Справа № 473/1316/24
РІШЕННЯ

іменем України

"16" серпня 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі головуючої - судді Лузан Л.В., за участю секретаря судового засідання Гоженко О.В., представника позивача адвоката Рудницького Ю.Г., представника відповідача адвоката Вишневського А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ

в березні 2024 року Акціонерне товариство «СЕНС БАНК» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 46 729,19 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 28 березня 2018 року сторони уклали Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії, у якій досягли домовленості про відкриття на користь ОСОБА_1 відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200000 грн під 26 % річних з видачею позичальнику кредитної картки зі строком дії протягом 3 років з моменту випуску, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит (у розмірі 5 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн), сплачувати проценти та комісії за надання додаткових послуг.

Позичальник свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 22 січня 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 46 729,19 грн, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 45 654,64 грн, заборгованість за процентами в розмірі 294 грн, неустойка в розмірі 780,55 грн.

Вказану заборгованість позивач просив стягнути з відповідача в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Рудницький Ю.Г. позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Вишневський А.А. в судовому засіданні в задоволення позовних вимог банку просив відмовити в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов, зокрема, з огляду на відсутність належного розрахунку заборгованості за кредитним договором (з наданого розрахунку неможливо встановити дійсну суму заборгованості).

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема суд встановив, що 28 березня 2018 року сторони уклали Угоду про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії №630891157, у якій досягли домовленості про відкриття на користь ОСОБА_1 відновлювальної кредитної лінії у розмірі 200000 грн під 26 % річних з видачею позичальнику кредитної картки зі строком дії протягом 3 років з моменту випуску, а відповідач зобов`язався щомісячно частинами повертати кредит (у розмірі 5 % від суми заборгованості, але не менше 50 грн), сплачувати проценти за наданий кредит.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Ч. 1 ст. 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів Цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України).

Згідно ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 207 ЦК України (в редакції, чинній на час укладення договору) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Суд встановив, що сторони уклали кредитний договір у передбаченій законом письмовій формі, узгодили усі його істотні умови. Таким чином між сторонами виникли кредитні правовідносини, а також відповідні права та обов`язки.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 611, 612, 623-625, 1049, 1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцю позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення позики або її чергової частини (прострочення боржника) він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, зокрема, повинен достроково повернути суму позики разом з процентами та іншими нарахуваннями, відшкодувати позикодавцю збитки та сплатити неустойку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 22 січня 2023 року виникла заборгованість у загальному розмірі 46 729,19 грн, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 45 654,64 грн, заборгованість за процентами в розмірі 294 грн, неустойка/комісія в розмірі 780,55 грн.

Проте, суд не в повній мірі погоджується з таким розрахунком, а саме в частині нарахування неустойки/комісії, оскільки сторонами не узгоджено в передбаченій законом формі нарахування вказаних платежів.

Відповідно до ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81, 78 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Між тим, ні разом з відзивом, ні протягом всього часу розгляду справи, відповідачем, його представником не було надано жодних доказів, які обґрунтовують заперечення щодо позовних вимог, в тому числі, наявності заборгованості за кредитним договором, її розміру, не надано альтернативного розрахунку, не заявлено клопотання про призначення експертизи.

При цьому, розрахунок узгоджується з виписками з особового рахунку відповідача, які відображають операції клієнта щодо використання кредитних коштів.

Згідно ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі.

Відповідно до п.п. 57, 59 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України за № 75 від 04.07.2018 виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.

Виходячи з викладеного, виписка за картковим рахунком (по кредитному договору) може бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 45 654,64 грн, заборгованість за процентами в розмірі 294 грн, а всього в загальному розмірі 45 948,64 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача в порядку відшкодування (згідно розміру задоволених позовних вимог) також слід стягнути 2967,44 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81,258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

позовні вимоги Акціонерного товариства «СЕНС БАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, ідентифікаційний код 23494714, заборгованість за угодою про обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії від 28 березня 2018 року №630891157, що утворилася станом на 22 січня 2023 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 45 654 грн 64 коп., заборгованість за процентами в розмірі 294 грн 00 коп., а всього в загальному розмірі 45 948 грн. 64 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства «СЕНС БАНК», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Велика Васильківська, будинок 100, ідентифікаційний код 23494714, судові витрати в розмірі 2967 грн 44 коп.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 серпня 2024 року.

Суддя Л.В.Лузан