Справа № 303/7678/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Варваринець Н.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів за договором позики.

04.11.2024 ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, вказуючи, що разом з позовною заявою подавалася заява про забезпечення позову, яка ухвалою суду від 20.09.2024 відхилена. Задля підтвердження переліку та вартості належного відповідачу на праві власності майна суду надаються наступні докази: Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, Номер інформаційної довідки: 397236807 Дата, час формування: 01.10.2024; Відповідно до даних з реєстру відповідачу на праві власності належить 1/8 частина квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ; Довідка про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 16.10.2024 № 201-20241016 - , виданої суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_3 , відповідно до якої оціночна вартість квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 становить 1 970 966 гри. 36 коп. Відтак, вартість 1/8 частини квартири становить 246 370, 80 грн. Дана сума є більш ніж співмірною з розміром позовних вимог. Даних про інше належне відповідачу майно (рухоме чи нерухоме) йому здобути не вдалося. Тому є достатні підстави вважати, що це єдине майно відповідача зареєстроване за ним на праві власності. Розмір неповернутого боргу - 19 000 (Дев`ятнадцять тисяч) доларів США, що за офіційним курсом НБУ станом на 12.09.2024 року становить 781660,00 грн. (Сімсот вісімдесят одну тисячу шістсот шістдесят гривень). За таких обставин, в разі відчуження відповідачем належного йому майна з метою уникнення цивільно-правової відповідальності виконання відповідного рішення суду про захист прав позивача буде значно ускладнено. Зважаючи на розмір ціни позову в даній справі вважає, що вжиття такого заходу забезпечення позову як накладення арешту на майно відповідача в межах суми боргу є необхідним та достатнім, щоб унеможливити його відчуження та запобігти порушенню прав всіх сторін спору. Просив постановити ухвалу про забезпечення позову, якою накласти арешт на майно належне відповідачу ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на праві власності - 1/8 частину квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ;

Згідно ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Стаття 150 ЦПК України передбачає, що позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмету спору або здійснювати платежі або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною 1, 2, 3 статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність заявленого способу забезпечення позову та позовних вимог передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» №9 від 22.12.2006 року роз`яснено, що позов майнового характеру дозволяється забезпечувати шляхом накладення арешту на майно або грошові кошти, що належать відповідачеві і знаходяться у нього або в інших осіб.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (інформаційна довідка №397236807), ОСОБА_2 на праві спільної часткової власності належить 1/8 частка квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно вищезазначеної довідки, загальна вартість нерухомого майна становить 31077 грн.

На обґрунтування оцінки вартості нерухомого майна, заявник надав довідку про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 16.10.2024 №201-08593462, проте, суд не може взяти до уваги вартість нерухомого майна, що зазначена в даній довідці, оскільки така оцінка здійснена модулем електронного визначення оціночної вартості автоматично, вона не відображає дійсну, ринкову вартість майна і проводиться для цілей обчислення доходу платника податку, а не для визначення ринкової вартості об`єкта нерухомості.

Таким чином, при визначенні співмірності забезпечення позову із заявленими позовними вимогами суд бере до уваги вартість нерухомого майна вказану в Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - 31077,00 грн.

Суд вважає, що співмірність заявленого забезпечення позову відповідає тим наслідкам, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом якого заявник звернувся до суду.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає наявними підстави для вжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на 1/8 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2 , до ухвалення судом рішення по суті спору, з огляду на те, що існує загроза, що власником майна можуть бути вчинені дії щодо його розпорядження, що призведе до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 153, 258-261, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів - задовольнити повністю.

Накласти арешт на 1/8 частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна: 20726785 та належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_2

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох років.

Ухвала набрала законної сили 08.11.2024.

Суддя