відповідно до наданого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунку заборгованість за Кредитним договором №/709137 від 21.07.2021 розмір заборгованості ОСОБА_1 31.05.2024 складає 21312,50 грн., з яких:

5500,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

15812,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно розрахунку, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.04.2022, позивачем не здійснювалося нарахування (а.с. 16).

Крім цього, 24.07.2021 між ТОВ «Гоуфінгоу» та ОСОБА_1 укладено Індивідуальну частину договору про надання фінансового кредиту №/450660 (а.с. 21).

Згідно з пунктом 1.1. договору Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000 грн. 00 коп. на умовах строковості, платності, а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

Відповідно до п. 1.2 договору Кредит надається строком на 25 днів, тобто до 17.08.2021.

Згідно з пунктом 1.3 договору за користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки фіксована.

Пунктом 1.4 договору передбачено, що Кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на реквізити платіжної банківської картки, вказаної Клієнтом.

Відповідно до п. 4.3 договору у разі, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений у п. 1.2 Договору та/або в Додатку (ах) до цього Договору, проценти передбачені п. 1.3 Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з першого дня прострочення.

Даний договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором R35568 (а.с. 21, зворот).

19 квітня 2022 року між ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» та ТОВ «Гоуфінгоу» укладено Договір факторингу № 19042022-Г, у відповідності до умов якого ТОВ «Гоуфінгоу» передає (відступає) ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» приймає належні ТОВ «Гоуфінгоу» права вимоги до боржників, вказаними у Реєстрі боржників (а.с. 24-25).

Відповідно до акта прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022, клієнт передав, а фактор прийняв реєстр боржників, кількістю 14378, після чого, з урахуванням п. 1.2. договору факторингу № 19042022-Є від 19.04.2022 до клієнта від фактора переходять права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 26).

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників від 19.04.2022 до Договору факторингу № 19042022-Г від 19.04.2022 ТОВ «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло права грошової вимоги до Відповідача в розмірі 11625,00 грн, з яких:

3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

8625,00 грн. - сума заборгованості за відсотками;

0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 27).

Відповідно до наданого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунку заборгованість за Кредитним договором №/450660 від 24.07.2021 розмір заборгованості ОСОБА_1 31.05.2024 складає 11625,00 грн, з яких:

3000,00 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

8625,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно розрахунку, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 19.04.2022, позивачем не здійснювалося нарахування (а.с. 28).

Крім цього, 28.10.2020 між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено договір позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3718596 (а.с. 32).

Відповідно до умов договору позики №3718596 від 28.10.2020, сума позики становить 4000,00 грн., шляхом перерахування грошових коштів на її банківський рахунок. Процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування встановлена на рівні 1,99% за день. Строк кредитування 30 днів, дата повернення позики 27.11.2020. Цим же договором указано знижену процентну ставку на рівні 0,49%, процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) на рівні 2,70% на день; орієнтовну річну процентну ставку 142,35%; орієнтовну загальну вартість позики - 4468,00 грн.

Даний договір був підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором O81eHyOcrW.

14 червня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено договір факторингу № 14/06/21 у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників. Згідно з п. 1.1 договору факторингу, згідно умов цього договору фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав до третіх осіб боржників, включаючи суму основного зобов`язання (позики), плату за позикою (плату за процентною ставкою), процент за порушення грошових зобов`язань, право на одержання яких належить клієнту. Перелік боржників, підстави виникнення права грошової вимоги до боржників, сума грошових вимог та інші дані зазначені у відповідних реєстрах боржників, які формуються згідно додатку № 1 є невід`ємною частиною договору (а.с. 33-36).

Згідно з п.1.2 договору факторингу №14/06/21, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі відповідного реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому-передачі реєстру боржників підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною цього договору.

27 жовтня 2023 року між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» підписаний акт прийому-передачі реєстру боржників №11 за договором факторингу №14/06/21 від 14.06.2021 (а.с. 37).

Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 11 від 27.10.2023 до договору факторингу № 14/06/21 від 14.06.2021 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача на суму 10064,58 грн., з яких:

3637,09 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

6427,49 грн. - сума заборгованості за відсотками;

0,00 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 38).

Відповідно до наданого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» розрахунку заборгованість за Кредитним договором №3718596 від 28.10.2020 розмір заборгованості ОСОБА_1 31.05.2024 складає 10064,58 грн., з яких:

3637,09 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;

6427,49 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Згідно розрахунку, з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 27.10.2022, позивачем не здійснювалося нарахування (а.с. 39).

Оцінка судом

Щодо укладення між первинними кредиторами та відповідачем кредитних договорів

Відповідно до приписів статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Передбачено статтею 628 ЦК України, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір).

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною другою статті 638 ЦК України передбачено, що договір укладається шляхом пропозиції (оферти) однієї сторони укласти договір і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, відтак акцептуючи пропозицію

ТОВ «КУ «Європейська кредитна група»,

ТОВ «Гоуфінгоу»,

ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» - ОСОБА_2 електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (R76909) у Індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту №/709137 від 21.07.2021,

електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (R35568) у Індивідуальній частині договору про надання фінансового кредиту №/450660 від 24.07.2021 та

електронним цифровим підписом одноразовим ідентифікатором (O81eHyOcrW) у договорі позики (на умовах повернення позики в кінці строку позики) №3718596 від 28.10.2020 приєдналася до Правил надання коштів у позику, визнала та погодилася на запропоновані кредиторами умови користування та порядок надання ними грошових коштів.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Правові відносини у сфері електронної комерції під час вчинення електронних правочинів в Україні регулюються Законом України «Про електронну комерцію», який визначає організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлює порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначає права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

В статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно зі статтею 10 Закону України «Про електронну комерцію» електронні правочини вчиняються на основі відповідних пропозицій (оферт). Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 11 Закону).

Згідно положень статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Частина п`ята статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачає, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно з частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного в письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Договір, укладений між сторонами в електронній формі, має силу договору, який укладений в письмовій формі та підписаний сторонами, які узгодили всі умови, так як без проходження реєстрації та отримання одноразового ідентифікатора (коду, що відповідно до домовленості є електронним підписом позичальника, який використовується ним як аналог власноручного підпису), без здійснення входу відповідачем на веб-сайт за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитні договори між відповідачем ОСОБА_1 та первісними кредиторами не було б укладено.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 14.06.2022 року у справі №757/40395/20-ц, від 12.01.2021 року у справі №524/5556/19, від 07.10.2020 року у справі №127/33824/19, від 23.03.2020 року у справі № 404/502/18.

На підставі вищенаведених правових норм, беручи до уваги те, що вказані вище кредитні договори підписані відповідачкою електронним підписом, наявність якого разом з електронними підписами первісних кредиторів підтверджує їх волю, спрямовану на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, забезпечує ідентифікацію сторін та цілісність документа, в якому втілюється воля останніх, є доведеним факт укладення між сторонами кредитних договорів, та про те, що позичальник ОСОБА_1 всі умови договорів цілком зрозуміла та своїм підписом письмово підтвердила та закріпила те, що сторони договору діяли свідомо, були вільні в укладенні даного договору, вільні у виборі контрагента та умов договору.

Таким чином, оскільки вказані кредитні договори, які підписані сторонами, є чинними, у встановленому законом порядку недійсними не визнавались, суд дійшов висновку про те, що між первісними кредиторами та ОСОБА_1 , як позичальником, виникли договірні відносини щодо користування кредитними коштами.

Щодо доведення факту переходу права вимоги до відповідача за укладеними договорами

У відповідності до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору. Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні, яке виникло на підставі правочину, що підлягає державній реєстрації, має бути зареєстрований в порядку, встановленому для реєстрації цього правочину, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник у зобов`язанні не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Положеннями статей 1077, 1078 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

На підтвердження укладення договорів факторингу і переходу до позивача права вимоги за кредитними договорами укладеними первісними кредиторами з ОСОБА_1 позивач надав суду:

- Договір факторингу від 19.04.2022, укладений між позивачем та ТОВ «КУ «Європейська кредитна група» та Витяг з реєстру боржників до нього відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач набув право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №/709137,

- Договір факторингу від 19.04.2021, укладений між позивачем та ТОВ «Гоуфінгоу» та Витяг з реєстру боржників до нього відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач набув право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №/450660,

- Договір факторингу від 14.06.2021, укладений між позивачем та ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», із додатками до нього та Витяг з реєстру боржників до нього відповідно до якого ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», позивач набув право грошової вимоги до відповідачки ОСОБА_1 за кредитним договором №3718596.

До договорів Факторингу додані акти прийому-передачі реєстрів боржників, які підписані директорами товариств з проставленням печаток.

Отже позивачем доведено факт переходу до нього права вимоги за кредитними договорами укладеними первісними кредиторами з ОСОБА_1 .

Статтею 1082 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.

Отже, за змістом наведених вище положень закону заміна кредитора на фактора не означає звільнення боржника від обов`язку виконати зобов`язання, а лише надає боржникові право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце та у випадку, коли таких доказів не надано, виконати зобов`язання на рахунок первинного кредитора.

При цьому аналіз змісту статті 1082 ЦК України дозволяє дійти висновку, що викладені в ній положення щодо обов`язку боржника здійснити платіж факторові за умови, що боржник одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові, стосуються позасудового порядку вирішення спору. При цьому невиконання фактором цього обов`язку не звільняє боржника від виконання обов`язків за кредитним договором, а лише дає йому право на виконання свого обов`язку перед первісним кредитором.

Тому наявність чи відсутність доказів повідомлення боржника про зміну кредитора у зобов`язанні не є підставою для відмови у задоволенні позову.

Щодо заявленої суми стягнень

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі №2-1383/2010 (провадження №14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.

На підставі статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти

Відповідно до частини другої статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 610 ЦК України невиконання зобов`язання є порушенням зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватися визначених у договорі строків (термінів), а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Положеннями частини першої статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (стаття 13 ЦПК України).

Згідно частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до змісту статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно із частиною другою статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 79, 80 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до частин першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частин першої другої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується факт укладення відповідачем кредитних договорів, зазначених в позові, та факт існування заборгованості внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх обов`язків по поверненню кредитних коштів за договорами.

Визначаючи розмір заборгованості відповідача перед позивачем суд проаналізував умови кредитних договорів і перевірив розрахунки заборгованості.

За змістом статті 1048 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Отже припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Такі висновки викладені, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц, в постанові Верховного Суду від 15 березня 2023 року по справі № 300/438/18.

Відповідно до п. 1.3 Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №/709137 від 21.07.2021, укладеного з ТОВ «КУ «Європейська Кредитна Група», зазначено, що за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

За умовами п.1.1. цього ж договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 5500,00 грн. Указаний кредит позивачем не повернено.

Відповідно до умов п.1.2 цього ж договору кредит надається строком на 25 днів і датою закінчення строку кредитування є 14.08.2021 (а.с.8). Позивач не надав суду доказів продовження строку дії договору.

Отже, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення процентів, передбачених умовами договору, за користування кредитними коштами за 25 днів, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, дорівнює (5 500,00 тіло кредиту / 100 х 2,5 % х 25 днів) = 3437,50 грн.

Загальна сума заборгованості за цим договором становить 5500,00 + 3437,50 = 8937,50 грн.

Відповідно до п. 1.3 Індивідуальної частини договору про надання фінансового кредиту №/450660 від 24.07.2021, укладеного з ТОВ «Гоуфінгоу», зазначено, що за користування кредитом клієнт сплачує Товариству 912,5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2,5 % (процентів) на добу. Тип процентної ставки - фіксована.

За умовами п.1.1. цього ж договору Товариство надає клієнту фінансовий кредит в розмірі 3000,00 грн. Указаний кредит позивачем не повернено.

Відповідно до умов п.1.2 цього ж договору кредит надається строком на 25 днів і датою закінчення строку кредитування є 17.08.2021 (а.с.21). Позивач не надав суду доказів продовження строку дії договору.

Отже, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення процентів, передбачених умовами договору, за користування кредитними коштами за 25 днів, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, дорівнює (3 000,00 тіло кредиту / 100 х 2,5 % х 25 днів) = 1875,00 грн.

Загальна сума заборгованості за цим договором становить 1875,00 + 3000,00 = 4875,00 грн.

Відповідно до умов договору позики №3718596 від 28.10.2020, сума позики становила 4000 грн., процентна ставка за користування кредитом в строк кредитування 1,99% за день. Строк кредитування 30 днів. Відповідно до розрахунку заборгованості сума заборгованості за основною сумою боргу становить 3637,09 грн.

Отже, позивач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» має право на стягнення процентів, передбачених умовами договору, за користування кредитними коштами за 30 днів, що, виходячи із установлених у договорі процентних ставок, дорівнює (4 000,00 тіло кредиту / 100 х 1,99 % х 30 днів) = 2388,00 грн.

Разом з цим, розмір заборгованості за основною сумою боргу зменшено з 4000 до 3637,09 грн. Тож загальна сума заборгованості за цим договором становить 2388,00 + 3637,09 = 6025,09 грн.

Суд не приймає до уваги інші, визначені у договорі процентні ставки (знижену процентну ставку на рівні 0,49%, процентну ставку за понадстрокове користування позикою (її частиною) на рівні 2,70% на день; орієнтовну річну процентну ставку 142,35%), оскільки договором встановлена фіксована процентна ставка, умови договору сторонами не змінювалися, тому до правовідносин застосовуються положення частини 3 статті 1056-1 ЦК України щодо незмінності фіксованої процентної ставки і неможливості її зміни в односторонньому порядку.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача:

-8937,50 грн. (5500,00 + 3437,50) загальної суми заборгованості за договором №/709137;

-4875,00 грн. (1875,00 + 3000,00) загальної суми заборгованості за договором №/450660;

-6025,09 грн. (2388,00 + 3637,09) загальної суми заборгованості за договором №3718596.

В решті позовних вимог слід відмовити як в необґрунтованих.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено 3028,00 грн. судового збору.

Позовні вимоги задоволені частково в розмірі 19837,59 грн., що становить 46,13 % (19837,59 х 100 % : 43002,08), а тому судовий збір у пропорційному розмірі 1396,82 грн. потрібно покласти на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договорами задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 19837 (дев`ятнадцять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 59 копійок заборгованості за договорами №/709137, №/450660, №3718596.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» 1396 (одну тисячу триста дев`яносто шість) гривень 82 копійки витрат по сплаті судового збору.

В задоволені решти вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено 13.11.2024.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (ідентифікаційний код юридичної особи в , місцезнаходження: м. Київ вул. Симона Петлюри, буд. 30)

відповідач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )

Суддя: Баран О.І.