№ провадження 2/495/523/2024
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 листопада 2024 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

Головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря судового Ульвіс К.Є.,

справа № 495/11220/23

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Перший Український міжнародний банк» про захист прав споживачів та визнання нікчемними умови заявки в частині прийняття публічної інформації,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області із позовом до АТ «Перший Український міжнародний банк» про захист прав споживачів та визнання нікчемними умови заявки в частині прийняття публічної інформації, просить суд визнати недійсність правочину, а саме: факт прийняття нею публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення договору комплексного банківського обслуговування (ДБКО) до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеної 18 січня 2019 року за № 301 між нею та АТ «ПУМБ».

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.

Так, позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 18 січня 2019 року між нею та АТ «ПУМБ» була укладена заява № 301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та була видана кредитна картка з кредитним лімітом у розмірі 15 000, 00 грн строком на 12 місяців.

Реальна процентна ставка 47, 88%, орієнтована загальна вартість кредиту складає 12 577, 58 грн.

Після отримання даної картки вона користувалася кредитними коштами та вчасно сплачувала відсотки, у зв`язку з чим за період з 2019 року по 2022 рік її кредитний ліміт збільшився до 50 000, 00 грн.

Продовжуючи сплачувати відсотки за кредитом, вона все одно має заборгованість у розмірі більше 70 000, 00 грн.

Ознайомившись з заявою на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та паспортом споживчого кредиту, ніде не йде мови, що банк має право самостійно змінювати кредитний ліміт та умови кредитування.

У заявці за № 301 на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб відсутні відомості, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також, що сторони обумовили розмір і порядок нарахування комісії; відсутні підстави вважати, що при підписанні заяви про приєднання до договору АТ «ПУМБ» не дотримав вимоги закону про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження із споживачем саме тих умов, які вважає узгодженими банк.

У заявці є посилання на те, що вона приймає публічну інформацію, але будь яких підтверджуючих фактів її особистого підпису на публічній пропозиції АТ «ПУМБ» та те, що вона дійсно з нею ознайомлена не має, тому цей документ не можна розцінювати як складова частина кредитного договору, якою встановлено порядок нарахування комісії та інших перелічених послуг.

Відповідачем на момент укладення заявки на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб не було надано їй, як споживачу, повної інформації щодо його умов та у разі надання недостовірної, неповної або несвоєчасної інформації про продукцію, підлягають захисту у випадках та спосіб, встановлених ч. 7 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин.

Вважає, що умови є несправедливими, суперечать принципу добросовісності, та є наслідком дисбалансу договірних прав і обов`язків на погіршення становища споживача та є нікчемними, в зв`язку з чим вона і звернулася з вказаним позовом до суду.

Не погоджуючись з позовними вимогами, відповідач 05 листопада 2024 року надав письмові пояснення, відповідно до яких зазначає, що доводи викладені в позовній заяві є безпідставними, необґрунтованими та невмотивованими припущеннями.

Так, 18.01.2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір комплексного банківського обслуговування № 301, згідно з яким останній надано кредитні кошти у розмірі 15 000,00 грн строком на 12 місяців.

Підтвердженням надання Позивачу кредиту є: заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 301 від 18.01.2019 року, а також паспорт споживчого кредиту на загальні цілі.

У Заяві на приєднання до Договору вказано, що клієнт ОСОБА_1 підписанням цієї Заяви беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані мені в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджуюсь з тим, що можу обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладання Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує згоду на укладання Договору страхування на зазначених нижче умовах.

У Заяві на приєднання до Договору вказано, що клієнт ОСОБА_1 підписанням цієї Заяви, крім викладених в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), надає підтвердження та запевнення, що: 1) ця Заява має новаційний характер і в результаті приєднання до ДКБО, дія Договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, Договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між ним та Банком, припиняються на підставі ст. 604 ЦК України; 2) ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком з ними згоден; всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; 3) отримав від Банку повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права суб`єкта персональних даних та іншу інформацію згідно Закону України «Про захист персональних даних»; 4) йому відомо, що укладання Договору страхування зі Страховиком не є обов`язковою умовою отримання кредиту в Банку, таку послугу було обрано ним за власною ініціативою з числа послуг, що пропонується Банком, і відносини за Договором страхування, після його укладання, виникають виключно між Страхувальником та Страховиком.

ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила отримання примірника Заяви 18.01.2019 року.

Позивач у заяві просила підключити її до Інтернет-банкінгу.

У відповідності до Преамбули Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено: «АТ «ПУМБ» відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України оголошує публічну пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - «Публічна пропозиція») з метою надання банківських послуг, умови і порядок надання яких визначені у даній Публічній пропозиції.

Ця Публічна пропозиція розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua (надалі - «Сайт Банку»), набирає чинності з дати, визначеної на її першій сторінці, та є чинною до дати розміщення (оприлюднення) на Сайті Банку заяви про її відкликання в цілому чи в частині або внесення змін до Публічної пропозиції.

АТ «ПУМБ», діючи на підставі ст.ст. 641 та 644 Цивільного кодексу України, звертається з цією Публічною пропозицією надання послуг фізичним особам у передбаченому порядку та на обумовлених умовах, із застосуванням встановлених АТ «ПУМБ» Тарифів, які оприлюднені на Сайті Банку та/або розміщені у доступних для клієнтів місцях надання Банком послуг.

Акцепт цієї Публічної пропозиції (приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) здійснюється фізичними особами у місцях надання Банком послуг на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України шляхом оформлення Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за умови подання документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи, суті діяльності та фінансового стану.

Приєднання фізичних осіб до Договору свідчить про повне і безумовне прийняття Публічної пропозиції Банку на укладення Договору в цілому, Клієнт не може запропонувати Банку свої умови Договору.

Ця Публічна пропозиція, «Умови (параметри) Вкладів (Додаток №1), «Умови надання та обслуговування «Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою» та «Автоматичного овердрафту» (Додаток №2), «Умови надання та обслуговування «Кредитної картки з пільговим періодом та сервісом оформлення покупок «Сплачуй частинами» (Додаток №3), «Умовах надання та обслуговування «Кредитної картки з пільговим періодом та сервісом оформлення покупок «Сплачуй частинами», що застосовуються для Кредитних карток, які оформлюються одночасно зі Споживчим кредитом на оплату товару, робіт, послуг» (Додаток №4), Тарифи Банку, а також оформлені Клієнтами Заяви на приєднання до Договору разом складають єдиний документ - Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб».

Слід зазначити, що Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 301 від 18.01.2019 року, була підписана Позивачем особисто і Банк у письмові формі надав Позивачу всю необхідну інформацію з приводу кредитування.

Підписавши Заяву, Позивач погодився з формою, змістом та умовами Заяви (договору) та фактично отримав кредитні кошти.

Заява і ДКБО (Пропозиція) містить умови, передбачені положенням Закону, а сторони узгодили всі істотні умови кредитування, зокрема: суму кредиту, дату видачі кредиту, умови повернення кредиту, нарахування та сплата відсотків, порядок зміни та припинення дії договору, відповідальність сторін.

Позивач своїм підписом засвідчив, що погодився на отримання кредиту саме на умовах, визначених Заявою і ДКБО.

З наведеного вище, вбачається, що посилання Позивача на те, що Заява на приєднання до ДКБО не свідчить про укладання договору, оскільки в ній відсутні істотні умови видачі кредиту і т.д. не грунтуються на нормах законодавства, хибному розумінні норм Цивільного кодексу України, трактування правовідносини, що склалися між кредитором та споживачем на свій власний розсуд.

Відносини між учасниками справи регулюється Законом України «Про споживче кредитування», який визначає загальні правові та організаційні засади споживчого кредитування в Україні відповідно до міжнародно-правових стандартів у цій сфері.

Цей Закон регулює відносини між кредитодавцями, кредитними посередниками та споживачами під час надання послуг споживчого кредитування, а також відносини, що виникають у зв`язку з врегулюванням простроченої заборгованості за договорами про споживчий кредит та іншими договорами, передбаченими частиною другою статті 3.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про споживче кредитування» (у редакції, чинній на момент укладення оспорюваного договору) загальні витрати за споживчим кредитом - витрати споживача, включаючи проценти за користування кредитом, комісії та інші обов`язкові платежі за додаткові та супутні послуги кредитодавця та кредитного посередника (за наявності), для отримання, обслуговування і повернення кредиту.

Таким чином, вимоги Позивача про визнання нікчемними умови заявки в частині прийняття публічної пропозиції є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на нормі профільного Закону.

Щодо дотримання вимог законодавства, що регулюють права споживача, зазначає, що у частині 1 статті 12 Закону закріплено умови, що мають бути відображені в договорі про споживчий кредит.

Укладений між Банком і Позивачем договір відповідає цим умовам в повному обсязі.

Разом з тим, Банком не порушено вимоги Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», зокрема:

Банк надав Позивачу у письмовій формі всю необхідну, детальну інформацію, яка стосується кредитування; Банк запропонував Позивачу порядок взаємодії на умовах Заява та ДКБО (Публічної пропозиції); Позивач погодився із запропонованими умовами кредитування, підписав особисто Заяву, Паспорт споживчого кредиту, підтвердив свою згоду приєднання до ДКБО; сторони (Банк і Позивач) узгодили усі істотні умови, а саме: суму кредиту, дату видачі кредиту, умови повернення кредиту, нарахування та сплату відсотків, комісії, порядок зміни та припинення дії договору, відповідальність Сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору.

При цьому, Позивач не скористався своїм правом, визначеним у частині 1 статті 15 Закону України «Про споживче кредитування», та не був позбавлений можливості відмовитися від договору протягом 14 календарних днів від дати його укладення шляхом повідомлення Банку у письмовій формі з одночасним поверненням грошових коштів, одержаних згідно з умовами договору та сплати процентів за період з дня одержання коштів до дня їх повернення за ставкою, встановленою договором, як це передбачено статті 15 Закону.

Позивач жодних заперечень щодо змісту договору або порядку взаємодії Банку не висловив, що свідчить про його згоду з умовами договору.

Також просить до вимог позивача застосувати строк позовної давності, оскільки позивач звернулася до суду з порушенням строків позовної давності.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі.

19 жовтня 2023 року Ухвалою суду позовна заява позивача була залишена без руху.

Ухвалою суду від 07 листопада 2023 року провадження у справі відкрито та призначено до підготовчого розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом, повідомленням сторін.

20 лютого 2024 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

Позивач у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України повідомлявся належним чином.

Матеріали справи містять письмові пояснення представника відповідача з проханням в задоволені позовних вимог позивачу відмовити.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розглядсправи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що дійсно 18.01.2019 року між Позивачем та Відповідачем укладено Договір комплексного банківського обслуговування № 301, згідно з яким останній надано кредитні кошти у розмірі 15 000,00 грн строком на 12 місяців.

Підтвердженням надання Позивачу кредиту є: заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 301 від 18.01.2019 року, а також паспорт споживчого кредиту на загальні цілі. (а.с. 15-16)

У Заяві на приєднання до Договору вказано, що клієнт ОСОБА_1 підписанням цієї Заяви беззастережно підтвердив, що приймає Публічну пропозицію АТ «ПУМБ» на укладання Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), яка розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua, в повному обсязі, з урахуванням умов надання всіх послуг, як обраних безпосередньо при прийнятті ДКБО, так і послуг, що можуть бути надані мені в процесі обслуговування (з урахуванням всіх змін) і погоджуюсь з тим, що можу обирати будь-які передбачені ДКБО послуги, в тому числі через дистанційні канали обслуговування (за наявності технічної можливості у Банку), а при обранні послуги з укладання Договору страхування, підписанням цієї Заяви підтверджує згоду на укладання Договору страхування на зазначених нижче умовах.

У Заяві на приєднання до Договору вказано, що клієнт ОСОБА_1 підписанням цієї Заяви, крім викладених в Договорі комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі за текстом - ДКБО), надає підтвердження та запевнення, що: 1) ця Заява має новаційний характер і в результаті приєднання до ДКБО, дія Договорів на відкриття та обслуговування карткових рахунків, Договорів карткового рахунку, які раніше були укладені між ним та Банком, припиняються на підставі ст. 604 ЦК України; 2) ознайомлений з ДКБО, Тарифами Банку та цілком з ними згоден; всі умови ДКБО йому зрозумілі та не потребують додаткового тлумачення; 3) отримав від Банку повідомлення про володільця персональних даних, склад та зміст зібраних персональних даних, права суб`єкта персональних даних та іншу інформацію згідно Закону України «Про захист персональних даних»; 4) йому відомо, що укладання Договору страхування зі Страховиком не є обов`язковою умовою отримання кредиту в Банку, таку послугу було обрано ним за власною ініціативою з числа послуг, що пропонується Банком, і відносини за Договором страхування, після його укладання, виникають виключно між Страхувальником та Страховиком.

ОСОБА_1 своїм підписом підтвердила отримання примірника Заяви 18.01.2019 року та у заяві просила підключити її до Інтернет-банкінгу.

У відповідності до Преамбули Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб визначено: «АТ «ПУМБ» відповідно до ст. 641 Цивільного кодексу України оголошує публічну пропозицію на укладення Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (надалі - «Публічна пропозиція») з метою надання банківських послуг, умови і порядок надання яких визначені у даній Публічній пропозиції.

Ця Публічна пропозиція розміщена на сайті АТ «ПУМБ»: pumb.ua (надалі - «Сайт Банку»), набирає чинності з дати, визначеної на її першій сторінці, та є чинною до дати розміщення (оприлюднення) на Сайті Банку заяви про її відкликання в цілому чи в частині або внесення змін до Публічної пропозиції.

АТ «ПУМБ», діючи на підставі ст.ст. 641 та 644 Цивільного кодексу України, звертається з цією Публічною пропозицією надання послуг фізичним особам у передбаченому порядку та на обумовлених умовах, із застосуванням встановлених АТ «ПУМБ» Тарифів, які оприлюднені на Сайті Банку та/або розміщені у доступних для клієнтів місцях надання Банком послуг.

Акцепт цієї Публічної пропозиції (приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб) здійснюється фізичними особами у місцях надання Банком послуг на підставі ст. 634 Цивільного кодексу України шляхом оформлення Заяви на приєднання до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб за умови подання документів і відомостей, необхідних для з`ясування особи, суті діяльності та фінансового стану.

Приєднання фізичних осіб до Договору свідчить про повне і безумовне прийняття Публічної пропозиції Банку на укладення Договору в цілому, Клієнт не може запропонувати Банку свої умови Договору.

Ця Публічна пропозиція, «Умови (параметри) Вкладів (Додаток №1), «Умови надання та обслуговування «Автоматичного овердрафту з фіксованою сумою» та «Автоматичного овердрафту» (Додаток №2), «Умови надання та обслуговування «Кредитної картки з пільговим періодом та сервісом оформлення покупок «Сплачуй частинами» (Додаток №3), «Умовах надання та обслуговування «Кредитної картки з пільговим періодом та сервісом оформлення покупок «Сплачуй частинами», що застосовуються для Кредитних карток, які оформлюються одночасно зі Споживчим кредитом на оплату товару, робіт, послуг» (Додаток №4), Тарифи Банку, а також оформлені Клієнтами Заяви на приєднання до Договору разом складають єдиний документ - Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб».

Заява на приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 301 від 18.01.2019 року, була підписана Позивачем особисто і Банк у письмові формі надав Позивачу всю необхідну інформацію з приводу кредитування.

Підписавши Заяву, Позивач погодилася з формою, змістом та умовами Заяви (договору) та фактично отримала кредитні кошти.

Заява і ДКБО (Пропозиція) містить умови, передбачені положенням Закону, а сторони узгодили всі істотні умови кредитування, зокрема: суму кредиту, дату видачі кредиту, умови повернення кредиту, нарахування та сплата відсотків, порядок зміни та припинення дії договору, відповідальність сторін.

Позивач своїм підписом засвідчив, що погодився на отримання кредиту саме на умовах, визначених Заявою і ДКБО.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, вказала на те, що умови заяви на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб від 18 січня 2019 року є несправедливими, суперечать принципу добросовісності та є нікчемними.

Відповідач заперечуючи проти позову вказав на те, що позивач підписав заяву, жодних заперечень щодо умов Банку не зазначала, договір укладено у відповідності до вимоги чинного законодавства.

Нормативне обґрунтування.

Статтею 203 ЦК України закріплені загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину.

Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою п`ятою та шостої статті 203 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечить Закону України «Про споживче кредитування».

Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.

Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно з приписами ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статей 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки.

Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими.

Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним.

Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Статтею 81 ЦПК України встановлено обов`язок сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень.

Отже, Законом покладено обов`язок доказування на сторони у справі, а в даному випадку саме на позивача покладено обов`язок довести обставини, на які вона посилається щодо обґрунтування несправедливості умов: публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування до договору комплексного обслуговування фізичних осіб та недійсність вказаного правочину.

Всупереч зазначеного, позивач не довела, що відповідач на момент укладення заяви на приєднання до договору комплексного обслуговування фізичних осіб не було надано їй як споживачу повної інформації щодо його умов.

Стаття 18 Закону України «Про захист прав споживачів» містить самостійні підстави визнання угоди (чи її умов) недійсною.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено в частині другій статті 18 цього Закону - умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Аналізуючи норму статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше, умови договору порушують принцип добросовісності (пункт 6 частини першої статті 3, частина третя статті 509 ЦК України); по-друге, умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін; по-третє, умови договору завдають шкоди споживачеві.

Виходячи із презумпції правомірності правочину (стаття 204 ЦК України, частина третя статті 215 ЦК України) обов`язок доказування недійсності правочину покладається на сторону, яка його оспорює.

Враховуючи, що оспорювана позивачем Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування (ДБКО) до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладена 18 січня 2019 року підписана сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, мали потрібний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; на момент укладення спірного договору позивач не заявляла додаткових вимог щодо надання додаткової інформації щодо умов договору та у подальшому виконувала їх; зміст кредитного договору містить повну інформацію про умови кредитування, вартість кредиту, процентну ставку, тому суд вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним правочину, а саме: Публічної пропозиції АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування (ДБКО) до договору комплексного обслуговування фізичних осіб, яка укладена 18 січня 2019 року, оскільки під час розгляду справи позивачем не надано доказів наявності одночасно всіх ознак, які свідчать про те, що умови договору є несправедливими відповідно до приписів статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до АТ «Перший Український міжнародний банк» про захист прав споживачів та визнання нікчемними умови заявки в частині прийняття публічної інформації.

Щодо застосування строку позовної давності до вказаних вимог позивача, заявленими відповідачем по справі, суд приходить до наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду, з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 червня 2021 року у справі № 904/3405/19 (провадження № 12-50гс20) вказано, що «суд застосовує позовну давність лише тоді, коли є підстави для задоволення позовної вимоги.

Тобто перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушено право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду.

Якщо таке право чи інтерес не порушено, суд відмовляє у задоволенні позову через його необґрунтованість. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність сплила і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення.

Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами №22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

Згідно із частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (стаття 236 ЦК України).

Перебіг позовної давності за вимогами про визнання недійсним правочину починається за загальними правилами, визначеними у частині першій статті 261 ЦК України, тобто від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про вчинення цього правочину.

Такий правовий висновок щодо обчислення позовної давності у спорах про визнання правочину недійсним викладена у постанові Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року в справі № 6-75цс15 та у Постанові ВС від 21 липня 2021 року справа № 335/13202/18 та зазначено наступне: Стаття 267 ЦК України встановлює, що заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності.

Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічна пропозиція АТ «ПУМБ» на укладання договору комплексного банківського обслуговування до договору комплексного обслуговування фізичних осіб укладена 18 січня 2019 року, однак Позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права лише 16 жовтня 2023 року, з пропущеним строком позовної давності.

В зв`язку з тим, що позовні вимоги позивачем не доведені, тому суд приходить до висновку про необхідність відмови в задоволенні позову виключно, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з не обґрунтованістю позовних вимог та звільнення позивача від сплати судового збору, суд вважає за необхідне віднести вказані витрати за рахунок держави.

На підставі вищенаведеного та керуючись ст.ст. 16, 203, 215, 626, 628, 634,641,644 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263, 264, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «Перший Український міжнародний банк» про захист прав споживачів та визнання нікчемними умови заявки в частині прийняття публічної інформації відмовити.

У зв`язку із звільненням ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі Закону України, віднести вказані витрати за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його підписання.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: АТ "Перший Український міжнародний банк", , адреса: 04070, вул. Андріївська, 4 м. Київ.

Повний текст рішення

складений 15 листопада 2024 року.

Суддя: