Провадження № 2/205/5349/24
У Х В А Л А

10 грудня 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду міста Дніпропетровська Терещенко Т.П., ознайомившись із матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

05 грудня 2024 року представник заявника Пріхно Н.М. сформувала в системі «Електронний суд» вищевказану заяву, яка зареєстрована канцелярією суду 06 грудня 2024 року.

Дослідивши зміст поданої позовної заяви та додані до неї документи, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України та має недоліки, що перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Згідно із ч. 1 ст. 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач, треті особи.

Частиною 2 статті 174 ЦПК України передбачено, що заявами по суті справи в позовному провадженні є: позовна заява; відзив на позовну заяву; відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Разом з тим, представник заявника ОСОБА_2 звернулася до суду саме із заявою про скасування арешту з майна та не зазначила відповідача у справі, що не передбачено відповідно до вимог глави 1 розділу 3 ЦПК України, а тому представнику заявника необхідно уточнитися з чим вона звернулася до суду із заявою або позовною заявою.

Таким чином, представнику заявника необхідно визначитись із нормами закону та уточнити норми матеріального права діючого законодавства, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог, враховуючи відповідні обставини та докази, визначивши правові підстави для звернення до суду із вказаною заявою.

Також відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Виключна підсудність - особливий вид територіальної підсудності. Правила виключної підсудності забороняють застосування при пред`явленні позову норм інших видів територіальної підсудності

Пунктами 4, 5 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, представником заявника не зазначено адресу місцезнаходження майна з якого необхідно зняти арешт, яке саме майно перебуває під обтяженням, та не надано доказів наявності вказаного обтяження.

Крім того, у заяві не зазначено відомостей, які необхідні для вирішення питання про належність справи до територіальної юрисдикції (підсудності) Ленінського районного суду м. Дніпропетровська або іншого суду, а саме не надано документів для підтвердження звернення заявника до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, що позбавляє суд відкрити провадження у вказаній цивільній справі.

Більш того, пунктом 2 частини 3 статті 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити також відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін.

У порушення зазначених вимог закону, представник заявника не зазначила відомості про наявність або відсутність електронного кабінету сторін, а якщо вказана інформація невідома представнику заявника, про це потрібно зазначити.

Також представник заявника усупереч п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначила відомостей щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Також у порушення п. 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_1 понесла або які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

У порушення вимог п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить підтвердження ОСОБА_1 про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за подання позовної заяви немайнового характеру у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (1 211,20 грн. станом на час подання позову позивачем).

Отже, позивачем не виконано зазначені вимоги закону, оскільки представником заявника до заяви не додано документ на підтвердження сплати судового збору в розмірі 1 211,20 грн.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 177 ЦПК України (зі змінами відповідно до Закону України №1416-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи» від 27 квітня 2021 року, що набрав чинності 26 травня 2021 року) позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб. У разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Таким чином, представник заявника звертаючись до суду з відповідним позовом в електронній формі повинна долучити до позовної заяви доказ надсилання листом або на електронну пошту з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів, однак вказані докази відсутні.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 розділу 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави-учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

Додержання процесуальної форми і змісту позовної заяви є однією з обов`язкових вимог національного законодавства, що забезпечує право на звернення до суду та порушення судом провадження у справі.

Враховуючи зазначене, вищевказані вимоги закону позивачем не виконані, таким чином, згідно із ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити.

Оскільки при вирішенні питання про відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а тому позовна заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху з метою надання їй строку, що не перевищує десяти днів з дня отримання нею копії ухвали, усунути зазначені недоліки.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про скасування арешту майна - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, який не перевищує десяти днів з дня отримання нею копії ухвали, інакше заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Т.П. Терещенко