Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/786/24
Провадження №: 2/332/1202/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючої судді Ретинської Ю.І., за участю секретаря судового засідання Божко В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в особі представника позивача адвоката Лелікова Сергія Олеговича до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 в особі представника позивача адвоката Лелікова Сергія Олеговича звернулася до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олеговичпро визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якому зазначено, що 23.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Р.О. було видано виконавчий напис № 22741 про стягнення з ОСОБА_1 боргу в розмірі 270935,39 грн на користь АТ КБ «Приватбанк». Позивачка вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений без перевірки безспірності заборгованості за кредитним договором, стягнення здійснено поза межами трирічного строку, що не узгоджується з умовами вчинення виконавчих написів, визначеними у ст.88 Закону України «Про нотаріат».

Згідно з відзиву на позовну заяву представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що у своїй заяві позивач не оспорює суму заборгованості, самого факту її існування та укладення кредитного договору, а також з боку позивача не доведено факт погашення суми кредиту. Безспірність вимог відповідно ст.88 ЗУ «Про нотаріат» є не доведеність боргу, що є елементом судового процесу, а факт існування між кредитором та боржником правовідносин, при яких вважається (презумпція) наявність боргу, а документи передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому КМУ не письмові докази наявності боргу, а докази наявності вказаних вище правовідносин, та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Враховуючи, що АТ КБ «Приватбанк» надав всі необхідні документи відповідно до переліку, а саме кредитний договір, засвідченого банком розрахунку про заборгованість, в котрому в повній мірі відображені всі операції позивача, щодо погашення заборгованості, підстав вважати незаконність дій нотаріуса немає, тим більше неподання документів, що не підтверджують безспірність вимог до позивача. Щодо строку за котрим здійснюється стягнення за виконавчим написом, представник АТ КБ «Приватбанк» пояснила наступне. Відповідно ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1. гл. 16 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 р. № 296/5 Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Отже, з урахуванням переривання строку шляхом часткової оплати Позивачем боргу, відповідно Відповідачем правомірно заявлено до стягнення суму заборгованості за вказаний період, а нотаріус правомірно в межах строків, встановлених ст. 88 Закону України "Про нотаріат" та п. 3.1. гл. 16 Розділу ІІ Наказу Міністерства юстиції України "Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України" від 22.02.2012 р. № 296/5, вчинив виконавчий напис.

Ухвалою суду від 28 лютого 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи.

Позивач та її представник - адвокат Леліков С.О. у судове засідання не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без участі Позивача та його представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена своєчасно та належним чином, у відзиві на позовну заяву просила проводити розгляд справи без її відсутності.

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. в судове засідання не прибув, про час та місце повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, будь-яких клопотань не подавалось.

У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обґрунтовано і підлягає задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 23.11.2017 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., вчинено виконавчий напис, реєстровий номер № 22714, про стягнення з ОСОБА_1 боргу за кредитним договором № ZPE0AN57184048 від 25.09.2007 за період з 25.09.2007 по 07.07.2017 в розмірі 269135,39 грн на користь АТ КБ «Приватбанк» та витрат за вчинення виконавчого напису в сумі 1800,00 грн (а.с. 11).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 09.02.2011 № 2-3588/2011 з ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № ZPE0AN57184048 від 25.09.2007 станом на 05.05.2009 в розмірі 51993,31 грн, було вирішено звернути стягнення на предмет застави, а саме: легковий автомобіль марки Daewoo Matiz 2006 р.в. Таким чином нарахування по кредиту за період після 14.10.2009 року взагалі не могли відбуватися.

Згідно з ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться в Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, було затверджено постановою КМУ № 1172 від 29.06.1999р.

Постановою КМУ № 622 від 26.11.2014 р. (набрала чинності 10.12.2014 р.) цей Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п. 2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості».

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. (справа №826/20084/14), яка набрала законної сили з 22.02.2017р., постанова КМУ №662 від 26.11.2014 р. визнана незаконною та нечинною з моменту прийняття.

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 .

В даному випадку суд виходить з того, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 23.11.2017 р. на кредитному договорі з посиланням на п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Разом з тим, на час вчинення виконавчого напису цей пункт постанови був не чинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 р. і діяв Перелік документів, який передбачав можливість вчинення виконавчого напису лише на нотаріально посвідчених договорах.

Доказів на підтвердження того, що укладений 25.09.2012р. між ОСОБА_1 та АТ КБ «Приватбанк» кредитний договір, на якому вчинено виконавчий напис нотаріуса, був нотаріально посвідчений, в матеріалах справи немає.

Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Вказане узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.09.2021 р., справа № 910/10374/17.

Крім того, судом встановлено, що за оспорюваним виконавчим написом нотаріуса стягнення з ОСОБА_1 здійснено за період з 25.09.2007 р. по 07.07.2017р. року, тобто поза межами трирічного строку, що не узгоджується з умовами вчинення виконавчих написів, визначеними у ст. 88 Закону України «Про нотаріат», та підтверджує доводи позивачки щодо не дотримання нотаріусом вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази подання нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

На підставі вищевикладеного, позов ОСОБА_1 слід задовольнити повністю.

Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 грн.

Керуючись ст. ст.9, 10, 12, 18, 76-81, 137, 141, 247, 263-265, 272, 353, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 22741 вчинений 23.11.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швецем Русланом Олеговичем, про стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості в розмірі 270935,39 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (ЄДРПОУ 1430570, м. Київ, вул. Грушевського, б.1-д) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 1211,20 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 19.08.2024.

Суддя Ю.І. Ретинська