Справа № 933/622/24
Провадження № 2/933/108/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року селище Олександрівка

Олександрівський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Попович І.А.

за участі:

позивача - ОСОБА_1 (у режимі ВКЗ)

секретаря

судового засідання - Камака О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду селища Олександрівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,-

В С Т А Н О В И В:

11.09.2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Олександрівського районного суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання.

09.10.2024 року судом отримана інформація щодо місця реєстрації відповідача, та цього ж дня ухвалою судді відкрито провадження по справі, та призначено судове засідання на 08:30 годину 05 листопада 2024 року.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона доводиться дочкою ОСОБА_2 . 19.09.2007 року її батьки розлучилися. Рішенням Олександрівського районного суду Донецької області відповідач сплачував аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19.02.2008 року і до її повноліття. З 10.02.2024 року стягнення аліментів відносно неї було припинено, у зв`язку з її повноліттям. 19.03.2024 року вона змінила своє прізвище та по батькові з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 . На теперішній час вона продовжує навчання, вступила до університету ОСОБА_4 в Переяславі, та навчається на першому курсі, денної форми навчання на факультеті «Соціально-психологічний», за спеціальністю «Дошкільна освіта» за державним замовленням, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Всі витрати за її навчання та проживання в гуртожитку, оплачує її мати ОСОБА_5 . Оскільки, вона навчається на денному відділенні, тому не має можливості працевлаштуватися, щоб забезпечити себе матеріально. На теперішній час студенти не забезпечені належним чином навчальною літературою, тому її потрібно купувати за власні кошти. Крім того, вона навчається в іншому населеному пункті, та несе додаткові витрати на проїзд. Мати не має змоги допомагати їй у повному обсязі, оскільки є внутрішньо переміщеною особою, та має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Як відомо позивачці, її батько працює далекобійником, але не офіційно, тому вона не має можливості надати довідку про розмір його заробітної плати.

Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, у зв`язку з продовженням навчання, до досягнення нею 23 років, тобто до 10.02.2029 року.

Позивач у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, та просила їх задовольнити. Зазначила, що отримала від представника відповідача відзив на позовну заяву, з яким не погоджується, оскільки в ньому зазначено, що вона вводить суд в оману, так як не зазначила в позові, що відповідач має молодшу доньку. Вона не вважала за потрібне вказувати, що відповідач має доньку, оскільки не знала, що він подав до суду заяву про стягнення з нього аліментів на її утримання. Звертає увагу суду, що із заявою про стягнення аліментів на утримання доньки відповідача - ОСОБА_6 , звернулись до суду пізніше, ніж вона звернулась з даним позовом до суду. На її погляд, це було зроблено спеціально, щоб вона отримувала кошти у меншому розмірі. На теперішній час вона навчається в іншій області, та їй потрібні кошти на проживання, оплату гуртожитку, харчування, на придбання взуття, одягу, та проїзд додому. Мама їй, також, фінансово допомагає. Просить суд задовольнити її заяву, та стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, у зв`язку з продовженням навчання, до досягнення нею 23 років, тобто до 10.02.2029 року. Зазначила, що по червень місяць 2024 року вона навчалася в Олександрівському професійному аграрному ліцеї. 01 вересня 2024 року вона вступила до університету, в якому буде навчатися до червня 2029 року, тобто закінчить його уже після досягнення нею 23 років.

Відповідач та його представник, належним чином були повідомлені про день та час розгляду справи, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. 28.10.2024 року на електронну адресу суду представник відповідача Оніпко Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надіслала відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги, що викладені у позовній заяві відповідач визнає частково, а саме: не заперечує проти стягнення з нього аліментів на користь позивача у розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку (доходу). Зазначає, що постійним місцем проживання відповідача є Донецька область, місто Добропілля. Більшість підприємств у місті не працюють або працюють не на повну потужність, що значно ускладнює можливість отримання стабільної заробітної плати. Добропільська міська територіальна громада включена до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією (території, на яких ведуться (велися) бойові дії, території можливих бойових дій). Крім того, відповідач є батьком дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої, на підставі судового наказу від 18 вересня 2024 року по справі № 227/2825/24, сплачує аліменти на користь ОСОБА_7 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття. Також зазначає, що навіть після досягнення у лютому 2024 року дочкою ОСОБА_1 повноліття, відповідач продовжував сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на утримання спільної дочки ОСОБА_1 по травень 2024 року включно.

Просить суд справу розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без участі відповідача та його представника (а.с.26-27).

Суд, заслухавши позивачку, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 20 лютого 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського райуправління юстиції Донецької області, батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значаться: батько ОСОБА_2 , мати ОСОБА_8 (а.с.5).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 від 19.03.2024 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила ім`я, про що 19 березня 2024 року складено відповідний актовий запис № 2. Прізвище, власне ім`я, по батькові після держаної реєстрації зміни імені ОСОБА_1 (а.с.6).

Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від 19.09.2007 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_8 розірвали шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 47 від 19.09.2007 року (а.с.7).

Як вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 30 березня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Олександрівського районного управління юстиції Донецької області, матір`ю ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є ОСОБА_10 (а.с.8).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 26 лютого 2020 року Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), матір`ю ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_10 (а.с.9).

Згідно витягу з наказу університету ОСОБА_4 в Переяславі № 486 від 10.08.2024 року, ОСОБА_1 зарахована студенткою першого курсу денної форми навчання, за державним замовленням. Факультет: Соціально-психологічний, спеціальність: 012 Дошкільна освіта, ступінь вищої освіти бакалавр (а.с.10).

Як вбачається з платіжної інструкції, позивачка 24.08.2024 року перерахувала кошти за гуртожиток у розмірі 4000,00 грн.(а.с.11).

Відповідно до довідки про склад сім`ї від 02.09.2024 року № 2335, ОСОБА_1 дійсно проживає за адресою: АДРЕСА_1 (гуртожиток № 2 Університету Григорія Сковороди в Переяславі) (а.с.12).

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 18 січня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , значаться: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_7 (а.с.31).

18.09.2024 року судовим наказом Добропільського міськрайонного суду Донецької області стягнуто з боржника - ОСОБА_2 на користь ОСОБА_7 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 11 вересня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.32).

Згідно платіжних інструкцій, ОСОБА_5 отримувала аліменти від ОСОБА_2 , у розмірах: 26.02.2024 року 4420,00 грн., 14.03.2024 року 4420,00 грн., 21.04.2024 року 4420,00 грн., 16.05.2024 року 4420,00 грн. (а.с.33-34).

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, на підставі ст. 13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Суд всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши письмові докази по справі, за своїм внутрішнім переконанням оцінює їх, як належні, та допустимі, що не оспорені відповідачем.

Дослідженні докази, їх взаємозв`язок у сукупності, є достатнім для вирішення справи по суті.

До встановлених судом правовідносин, які склалися між сторонами, підлягають застосуванню наступні норми права.

Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Обов`язок утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, в рівній мірі стосується обох батьків.

За вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

У статті 182 СК України визначено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Стягнення із батьків аліментів на повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, є одним із механізмів забезпечення реалізації особою права на освіту, який узгоджується із соціальною спрямованістю держави та моральними засадами суспільства.

Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Верховний Суд у постанові від 17.04.2019 у справі № 644/3610/16 дійшов висновку про те, що Сімейним Кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків, брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові від 16.02.2022 у справі № 381/2423/20 Верховний Суд дійшов висновку, що стягнення аліментів на дитину, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, потрібних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, існує незалежно від форми навчання. При визначенні розміру аліментів потрібно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Приписи цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Крім того, законодавство, яке регулює питання стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, встановлює вичерпний перелік підстав, які суди повинні враховувати вирішуючи таку позовну вимогу. До такої підстави, зокрема належить стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина.

Представником відповідача ОСОБА_12 надано суду докази, щодо неможливості відповідачем виплати аліментів у визначеному в позовній заяві розмірі.

Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що вищезазначеними нормами закону передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, з огляду на рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дитини, та з урахуванням відзиву представника відповідача ОСОБА_12 , суд вважає за необхідне позов задовольнити частково, та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , яка продовжує навчання, аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 11.09.2024 року і до припинення навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не більше як до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , двадцяти трьох років.

За вимогами частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до частин 1 та 2 статті 199 СК України право на утримання повнолітні дочка, син, які продовжують навчання, мають до досягнення двадцяти трьох років і таке право припиняється у разі припинення навчання.

Позивачка звернулась до суду з позовною заявою 11 вересня 2024 року.

Таким чином, аліменти підлягають стягненню з 11.09.2024 року, та до закінчення навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.

Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову судовий збір стягується з відповідача.

Враховуючи, що позивач за позовами про стягнення аліментів, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, суд вважає за необхідне, на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, необхідно допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, на час навчання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, починаючи стягнення з 11 вересня 2024 року і до припинення навчання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , або до досягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , двадцяти трьох років.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

В межах суми платежу аліментів за один місяць рішення виконати негайно.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , у дохід держави судовий збір у розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення постановлено в нарадчій кімнаті та проголошено його вступну та резолютивну частини в судовому засіданні 05 листопада 2024 року.

Повний текст рішення складено 07 листопада 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 .

Суддя Олександрівського

районного суду Попович І.А.