Провадження № 2/205/1103/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання,

ВСТАНОВИВ:

25 жовтня 2023 року КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач у своєму позові та відповіді на відзив посилався на те, що з жовтня 2016 року по 2022 рік КП «Дніпровські міські теплові мережі» Дніпровської міської ради надавало теплову енергію за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі до квартири 5. Відповідно до довідки про склад сім`ї і зареєстрованих осіб зареєстрованими користувачами є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , які користуються житлом і отримують послуги з теплопостачання за вказаною адресою для власних потреб. Відповідач, свої зобов`язання належним чином не виконувала, за спожиту теплову енергію не сплачувала, у зв`язку з чим, станом на 01 вересня 2022 року заборгованість становила 90 095 грн. 12 коп., яку на підставі договору, укладеного між позивачем і ОСОБА_1 , було реструктуризовано на 24 місяці. Відповідач свої зобов`язання не виконує, заборгованість не сплачує. Станом на 23 лютого 2022 року заборгованість відповідача за спожиту теплову енергію становить 73 114 грн. 53 коп. Позивач просив стягнути із ОСОБА_1 на свою користь заборгованість у розмірі 131 011 грн. 18 коп., яка складається із заборгованості за спожиту теплову енергію у розмірі 73 114 грн. 53 коп., 3 % річних за період з 01 жовтня 2016 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 11 843 грн. 04 коп. та інфляційних втрат за період з 01 жовтня 2016 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 46 053 грн. 61коп., а також судові витрати у сумі 2 684 грн. Штрафні санкції за неналежне виконання обов`язку зі сплати вартості отриманої теплової енергії було нараховано за період з 01 жовтня 2016 року по 23 лютого 2023 року, тобто, до введення в Україні військового стану, тому посилання відповідача на безпідставність нарахування трьох відсотків річних та інфляційних втрат є безпідставною. Посилання відповідача на скрутне матеріальне становище не може бути підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, оскільки оплата за послуги не сплачувалася ОСОБА_1 належним і чином і на дату укладення договору про реструктуризацію розмір заборгованості становив 90 095 грн. 03 коп. 19 вересня 2022 року з відповідачем було укладено договір про реструктуризацію боргу строком на 24 місяці, з умовами якого ОСОБА_1 погодилася, але умови договору не виконала, заборгованість не сплатила. Тому посилання на строк позовної давності є безпідставними. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, ухваливши рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, про дату та час судового засідання повідомлялася належним чином, у відзиві на позовну проти задоволення позовних вимог заперечувала, зазначивши, що позивачем пропущено строк позовної давності в частині стягнення заборгованості до 25 жовтня 2020 року у розмірі 54 465 грн. 14 коп., а також нарахування трьох відсотків річних у розмірі 11 843 грн. 04 коп. та інфляційних втрат у розмірі 46 053 грн. 61 коп. є безпідставними, оскільки суперечать положенням Постанови КМУ № 206 від 05 березня 2022 року в частині заборони нарахування та стягнення неустойки, інфляційних втрат та трьох відсотків річних, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог в цій частині. Крім цього, позивачем не додано до матеріалів справи доказів, які доводили фактичне надання послуг, затвердження графіків, розцінок, не долучено первинних документів. Вказала, що вона є особою з інвалідністю ІІІ групи за слухом, отримує пенсію у розмірі 2 913 грн.74 коп., працює в ТОВ «Атом-Т» та її заробітна плата становить 5 313 грн., а також перебуває на обліку в управлінні соцзахисту та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю, тому її матеріальний стан унеможливлює сплату заборгованості та підтверджує її скрутне матеріальне становище. Також зазначила, що її чоловік, ОСОБА_3 , який проживає в квартирі, отримує пенсію у розмірі 2 481 грн. 62 коп. та є особою з інвалідністю ІІІ групи. У своїй заяві до суду справу просила розглянути у її відсутність, позовні вимоги визнала в частині стягнення заборгованості у розмірі 68 000 грн. 03 коп., з урахуванням часткової сплати заборгованості.

Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради надає послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_2 , за якою відкрито особовий рахунок за № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_3 (а.с. 8-9).

Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб № 5007 від 16 вересня 2022 року у квартирі АДРЕСА_3 зареєстровано ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 (а.с. 6).

Згідно із договором про реструктуризацію та особовим рахунком № НОМЕР_1 заборгованість відповідача перед КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради станом на 12 січня 2024 року становить 68 000 грн. 03 коп.

Договір між позивачем та відповідачем ОСОБА_1 про надання послуг теплопостачання не укладався.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Статтею 6 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» встановлено, що виконавцем послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація; з послуг з постачання гарячої води суб`єкт господарювання, який є власником (або володіє і користується на інших законних підставах) теплової, тепловикористальної або теплогенеруючої установки, за допомогою якої виробляє гарячу воду, якщо споживачами не визначено іншого постачальника гарячої води.

Згідно з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (а.с. 15) здійснює економічну діяльність, зокрема, з постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря, а також неспеціалізовану оптову торгівлю, вантажний автомобільний транспорт, технічні випробування та дослідження та будівництво житлових і нежитлових будівель. Тобто, створено з метою задоволення потреб населення та інших споживачів, незалежно від форм власності, в послугах централізованого постачання теплової енергії та гарячої води, а також обслуговування всіх інженерних мереж, споруд, вузлів тепломереж, зокрема за адресою: АДРЕСА_2 .

Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що надання послуг централізованого опалення, постачання гарячої води і водовідведення здійснюється і підставі укладеного між виконавцем та споживачем відповідного договору.

Пунктом 8 Правил встановлюється, що послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформляються на основі типового договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення.

Відповідно до ч. 2 ст. 7, ст. 12 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» визначений обов`язок саме споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послу підготовлений виконавцем на основі типового договору. Обов`язком виконавця згідно норм даного Закону є підготовка для укладання договору про надання відповідних послуг.

Згідно з ч. 5 ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» відсутність укладеного між сторонами договору не звільняє споживача обов`язку щодо оплати наданих йому послуг централізованого опалення, постачання гарячої води (підігріву питної води).

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Такі правові висновки наведені у постанові Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц.

Крім цього, у постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 712/8916/17 (14-448цс19) від 07 липня 2020 року висловлена правова позиція, відповідно до якої факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц та у постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16.

19 вересня 2022 року між КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради і ОСОБА_1 укладено договір № 216/2022/Ц.О.А. про реструктуризацію заборгованості за послугу з постачання теплової енергії (а.с. 7).

Відповідно до п. 2 договору № 216/2021/Ц.О.А. про реструктуризацію заборгованості за послугу з постачання теплової енергії від 19 вересня 2022 року ОСОБА_1 зобов`язалася забезпечити своєчасне погашення реструктуризованої заборгованості за послуги згідно з умовами, визначеними договором.

Згідно з вказаним договором оплата відповідачем мала здійснюватися рівними платежами у розмірі 3 753 грн. 95 коп. щомісячно з жовтня 2022 року по вересень 2024 року.

Умовами п. 3 договору № 216/2021/Ц.О.А. про реструктуризацію заборгованості за послугу з постачання теплової енергії від 19 вересня 2022 року сторони погодили, що у разі порушення споживачем умов даного договору, підприємство КП «Теплоенерго» має право на примусове стягнення суми заборгованості в судовому порядку.

ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконала, погашення заборгованості не здійснила.

Право кредитора вимагати відшкодування інфляційних втрат визначається не умовами договору, погодженого сторонами, а передбачено чинною нормою законодавства, зокрема ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Пунктом 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року визначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Відповідно до ст. 67, ч. 1 ст. 68 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електрична, теплова енергія та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

На підставі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач свої зобов`язання по оплаті житлово-комунальних послуг не виконує, у зв`язку з чим відповідно до особового рахунку, наданого відповідачем, а також копій квитанцій, станом на січень 2024 року обліковується заборгованість у розмірі 68 000 грн. 03 коп. Позивачем вказану суму заборгованості спростовано не було.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Заява відповідача про застосування позовної давності задоволенню не підлягає, оскільки згідно з наданого позивачем договору про реструктуризацію заборгованості від 19 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнала суму заборгованості та своє зобов`язання перед відповідачем за отримані комунальні послуги.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану, який триває до теперішнього часу, та суперечність заявлених позивачем вимоги Постанові КМУ від 05 березня 2022 року № 206, яка застосовується з 24 лютого 2022 року, в умовах воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні», оскільки з особового рахунку відповідача вбачається, що заборгованість виникла до введення в Україні воєнного стану, а нарахування інфляційних втрат та 3 % річних здійснено за період до введення воєнного стану по 23 лютого 2022 року.

Також суд критично ставиться до посилання відповідача на скрутне матеріальне становище, оскільки з наданих до відзиву доказів вбачається, що ОСОБА_1 отримує заробітну плату, розмір якої за період з 01 травня 2023 року по 31 жовтня 2023 року склав 31 878 грн. з урахуванням обов`язкових відрахувань (а.с. 34), розмір отриманої пенсії в разі втрати годувальника за період з 01 червня 2023 року по 30 листопада 2023 року склав 17 482 грн. 44 коп. (а.с. 35), та розмір отриманої соціальної допомоги особам з інвалідністю за період з 01 травня 2023 року по 31 жовтня 2023 року склав 12 600 грн. (а.с. 36). За таких обставин, у відповідача наявні три джерела доходу, а в разі недостатності доходу для покриття витрат на оплату комунальних витрат, вона не позбавлена права скористатися соціальними гарантіями, встановленими державою, зокрема, право на отримання субсидії, тому судом не приймається до уваги зазначена обставина.

У зв`язку з тим, що відповідачем фактично послуги, які надаються позивачем, споживаються, своєчасно їх оплату в повному обсязі вона не здійснює, а законні підстави для звільнення від їх оплати відсутні, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію у розмірі 121 846 грн. 70 коп., з яких 68 000 грн. 03 коп. сума заборгованості, 42 832 грн. 07 коп. інфляційні втрати за період з 01 жовтня 2016 року по 23 лютого 2022 року та 3 % річних за період з 01 жовтня 2016 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 11 014 грн. 60 коп.

У задоволенні інших позовних вимог КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради слід відмовити, оскільки з особового рахунку, наданого відповідачем, вбачається, що у період з 01 жовтня 2022 року по 12 січня 2024 року ОСОБА_1 на рахунок позивача було сплачено 22 114 грн. 50 коп.

Ч. 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір.

Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 2 496 грн. 25 коп. (121 846 грн. 70 коп. х 2 684 грн. : 131 011 грн. 18 коп. = 2 496 грн. 25 коп.).

Таким чином, загальна сума, яку належить стягнути із ОСОБА_1 на користь КП «Теплоенерго» Дніпровської міської ради становить 124 342 грн. 95 коп. (121 846 грн. 70 коп. + 2 496 грн. 25 коп. = 124 342 грн. 95 коп.)

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 64, 67, ч. 1 ст. 68 ЖК України, ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», ст. ст. 526, 530, 549, 551, 610, 625 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ч. 2 ст. 247, ст. ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ) на користь Комунального підприємства «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (, юридична адреса: 49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 29, оф. 504) заборгованість по оплаті за спожиту теплову енергію за період з 01 жовтня 2016 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 121 846 (сто двадцять одна тисяча вісімсот сорок шість) гривень 70 коп., з яких 68 000 (шістдесят вісім тисяч) гривень 03 коп. сума заборгованості, 42 832 (сорок дві тисячі вісімсот тридцять дві) гривні 07 коп. інфляційні втрати за період з 01 жовтня 2016 року по 23 лютого 2022 року та 3 % річних за період з 01 жовтня 2016 року по 23 лютого 2022 року у розмірі 11 014 (одинадцять тисяч чотирнадцять) гривень 60 коп, а також судовий збір у розмірі 2 496 (дві тисячі чотириста дев`яносто шість) гривень 25 коп., а всього 124 342 (сто двадцять чотири тисячі триста сорок дві) гривні 95 коп.

У задоволенні інших позовних вимог Комунальному підприємству «Теплоенерго» Дніпровської міської ради (, юридична адреса: 49081, м. Дніпро, пр. Слобожанський, буд. 29, оф. 504) відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя: