Справа № 473/6240/24
УХВАЛА

"15" листопада 2024 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі судді Ротар М.М., розглянувши заяву представника заявника адвоката Держан В.В. про забезпечення позову про справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Тальнівський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області про звільнення від сплати аліментів

встановив

в листопаді 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів.

Ухвалою суду від 15 листопада 2024 року відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження.

15 листопада 2024 року на адресу суду надійшла заява адвоката Держан Валентини Василівни про забезпечення позову по вказаній справі шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу за рішенням Вознесенського районного суду Миколаївської області від 22 січня 2013 за виконавчим провадженням яке відкрито Тальнівським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ(м. Київ) ВП 37724492.

Розглянувши дану заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Так, відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені ст.150 ЦПК України.

Зазначені заходи є тимчасовим обмеженням та їх значення полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Тобто, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Відповідно до роз`яснень, викладених у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені в зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду та повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Відповідно до п.10 ст. 150 ЦПК України не допускається вжиття заходів забезпечення позову, які за змістом є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

Як вбачається з матеріалів справи, 08 листопада 2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 на утримання неповнолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 які стягуються на підставі рішення Вознесенського районного суду Миколаївської області 22 січня 2013 року (справа №1407/5415/2012).

Згідно поданої 15 листопада 2024 року заяви представника заявника ОСОБА_4 про забезпечення позову по вказаній справі, заявник просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документу за рішенням Вознесенського районного суду Миколаївської області від 22 січня 2013 за виконавчим провадженням яке відкрито Тальнівським ВДВС у Звенигородському районі Черкаської області ЦМУ МЮ (м. Київ) ВП 37724492..

Заходи забезпечення позову не повинні порушувати принципи змагальності та процесуальної рівноправності сторін.

Отже, задоволення заяви про забезпечення позову фактично призведе до передчасного вирішення питання щодо задоволення заявлених ОСОБА_1 позовних вимог, що є недопустимим та суперечить ч.10 ст. 150 ЦПК України.

Крім того, заявником не доведено необхідність забезпечення позову та існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

За таких обставин, заява представника заявника адвоката Держан В.В. про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст.149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суд

постановив

у задоволенні заяви представника заявника адвоката Держан Валентини Василівни про забезпечення позову про справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Тальнівський відділ державної виконавчої служби у Звенигородському районі Черкаської області про звільнення від сплати аліментів відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя М.М. Ротар