Справа № 450/5643/23 Провадження № 2/450/438/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Данилів Є.О.

секретаря судового засідання Ориняк Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області, Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, про (предмет спору) позбавлення батьківських прав, -

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до суду з цивільним позовом до відповідача про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що в період з 21.03.2015 року по 05.10.2018 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем ОСОБА_2 . Від подружнього життя в них народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони припинили спільне подружнє життя та рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.218 їх шлюб було розірвано, рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

12 лютого 2019 року Відповідач надав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Репетою О.М., відповідно до якої надав дозвіл на постійне місце проживання, навчання та лікування доньки ОСОБА_3 в Італійській республіці, після чого дівчинка разом із матір`ю та бабусею переїхали на постійне місце проживання до Італійської республіки. Пізніше, 17 листопада 2021 року ОСОБА_2 надав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузіною К.В., якою надав дозвіл на тимчасові багаторазові поїздки дочки у супроводі її матері у ряд країн. Відповідач з донькою з двох років не підтримує жодних стосунків, не допомагає ані матеріально, ані емоційно. Необхідне харчування, медичний догляд, лікування, соціалізацію, прищеплення культурних та духовних цінностей, а також сприяння засвоєнню дівчинкою норм моралі забезпечують мати, ОСОБА_1 , та її чоловік, Драго ОСОБА_4 , якого ОСОБА_5 вважає за батька.

В Італійській республіці ОСОБА_3 є ученицею другого класу початкової школи Дескальці-Полакко в Установі середньої освіти Магдалени-Бертані, а також відвідує курси живопису у Фундації Аrtе in СаmРо та уроки класичного танцю у танцювальній школі Fоrmаziопе DanzArte ASD. Викладачі одноголосно підтверджують, що весь час дівчинку на заняття супроводжуть мати та вітчим. Про існування біологічного батька в установах викладачам не відомо, оскільки останній не приймає участі у вихованні ОСОБА_6 . Відповідач з 2019 року не бачиться із дочкою, ОСОБА_3 , не цікавиться її життям, не підтримує ані морально, ані матеріально. У ОСОБА_6 з батьком відсутній емоційний зв`язок. Натомість відносини «дитина-батьки» Єва підтримує з матір`ю та вітчимом. При цьому Відповідачу відомі засоби зв`язку, за допомогою яких він мав би змогу спілкуватись із дитиною, проте останній свідомо уникає цього.

Позиція відповідача: відповідач, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області: представник в судове засідання не з`явився.

Позиція третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради: представник в судове засідання не з`явився.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі.

26.12.2023 року ухвала про відкриття провадження у справі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно з ч.1 ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 06.11.2015 року, актовий запис № 4064, батьками ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Згідно рішення Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2018 року, яке набрало законної сили, розірвано шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрований 21.03.20415 року міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції.

Рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 05.10.2018 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції від 06.11.2015 року, актовий запис № 4064.

12 лютого 2019 року Відповідач надав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Репетою О.М., відповідно до якої надав дозвіл на постійне місце проживання, навчання та лікування доньки ОСОБА_3 в Італійській республіці, після чого дівчинка разом із матір`ю та бабусею переїхали на постійне місце проживання до Італійської республіки.

Пізніше, 17 листопада 2021 року ОСОБА_2 надав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кузіною К.В., якою надав дозвіл на тимчасові багаторазові поїздки дочки у супроводі її матері у ряд країн.

Так, у розмові із ОСОБА_8 , практикуючим психологом, що практикує в гештальт-підході, про біологічного батька Єва розповідає, що він не цікавиться її життям, які в неї друзі, чим вона займається у вільний час, не вітає зі святами та днями народження. Психолог у довідці від 13 листопада 2023 року зробила висновок про те, що емоційний зв`язок дитини із біологічним батьком не було сформовано. Біологічний батько не присутній у житті дитини. Емоційно дитини ідентифікує ОСОБА_2 як чужу людину. Водночас, поряд із названим батьком та родиною, яка є в житті дитини, ОСОБА_5 отримує тепло, любов та піклування, які є важливою умовою для формування адекватної емоційно-вольової сфери, пізнавальної діяльності та соціалізації.

В Італійській республіці ОСОБА_3 є ученицею другого класу початкової школи Дескальці-Полакко в Установі середньої освіти Магдалени-Бертані, а також відвідує курси живопису у Фундації Аrtе in СаmРо та уроки класичного танцю у танцювальній школі Fоrmаziопе DanzArte ASD. Викладачі одноголосно підтверджують, що весь час дівчинку на заняття супроводжуть мати та вітчим. Про існування біологічного батька в установах викладачам не відомо, оскільки останній не приймає участі у вихованні ОСОБА_6 .

Згідно листа органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації від 02.07.2024 року вбачається, що згідно акту обстеження умов проживання вбачається, що малолітня ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вказаною адресою не проживає. ОСОБА_9 (бабця дитини) повідомила, що ОСОБА_1 разом із малолітньою донькою ОСОБА_3 за вказаною адресою лише зареєстровані, проте фактично проживають в італійській Республіці м. Генуя. Оскільки станом на тепер малолітня ОСОБА_3 проживає поза територією Шевченківського району м. Львова, орган опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради позбавлений можливості обстежити умови проживання дитини, провести бесіду з дитиною, що прямо передбачено ст. 19 СК України, відтак у органу опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради не має можливості надати висновок щодо розв`язання спору, оскільки такий надається органом опіки та піклування за місцем фактичного проживання дитини.

Відповідно до вимог ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із вимогами ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину.

Вимогами частини 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За загальним правилом позбавлення батьківських прав є з одного боку - захистом прав дитини, а з другого - крайнім заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова вага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно пункту 16 Постанови, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої доньки ОСОБА_3 не піклувався про неї, матеріально не утримував, не проявляв інтересу до стану його здоров`я, не цікавиться її фізичним, моральним і духовним розвитком.

Установлені факти, як кожен окремо, так і в їх сукупності, суд оцінює як ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків відносно неповнолітньої доньки, свідоме нехтування ним своїми обов`язками щодо неповновлітньої дитини.

За вказаних обставин, з метою забезпечення прав неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виходячи саме із інтересів неповнолітньої дитини, суд приходить до переконання про те, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 щодо неповнолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є підставними та підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 3-5, 10, 81, 133, 258-259, 263-265, 273, 280-284, 351-355 ЦПК України, ст.ст.155, 164-166, 180, 184 СК України, суд, -

у х в а л и в:

позовні вимоги ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 суму сплаченого судового збору у розмірі 1073,60 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Третя особа: Солонківська сільська рада Львівського району Львівської області, як орган опіки та піклування, с. Солонка, вул. Центральна, будинок, 3.

Третя особа: Шевченківська районна адміністрація Львівської міської ради, як орган опіки та піклування, м. Львів, вул. Липинського, 11.

Повний текст рішення виготовлено 20.08.2024 року.

СуддяЄ. О. Данилів