Справа № 293/202/24
Провадження № 2/293/207/2024
УХВАЛА

13 лютого 2024 рокусмт Черняхів

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі судді Лось Л.В.

розглянув матеріали позовної заяви ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про визначення місця проживання малолітньої дитини за батьком та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , згідно якої просить:

- визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з її батьком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )

- стягнути аліменти з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частини всіх доходів відповідачки, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання даної позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття.

08.02.2024 суд у порядку ч.6 ст. 187 ЦПК України звернувся до Високівської ОТГ з метою отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_2 .

08.02.2024 на адресу суду від Високівської сільської ради Житомирського району Житомирської області надійшов лист, згідно якого гр. ОСОБА_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Оглянувши матеріали позовної заяви з доданими до неї матеріалами, суд дійшов висновку про залишення заяви без руху з огляду на таке.

Згідно ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

При вирішенні питання про відкриття провадження у справі суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Відповідно до пп. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначаються докази, що підтверджують вказані обставини.

За правилами ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів)

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно чч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно зі ст. 160 Сімейного кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Одним із предметів даного позову є визначення місця проживання дітей, тому суду необхідно з`ясувати, зокрема, характер спірних правовідносин, а також суть права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа.

У позовній заяві відсутній виклад обставин та посилання на докази, що підтверджують, існування спірних правовідносин між батьками щодо добровільного визначення місця проживання дітей.

За текстом позовної заяви заявник зазначає що відповідач з 2021 року не займається вихованням дитини та навчанням, не приймає участі в батьківських зборах навчального класу школи де навчається дочка, не цікавиться морально-психічним розвитком спільної дитини. Відповідач брутально висловлюється на адресу дочки, ніде не працює, самостійного доходу не має зловживає спиртними напоями, негативно характеризується за місцем проживання, також позивач зазначає що звертався до служби в справах дітей Високівської сільської ради Житомирського району, про те будь яких доказів що підтверджують вище викладені обставини суду не додано.

Заявник не надає доказів не виконання відповідачем материнських обов`язків щодо піклування про дитину що в свою чергу вказує, зокрема, на відсутність спору між батьками.

Позовна заява не містить відповідних доказів того де працює заявник та яку заробітну плату отримує, за який кошт здійснюється утримання дітей, які ним створені умови для проживання, розвитку і виховання дитини.

Позовна заява не містить обставин та відповідних доказів того чи є позивач військовозобов`язаним чи проходить військову службу за мобілізацією або перебуває в резерві, що необхідно задля вирішення питання про залучення Міноборони, ТЦК або військової частини, оскільки рішення у справі може вплинути на права та обов`язки останніх.

За наведених обставин позивачу слід викласти обставини позову у повному обсязі з наданням відповідних доказів з урахуванням вище наведених судом обставин.

Також, суд звертає увагу на те, що у постанові Верховного Суду N 200/952/18 (провадження N 61-14859св19) від 15.01.2020 зазначається, що за наявності спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 4, ч. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 11 липня 2017 року у справі "М. С. проти України", заява N 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним.

ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага, і для дотримання такої рівноваги особливу увагу необхідно приділити найважливішим інтересам дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року у справі "Хант проти України", заява N 31111/04).

Про необхідність заслуховування думки дітей, які досягли певного віку, та її врахування при вирішенні спорів про відібрання дітей зазначено, зокрема, у рішенні ЄСПЛ від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" (заява 39948/06). У параграфі 59 цього рішення вказано, що суд також зауважує, що на жодному етапі провадження у справі судді не заслуховували дітей. Проте, при вирішенні питань, які стосуються її життя, дитині, здатній сформулювати власні погляди, має бути забезпечено право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що її стосуються, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Результат аналізу наведених вище норм права, практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, насамперед повинні бути враховані інтереси дитини, виходячи з об`єктивних обставин спору.

Крім того, в постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі N 200/952/18 (провадження N 61-14859св19) вказано, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою, а позивач до заяви про визначення місця проживання дитини повинен надати висновок органу опіки та піклування про доцільність проживання дитини з одним із батьків, характеристики з місця проживання, роботи, місця навчання дитини (гуртків), медичні довідки (суд обов`язково враховує стан здоров`я і батьків, і дитини), довідки про доходи (інші документи, які підтверджують матеріальне становище заявника), акти обстеження житлово-побутових умов, документи, що підтверджують право власності на житло.

Одночасно, позовна заява містить клопотання про залучення до розгляду справи в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - службу у справах дітей Високівської сільської ради Житомирської області.

Також слід зазначити, що відповідно до чч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Верховний Суд у своїй постанові від 15.01.2020 року у справі N 200/952/18 (провадження N 61-14859св19) також вказував, що під час вирішення питання про визначення місця проживання дитини участь органу опіки та піклування є обов`язковою.

Згідно ч.4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

В матеріалах справи відсутня інформація про місце проживання дитини.

Відповідно до Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866, органами опіки та піклування є районні, районні у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад, у тому числі об`єднаних територіальних громад, які провадять діяльність із соціального захисту дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, у тому числі забезпечення їх права на виховання у сім`ї, надання статусу дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування, дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій і збройних конфліктів, влаштування дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування, встановлення опіки та піклування над дітьми-сиротами та дітьми, позбавленими батьківського піклування, із захисту особистих, майнових і житлових прав дітей, запобігання та протидії домашньому насильству стосовно дітей та за участю дітей.

За таких обставин в позові відсутня інформація про місце проживання чи реєстрації дитини що в свою чергу не дає суду можливості встановити належну юридичну особу - органу опіки та піклування для даної справи.

Частиною 1ст. 185 ЦПК України передбачено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладені вище обставини, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху з наданням заявнику строку для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст.81,83,175,177,294,315,318 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 про визначення місця проживання малолітньої дитини за батьком та стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу 7-денний строк з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити заявнику, що у випадку неусунення недоліків заяви, заява буде вважатись неподаною і повернута заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Ухвала складена на підписана: 13.02.2024

Суддя Людмила ЛОСЬ