Справа № 136/1213/24
Провадження № 22-ц/801/1750/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Кривенко Д. Т.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокуСправа № 136/1213/24м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя - доповідач),

Суддів Медвецького С. К., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Кобенди Ю. О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 136/1213/24 за матеріалами заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», інтереси якого в. о. директора Квік Ігорем Романовичем уповноважено представляти ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу,

за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», інтереси якого в. о. директора Квік Ігорем Романовичем уповноважено представляти ОСОБА_1 на окрему ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 24.06.2024, постановлену у складі судді Кривенко Д. Т. в приміщенні суду в м. Липовець, -

в с т а н о в и в :

21.06.2024 Товариство з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» (далі ТОВ «Газорозподільні мережі України») в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», інтереси якого в. о. директора Квік Ігорем Романовичем уповноважено представляти ОСОБА_1 , звернулося до суду із заявою (вх. № 5667) до ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Ухвалою Липовецького районного суду Вінницької області від 24.06.2024 відмовлено у видачі судового наказу за заявою ТОВ «Газорозподільні мережі України».

24.06.2024 Липовецьким районним судом постановлено окрему ухвалу.

Не погоджуючись з окремою ухвалою суду першої інстанції, ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», інтереси якого в. о. директора Квік І. Р. уповноважено представляти ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу (вх. № 6950 від 11.07.2024), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить окрему ухвалу суду скасувати.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що постановляючи окрему ухвалу суд першої інстанції не врахував, що відповідно до постанови ОП ВС від 12.10.2018 у справі № 908/1101/17, Об`єднана палата відступила від висновку ВС, зробленому в постанові у справі № 914/2414/17, про те, що довіреність, на підставі якої адвокат здійснює представництво інтересів клієнта у суді, повинна обов`язково містити вказівку, що представник є адвокатом.

Довіреність є самостійним документом, що підтверджує повноваження адвоката. Заявником до заяви було додано довіреність від29.12.2023, яка підтверджує повноваження ОСОБА_1 .. Надання договору про правничу допомогу разом із довіреністю чинна редакція ЦПК не вимагає.

До заяви ТОВ «Газорозподільні мережі України» було додано копію договору про надання правничої допомоги. Предметом даного договору є надання адвокатом клієнту правничої допомоги з питань захисту прав та інтересів клієнта шляхом надання консультацій правового характеру, підготовки заяв, клопотань, скарг, інших документів та представництва інтересів останнього в судах всіх інстанцій, пов`язаних із захистом прав клієнта, правоохоронних органах, органах примусового виконання судових рішень на підставі оформленої клієнтом довіреності. По тексту договору має місце описка, допущена сторонами, змістовна частина якої вказує на те, що сторони помилково використовували умови іншого проекту договору, що не стосується сторін.

У разі, якщо суд першої інстанції мав сумніви, що ОСОБА_3 є працівником ТОВ «Газорозподільні мережі України» та наявності у неї повноважень на представництво інтересів ТОВ «Газорозподільні мережі України» суд повинен був дослідити обставини перебування представника у трудових відносинах з заявником шляхом витребування таких доказів у останнього.

Суд першої інстанції постановив окрему ухвалу без наявності на то правових підстав. Суд дійшов висновку про постановлення окремої ухвали без дослідження доказів щодо повноважень ОСОБА_4 .. Оскаржувана ухвала не містить посилання на закон чи нормативно-правовий акт, вимоги якого порушено представником ТОВ «Газорозподільні мережі України».

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник ТОВ «Газорозподільні мережі України» Кравчук О. В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 , переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість окремої ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Окрема ухвала суду першої інстанції не відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Постановляючи окрему ухвалу на підставі частини першої статті 262 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що до заяви про видачу судового наказу додано договір про надання правничої допомоги № 2013-00243-23 від 29.12.2023 адвокатом Кравчук О. В., однак зі змісту п. 2.2. такого договору вказано лише про те, що виконавець, тобто вона як адвокат, зобов`язується надавати замовнику, тобто ТОВ «Газорозподільні мережі України» ґрунтовні консультації правового характеру та забезпечувати представництво інтересів замовника на підставі оформленої клієнтом довіреності. Тобто визначені у вказаному договорі види діяльності ОСОБА_1 , як адвоката, суттєво обмежені та не свідчать про надання повноважень представництва ТОВ «Газорозподільні мережі України» в суді. Адвокатом Кравчук О. В. не надано суду документів на підтвердження повноважень представника ТОВ «Газорозподільні мережі України», а тому суд дійшов висновку, що вона не мала повноважень підписувати та подавати до суду від імені ТОВ «Газорозподільні мережі України» заяву про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за послуги з розподілу природного газу.

Колегія суддів вважає, що суд дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для постановлення окремої ухвали з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.

У частині п`ятій статті 262 ЦПК України передбачено, що в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення.

Вінницький апеляційний суд зазначає, що окрема ухвала як форма реагування на виявлені порушення вимог законодавства та інструмент для їх усунення має бути законною і обґрунтованою, відповідати вимогам судового рішення (частини перша-третя статті 263 ЦПК України). Окрема ухвала повинна бути належно мотивованою і може бути постановлена тільки на підставі перевірених у суді доказів та встановлених порушень норм права.

Наказне провадження - це особливий спрощений вид цивільного процесу, спрямований на швидкий та ефективний захист безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу, що одночасно є судовим рішенням та виконавчим документом.

Постановлення окремої ухвали є процесуальною дією суду, вчинення якої не залежить від наявності клопотань учасників справи. Суд постановляє окрему ухвалу лише тоді, якщо встановить порушення певним органом чи іншою особою вимог законодавства або недоліки в їхній діяльності під час вирішення спору.(постанова ВП ВС від 7.07.2020 у справі №438/610/14-ц).

В окремій ухвалі має бути зазначено закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його стаття, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення. Просте перерахування допущених порушень без зазначення конкретних норм чинного законодавства або перерахування норм права, порушення яких встановлено у судовому розгляді, є неприпустимим (постанова ВС від 21.03.2018 у справі № 911/961/17).

Окрема ухвала суду є процесуальним засобом необхідного належного реагування (судового впливу) на порушення законності, а також на причини та умови, що цьому сприяли, які виявлені ним саме під час судового розгляду. Постановлення такої ухвали є правом, а не обов`язком суду (постанова ВП ВС від 7.02.2019 у справі № 800/500/16).

При вирішенні питання про постановлення окремої ухвали, суд має виходити з того, що мають бути виявлені порушення закону. Вирішення питання щодо постановлення окремої ухвали є дискреційними повноваженнями суду і є його правом, а не обов`язком (постанова ВС від 12.04.2018 у справі №761/32388/13-ц, ухвала ВС від 19.05.2021 у справі №755/15473/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника (частина третя статті 58 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, третьої статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені такими документами: довіреністю фізичної або юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (кваліфікованим електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Як видно зі змісту заяви про видачу судового наказу, вона підписана представником ТОВ «Газорозподільні мережі України» Кравчук О. В..

На підтвердження повноважень представником надано суду : копію довіреності від 29.12.2023 № 5188, згідно якої ТОВ «Газорозподільні мережі України», від імені якого діє виконуючий обов`язки директора Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» () ОСОБА_5 на підставі довіреності, посвідченої Стопченко К. О., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 27.12.2023 за реєстром за № 3887, за попередньо досягнутою домовленістю, цією довіреністю уповноважує працівника Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» Кравчук О. В. представляти інтереси довірителя в межах діяльності Філії, зокрема, в місцевих загальних судах, апеляційних судах. Здійснювати від імені довірителя в межах діяльності Філії процесуальні дії, зокрема, оскаржувати судові рішення (ухвали) у визначених законом випадках; копію наказу від 1.10.2023 № JФ110064 про прийняття на роботу ОСОБА_1 з 2.10.2023 /а. с. 15 зворот/,

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

У постанові Велика Палата Верховного Суду від 2.07.2020 у справі № 9901/39/20 (провадження № 11-137заі20) зробила висновки про те, що процесуальне законодавство передбачає дві форми участі сторін у справі, а саме: участь через представника (представництво) і особисту участь (самопредставництво).

У пунктах 18, 25 ухвали Великої Палати Верховного Суду від 8.06.2022 у справі № 303/4297/20 вказано, що «починаючи з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29.12.2019 самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень. Наявність або відсутність у ЄДР даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень».

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 зазначає про те, що вона є адвокатом, а її повноваження в суді першої інстанції підтверджувались довіреністю від 29.12.2023 № 5188.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються одним з таких документів: 1) довіреністю; 2) ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 3) дорученням органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правничої допомоги, виданим відповідно до Закону України «Про безоплатну правничу допомогу» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

У постанові ОП КГС у складі ВС від 12.10.18 по справі №908/1101/17, зазначено, що Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ГПК України, ЦК України не передбачають, що у довіреності, виданій на ім`я фізичної особи, обов`язково зазначається про те, що такий представник є адвокатом. Важливо, щоби особа, яка здійснює представництво за довіреністю, мала статус адвоката й отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю. Довіреність визначає лише повноваження адвоката, межі наданих представникові прав і перелік дій, які він може вчиняти для виконання доручення.

За приписами частини першої статті 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону у день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України.

Зазначене дає підстави вважати, що статус особи, як адвоката може підтверджуватись свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю або посвідченням адвоката України.

На аркуші справи 15 знаходиться копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ВН № 000639 від 22.01.2020 ОСОБА_1 ..

Отже ТОВ «Газорозподільні мережі України» і його представником надані належні і допустимі докази на підтвердження повноважень адвоката Кравчук О. В..

Виходячи з наведеного, оскільки окрема ухвала від 24.06.2024, яка ґрунтується на відсутності в адвоката Кравчук О. В. повноважень на представництво інтересів ТОВ «Газорозподільні мережі України» у суді є незаконною, відтак підлягає скасуванню, оскільки відсутні підстави стверджувати про завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункт 4 частини першої статті 376 ЦПК України).

З огляду на викладене, аргументи апеляційної скарги заслуговують на увагу, окрема ухвала підлягає скасуванню.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 376, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Вінницької філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», інтереси якого в. о. директора Квік Ігорем Романовичем уповноважено представляти ОСОБА_1 , задовольнити.

Окрему ухвалу Липовецького районного суду Вінницької області від 24.06.2024 у даній справі скасувати.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: С. К. Медвецький

В. П. Рибчинський