Справа № 372/5886/23
Провадження № 2-491/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 лютого 2024 року Обухівський районний суд Київської області в складі :

головуючої судді Висоцької Г.В.,

при секретарі Куник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області цивільну справу за позовом Державного підприємства «Укрвакцина» Міністерства охорони здоров`я України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся із позовом до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позов мотивує тим, що відповідач ОСОБА_1 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів. Згідно наказу від 17.03.2023р. Відповідача направлено у відрядження на автомобілі "MERCEDESBENZ SPRINTER 313 CDI", державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 до м. Чернігів, м. Суми, м. Полтави, м. Харків, м. Дніпро, м. Запоріжжя строком на 5 календарних днів з 20.03.2023 по 24.03.2023. Транспортний засіб перебуває у власності позивача та закріплений відповідачем. Відповідач за станом здоров`я перед відрядженням був допущений до керування транспортним засобом, а транспортний засіб перебував у справному стані. 20 березня 2023 року о 19 год. 40 хв. в Сумському районі Сумської області, на автодорозі Р-61 Батурін-Конотоп - Суми на 140 км біля повороту в с. Новосуханівка Відповідач здійснюючи керування транспортним засобом, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, у результаті чого, транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, а Позивачу завдано майнової шкоди. Між Позивачем та Відповідачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.12.2022р. відповідно до якого Відповідач виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, перевезенням, прийманням, супроводженням та видачею матеріальних цінностей переданих йому Позивачем, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення неушкодженості і цілісності довірених йому Позивачем матеріальних цінностей, а також транспортного засобу, для забезпечення виконання роботи. Крім того, у зв`язку із вищевикладеним, Відповідач зобов`язується дбайливо відноситися до переданих йому для перевезення, зберігання та видачі матеріальних цінностей і вживати заходів щодо запобігання збитку. Відповідач перебуваючи на посаді водія автотранспортних засобів виконував завдання та обов`язки експедитора з перевезення вантажів.

Відповідно до постанови Сумського районного суду Сумської області від 02.06.2023р. у справі 587/807/23 Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до п.4 ст. 134 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані. Відповідач завдав майнової шкоди Позивачу у розмірі 410 718, 40 грн., яка складається з: - майнової шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу в розмірі 378 163,40 грн.; - витрат на послуги з евакуації транспортного засобу у розмірі 21 500,00 грн.; - витрат з проведення експертної оцінки транспортного засобу у розмірі 11 055, 00 грн.

01.03.2023 року ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання.

27.02.2024 року ухвалою суду призначено справу до судового розгляду по суті.

Сторони в судове засідання не з`явились.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, щодо вирішення справи поклався на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступних висновків

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом встановлено, що Державне підприємство «Укрвакцина» Міністерства охорони здоров`я України» відповідно до Статуту, засноване на державній власності та належить до сфери управління Міністерства охорони здоров`я України і є підзвітним йому.

ОСОБА_2 , Відповідач, відповідно до наказу державного підприємства «Укрвакцина» Міністерства охорони здоров`я України» від 08.01.2019р. У 02-ос «Про прийняття на роботу» прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів до 4 т відділу автогосподарства.

Відповідно до наказу ДП «Укрвакцина» МОЗ України» від 01.07.2020 У 19/2-ос «Про переведення» Відповідача, за його згодою, переведено на посаду водія автотранспортних засобів категорії «В» відділу автогосподарства, а наказом ДП «Укрвакцина» МОЗ України» від 04.04.2022 У 10/1-ос «Про переведення працівників» Відповідача, за його згодою, переведено з посади водія автотранспортних засобів категорії «В» на посаду водія автотранспортних засобів відділу автогосподарства.

Наказом Підприємства від 07.11.2022 У 33-од «Про затвердження організаційної структури та штатного розпису ДП «Укрвакцина» МОЗ України» затверджено нову організаційну структуру та штатний розпис ДП «Укрвакцина» МОЗ України».

Відповідно до повідомлення про зміну істотних умов праці від 21.11.2022р. У 01.05.20-03/6/6 Відповідач поінформований та ознайомлений, що згідно з новою організаційною структурою Підприємства назва структурного підрозділу «Автогосподарство» змінено на «Відділ технічно-господарського забезпечення».

Згідно наказу державного підприємства «Укрвакцина» Міністерства охорони здоров`я України» від 17.03.2023р. № 41/к/тм «Про направлення у відрядження працівників», Відповідача (водія автотранспортних засобів відділу технічно-господарського забезпечення) направлено у відрядження на автомобілі "MERCEDESBENZ SPRINTER 313 CDI", державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 (далі - транспортний засіб) до м. Чернігів, м. Суми, м. Полтави, м. Харків, м. Дніпро, м. Запоріжжя строком на 5 календарних днів з 20.03.2023 по 24.03.2023.

Транспортний засіб перебуває у власності Позивача згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_3 та закріплений за Відповідачем відповідно до наказу державного підприємства «Укрвакцина» Міністерства охорони здоров`я України» від 13.02.2020р. У 2-од «Про закріплення автомобілів».

Відповідач за станом здоров`я перед відрядженням був допущений до керування транспортним засобом, а транспортний засіб перебував у справному стані, що підтверджується подорожнім листом вантажного автомобіля ДП «Укрвакцина» МОЗ України» від 20.03.2023р..

20 березня 2023 року о 19 год. 40 хв. в Сумському районі Сумської області, на автодорозі Р-61 Батурін-Конотоп - Суми на 140 км біля повороту в с. Новосуханівка Відповідач здійснюючи керування транспортним засобом, потрапив у дорожньо-транспортну пригоду, у результаті чого, транспортний засіб зазнав механічних пошкоджень, а Позивачу завдано майнової шкоди.

Відповідно до постанови Сумського районного суду Сумської області від 02.06.2023р. у справі 587/807/23 Відповідача визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Між Позивачем та Відповідачем укладено договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність від 01.12.2022р. відповідно до якого Відповідач виконує роботу, безпосередньо пов`язану із зберіганням, перевезенням, прийманням, супроводженням та видачею матеріальних цінностей переданих йому Позивачем, приймає на себе повну матеріальну відповідальність за забезпечення неушкодженості і цілісності довірених йому Позивачем матеріальних цінностей, а також транспортного засобу, для забезпечення виконання роботи. Крім того, у зв`язку із вищевикладеним, Відповідач зобов`язується дбайливо відноситися до переданих йому для перевезення, зберігання та видачі матеріальних цінностей і вживати заходів щодо запобігання збитку.

Згідно з Переліком посад і робіт, які заміщують або виконуються працівниками, з якими підприємством, установою, організацією можуть укладатися письмові договори про повну матеріальну відповідальність за незабезпечення збереження цінностей, які були передані їм для зберігання, обробки, продажу (відпуску), перевезення або застосування в процесі виробництва, затвердженого постановою Державного комітету праці СРСР та Секретаріату ВЦРПС від 28.12.1977р. № 447/24, посаду експедитора з перевезення вантажів та роботу працівника з приймання та обробки для доставки (супроводу) вантажу та інших матеріальних цінностей, їх доставку (супровід), видачі (здачі) віднесено до таких категорій посад та робіт з якими укладаються договори про повну матеріальну відповідальність.

Робочою інструкцією водія автотранспортних засобів відділу технічно-господарського забезпечення, затвердженої директором ДП «Укрвакцина» МОЗ України» від 01.12.2022р. передбачені наступні завдання та обов`язки Відповідача:

- п. 3.1. Здійснює безпечне управління автотранспортними засобами (маса яких складає від 2000 кг до 7500 кг) всіх типів і марок, а також приймання, перевезення, супроводження, зберігання (під час перевезення) та видачу вантажу, в тому числі із застосуванням температурного режиму «холодового ланцюга»;

- п. 3.3. Оформляє транспортні та товаросупровідні документи.

- п. 3.4. Перед виїздом на маршрут повинен переконатися в повноті і правильності заповнення всіх реквізитів подорожнього листа, інших супровідних документів, здійснює виїзд на маршрут тільки з правильно оформленими документами.

- п. 3.7. Приймає вантажі зі складу відповідно до супровідних документів та перевіряє цілісність упаковки (тари).

- п. 3.12. Приймає та здає доставлені вантажі та оформлює приймально-здавальну документацію.

Також, розділом 6 Робочої інструкції, передбачено наступні положення, які Відповідач, як експедитор повинен знати та застосувати при виконанні своїх робочих обов`язків:

- Організація вантажно-розвантажувальних робіт та порядок приймання і здавання вантажів;

- Порядок оформлення та обробки документів під час приймання та передачі вантажів та подорожніх листів;

- Умови перевезення і зберігання вантажів під час транспортування.

Вищезазначені завдання, обов`язки та необхідні професійні навички (знання), які визначені у Робочій інструкції Відповідача, передбачені для посади «Експедитор з перевезень вантажів» згідно Глави 11 Розділу 1 «Професії керівників, професіоналів, фахівців, та технічних службовців», Випуску 1 «Професії працівників, що є загальними для всіх видів економічної діяльності» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України 29.12.2004 № 336.

До того ж, Позивач здійснював доплату Відповідачу за експедирування вантажів у розмірі 40,00 грн. за кожну добу знаходження у відрядженні для доставки лікарських засобів та виробів медичного призначення згідно наказу ДП «Укрвакцина» МОЗ України» від 14.05.2020 № 6-од.

Отже, Відповідач перебуваючи на посаді водія автотранспортних засобів виконував завдання та обов`язки експедитора з перевезення вантажів.

Відповідно до п.4 ст. 134 Кодексу законів про працю України, працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації, у випадках, коли шкоди завдано працівником, який був у нетверезому стані.

З метою повного, всебічного та об`єктивного встановлення розміру шкоди, яка завдана Відповідачем внаслідок ДТП - Позивач звернувся до суб`єкта оціночної діяльності (ФОП ОСОБА_3 , який має сертифікат оціночної діяльності № 38/21 від 22.01.2021, дійсний до 22.01.2024) для експертної оцінки пошкодженого транспортного засобу.

Звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу № 412/06-23 від 06.07.2023р. передбачено, що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 1 061 285,35 грн. (один мільйон шістдесят одна тисяча двісті вісімдесят п`ять гривень 35 копійок), що в свою чергу є економічно недоцільним для відновлювального ремонту, і як наслідок, транспортний засіб підлягає утилізації та вважається знищеним.

Також, у вищезазначеному звіті зазначено, що ринкова вартість колісного транспортного засобу з урахуванням зносу до ДТП і без урахування аварійних пошкоджень складає 438 463, 40 грн.

Відповідно до звіту про оцінку вартості колісного транспортного засобу№412/06-23- (01) від 18.07.2023р. вартість транспортного засобу у пошкодженому стані після ДТП і з урахуванням аварійних пошкоджень становить 60 300, 00 грн., який залишається у власності та на балансі Позивача.

Згідно ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено судом, знищений транспортний засіб залишається у власності та на балансі Позивача та не переданий Відповідачу, оскільки чинним законодавством України не передбачено повернення залишків пошкодженого (знищеного) транспортного засобу стороні, яка спричинила пошкодження (знищення) транспортного засобу та завдання майнової шкоди.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 07.09.2019 року у справі № 359/1274/17.

Враховуючи вищевикладені обставини, Відповідач завдав майнової шкоди Позивачу, внаслідок пошкодження транспортного засобу у розмірі 378 163,40 грн., яка обумовлюється різницею між вартістю транспортного засобу з урахуванням зносу до ДТП і без урахування аварійних пошкоджень та вартістю транспортного засобу у пошкодженому стані після ДТП і з урахуванням аварійних пошкоджень.

Крім того, Позивач зазначає, що поніс витрати на послуги з евакуації транспортного засобу із Сумської обл., м. Суми, вул. Лебединська до Київської області, м. Обухів у розмірі 21 500,00 грн., що підтверджується Актом наданих послуг № 8 від 22.03.2023р. (Додаток № 16) та витрати з проведення експертної оцінки транспортного засобу у розмірі 11 055, 00 грн., що підтверджується Актом виконаних робіт від 18.07.2023р.

Отже, враховуючи вищенаведене, Відповідач завдав майнової шкоди Позивачу у розмірі 410 718, 40 грн. (чотириста десять тисяч сімсот вісімнадцять гривень 40 копійок), яка складається з: - майнової шкоди внаслідок пошкодження транспортного засобу в розмірі 378 163,40 грн.; - витрат на послуги з евакуації транспортного засобу у розмірі 21 500,00 грн.; - витрат з проведення експертної оцінки транспортного засобу у розмірі 11 055, 00 грн.

Як встановлено ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 3 статті 22 ЦК України визначено, збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі

Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», передбачено, що відшкодування шкоди провадиться незалежно від притягнення працівника до дисциплінарної, адміністративної чи кримінальної відповідальності за дії (бездіяльність), якими заподіяна шкода підприємству, установі, організації.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи наведені норми матеріального права та наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову та його задоволення в повному розмірі.

В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки ОСОБА_4 на користь позивача підлягають судові витрати, понесені позивачем у зв`язку зі сплатою судового збору при подачі до суду позовної заяви в сумі 6160,78 грн.

Керуючись ст.ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства «Укрвакцина» Міністерства охорони здоров`я України до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь державного підприємства «Укрвакцина» Міністерства охорони здоров`я України» (01042, м. Київ, вул. Д. Дорошенка 18, каб. 229; Код ) завдану майнову шкоду у розмірі 410 718, 40 грн. (чотириста десять тисяч сімсот вісімнадцять гривень 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати, які складаються із суми судового збору у розмірі 6 160, 78 грн. (шість тисяч сто шістдесят гривень 78 копійок).

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні в судовому засіданні під час проголошення рішення з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду.

Суддя Г.В.Висоцька