Провадження № 4-с/742/2/24
Єдиний унікальний № 742/272/21
УХВАЛА

іменем України

12 лютого 2024 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі: головуючого судді Бездідька В.М., за участю секретаря судових засідань Голушко А.С., скаржника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Прилуки цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ),

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Прилуцького міськрайонного суду зі скаргою в якій просить визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по виконанню виконавчого листа №742/272/21 Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-виробнича компанія «Конструкторське бюро пожежних та спеціальних машин», ), м. Київ, вул.. Січових Стрільців, будинок 21; зобов`язати Шевченківський відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по виконанню Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області №2/742/272/21 від 23.04.2021 року іменем України здійснити примусове виконання в повному обсязі , вжити повні та всесторонні заходи до розшуку боржника (його майна), надіслати органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення, винести постанову про розшук технологічного транспорту автонавантажувача, який належить боржнику згідно інформації Держ праці, проведення перевірки майнового стану боржника та забезпечити виплату ОСОБА_1 116,123,83,00 грн. нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-виробнича компанія «Конструкторське бюро пожежних та спеціальних машин», ), м Київ, вул.. Січових Стрільців, будинок 21; встановити судовий контроль за виконанням судового рішення провадження №2/742/487/21 єдиний унікальний № 742/272/21, при примусовому виконанні виконавчого листа № 742/272/21 що видав Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області на користь ОСОБА_1 .

Заява аргументована тим, що 23.04.2021 року заочним рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області по справі №742/272/21 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-виробнича компанія «Конструкторське бюро пожежних та спеціальних машин», ), м Київ, вул.. Січових Стрільців, будинок 21, нарахованої, але не виплаченої заробітної плати на користь скаржника загалом 116,123,83,00 грн., видано виконавчий лист №2/742/487/21 Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області на стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з Товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно- виробнича компанія «Конструкторське бюро пожежних та спеціальних машин», ), м Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 21. 15.07.2021 року за оригіналом Виконавчого листа на підставі заяви скаржника постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Київ (далі-ВДВС) відкрито виконавче провадження по примусовому стягненню боргу. 07.12.2021 року скаржником відправлена заява до ВДВС про отримання інформації про хід виконання рішення й проведення виконавчих дій. 14.12.2021 року скаржником відправлена скарга начальнику ВДВС на бездіяльність державного виконавця Красноштан І.Л. 21.12.2021 року постановою Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м.Київ був повернений виконавчий лист без виконання. 07.08.2023 року повторно відправив пштою листом з повідомленням заяву про відкриття виконавчого провадження, реквізити рахунку та оригінал виконавчого листа стягувача ОСОБА_1 . До цього часу скаржник не отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, не відомо хто виконавець, виконавча служба не виконує своїх обов`язків в повному обсязі, рішення суду не виконано, попередні скарги та звернення до Шевченківсько відділу державної виконавчої служби у місті Києві результатів не дали.

В судовому засіданні скаржник підтримав вимоги своєї заяви та просив задовольнити.

Державний виконавець до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений.

Дослідивши матеріали виконавчого провадження, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Положеннями ст.1 Закону передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів - це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Частиною четвертою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404- VIII) передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Частиною п`ятою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони.

Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців (ч. 1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З аналізу вимог статті 447 ЦПК України вбачається, що під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою на рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, які порушено їхні права чи свободи.

За таких обставин, задоволенню підлягає лише скарга на рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, за умови, що судом встановлено, що оскаржувані рішення, дія чи бездіяльність державного виконавця порушують права чи свободи скаржника.

За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що скаржник звертався до державної виконавчої служби з приводу виконання рішення суду, де він є стягувачем. Державний виконавець не надав ні скаржнику ні суду жодних пояснень або доказів щодо того, чи вжив він всіх необхідних дій для виконання рішення суду, суд вважає, що така бездіяльність є неправомірною. Тож дана вимога є обґрунтованою, а скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі Закону України «Про виконавче провадження», статті 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, керуючись ст.447-453 ЦПК України, суд

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) - задовольнити частково.

Визнати неправомірною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Шевченківського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) по виконанню виконавчого листа №742/272/21 Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області, про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати з товариства з обмеженою відповідальністю «Проектно-виробнича компанія «Конструкторське бюро пожежних та спеціальних машин», , м. Київ, вул. Січових Стрільців, будинок 21.

У решті вимог відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту проголошення.

Повний текст виготовлено 13.02.2024.

Суддя Володимир БЕЗДІДЬКО