Номер апеляційного провадження 22-ц/824/6399/2024
Головуючий у суді першої інстанції Н. В. Пономаренко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л. Д. Поливач
У Х В А Л А

13 лютого 2024 року місто Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Поливач Л. Д. (суддя - доповідач), Стрижеуса А. М., Шкоріної О. І., вирішив питання про повернення апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року (вх №133 від 01.01.2024) у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Держави Україна в особі Міністерства юстиції України, Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог: Приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Баришніков Артем Дмитрович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, визнання незаконними дій посадової особи органу державної влади,

у с т а н о в и в :

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 19 жовтня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року частково задоволено заяву ОСОБА_1 про стягнення витрат на правничу допомогу. Стягнуто з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн. В решті вимог заяви відмовлено.

Не погоджуючись з додатковим рішенням суду ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу у визначений ст. 354 ЦПК України строк, яка зареєстрована за вх №133 від 01.01.2024.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року (вх №133 від 01.01.2024) залишено без руху, надано особі, яка подала апеляційну скаргу, строк для усунення виявлених в ній недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали суду.

Як недолік суд зазначив недотримання особою, яка подала апеляційну скаргу вимог п. 5, 6 ч. 2 ст. 356 ЦПК України, оскільки апеляційна скарга не містить відомостей в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо); нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції.

Судом було роз`яснено, що у випадку неусунення у встановлений термін виявлених судом недоліків, апеляційна скарга буде вважатись неподаною та такою, що підлягає поверненню.

Копія ухвали Київського апеляційного суду від 19 січня 2024 року про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року (вх №133 від 01.01.2024) вручена особі, яка подала апеляційну скаргу 20.01.2024 засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд».

На виконання вимог ухвали Київського апеляційного суду від 19 січня 2024 року про залишення без руху апеляційної скарги ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року (вх №133 від 01.01.2024) на адресу апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» та на офіційну електронну адресу ОСОБА_1 29.01.2024 подано дві, ідентичні за змістом, заяви ОСОБА_1 про усунення недоліків, до яких додано у новій редакції апеляційну скаргу на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року. Заяви зареєстровані 30.01.2024 за вх. №12566, №13126.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 01 лютого 2024 року заяву ОСОБА_1 від 29 січня 2024 року про усунення недоліків апеляційної скарги на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року та апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року в редакції від 29 січня 2024 року залишено без розгляду, оскільки позивач пропустив строк для усунення недоліків апеляційної скарги на додаткове рішення суду від 12.12.2023, встановлений ухвалою апеляційного суду від 19.01.2024, який закінчився 25 січня 2024 року. Із клопотанням про продовження встановленого судом строку для усунення недоліків ОСОБА_1 до суду не звертався, вважаючи що такий строк повинен бути продовженим за ініціативи суду. При цьому суд апеляційної інстанції не вбачав законних підстав для продовження ОСОБА_1 пропущеного ним строку для усунення недоліків апеляційної скарги на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року, з власної ініціативи суду.

Відповідно до статті 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права та застосовує засади судочинства, серед яких забезпечення права на апеляційний перегляд справи, розумні строки розгляду справи судом.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також, справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях. Відтак в кожному випадку заявник при зверненні до суду повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку, що станом на 12.02.2024, особою, яка подала апеляційну скаргу на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року (вх №133 від 01.01.2024), зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 19.01.2024 недоліки у встановлений судом строк не усунуті.

Так, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 ЦПК України, застосовуються положення статті 185 ЦПК України (ч.2 ст.357 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається заявнику.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року (вх №133 від 01.01.2024) слід вважати неподаною і повернути її скаржнику.

Одночасно суд роз`яснює, що за загальним правилом повернення апеляційної скарги на судове рішення не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 356, 357, 390 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 12 грудня 2023 року (вх №133 від 01.01.2024) вважати неподаною та повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної ухвали, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді

Л. Д. Поливач

А. М. Стрижеус

О. І. Шкоріна