Провадження № 2/686/579/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого - судді Карплюка О.І.

при секретарі судового засідання Лазоренко К.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Бацей Т.М.

та третьої особи ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_3 до акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», третьої особи ОСОБА_2 про визнання недійсним договору та стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_3 звернулась до суду з позовом до АТ КБ «Приватбанк», третьої особи ОСОБА_2 про визнання недійсним кредитного договору про надання банківських послуг від 27 листопада 2022 року, укладеного в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я позивача (картковий рахунок НОМЕР_1 ), визнання недійсним оформлений кредит Оплата частинами в інтернет магазині Comfy 27 листопада 2022 року на ім`я позивача та стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн., посилаючись на те, що нею заявки на відкриття кредитного ліміту не подавалось, жодних документів вона не підписувала та картки з таким номером не отримувала. Крім того, зазначає, що недоліки системи Приват24 та неможливіть банком створити умови для захисту коштів їх клієнтів спричинили для неї моральні страждання.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала.

В судовому засіданні представник відповідача проти позову заперечує, посилаючись на те, що без надання доступу до свого мобільного телефону (блокування телефону та перевипуск сім-картки шахраями) та тривале зволікання позивачем у повідомленні банку про заблокований номер фінансового телефону, інші особи не змогли би здійснити спірні операції. Крім того, позивачем не надано суду доказів про заподіяння їй моральної шкоди та обгрунтування його розміру.

В судовому засіданні третя особа позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що в неї була аналогічна ситуація. І клієнт «Приватбанк» не зможе з ним зв`язатись з чужого мобільного телефону. Крім того, вказує на неможливіть банком створити умови для захисту коштів їх клієнтів.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Так, відповідно до вимог ст. 203 ч. 3 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до вимог ст. 626 ч. 1 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до вимог ст. 634 ч. 1 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до вимог ст. 11 ч. ч. 6 та 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст. 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Покупець (замовник, споживач) повинен отримати підтвердження вчинення електронного правочину у формі електронного документа, квитанції, товарного чи касового чека, квитка, талона або іншого документа у момент вчинення правочину або у момент виконання продавцем обов`язку передати покупцеві товар. Підтвердження вчинення електронного правочину повинно містити такі відомості: умови і порядок обміну (повернення) товару або відмови від виконання роботи чи надання послуги; найменування продавця (виконавця, постачальника), його місцезнаходження та порядок прийняття претензії щодо товару, роботи, послуги; гарантійні зобов`язання та інформація про інші послуги, пов`язані з утриманням чи ремонтом товару або з виконанням роботи чи наданням послуги; порядок розірвання договору, якщо строк його дії не визначено. Дія цього положення не поширюється на електронні правочини, пов`язані з одноразовим наданням інформаційних електронних послуг або послуг проміжного характеру в інформаційній сфері, оплата яких здійснюється дистанційно. Постачальник таких послуг має надати змогу споживачеві ознайомитися з найменуванням постачальника, його місцезнаходженням та порядком прийняття претензії щодо послуги.

Відповідно до вимог ст. 12 цього Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису відповідно до вимог законів України «Про електронні документи та електронний локументообіг» та «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги», за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Судом встановлено, що 28 листопада 2022 року ОСОБА_3 звернулась до Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області із заявою про те, що невстановлена особа 27 листопада 2022 року близько 14 години здійснила крадіжку її грошових коштів в сумі 125000 грн. шляхом перезапуску сім-карти.

29 листопада 2022 року за даним фактом відкрито кримінальне провадження №0002856 за ст. 185 ч. 4 КК України.

Згідно повідомлення АТ КБ «Приватбанк» від 27 грудня 2022 року (а.с. 9) 27 листопада 2022 року близько 16 години 12 хвилин була відкрита карта НОМЕР_1 , при використанні якої був оформлений кредит Оплата частинами в інтернет магазині Comfy.

Відповідно до вимог ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 6.7 та 6.8 Положення "Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням", затвердженого постановою Правління Національного банку України 30 квітня 2010 року №223 (яке діяло на момент спірних правовідносин), емітент у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

В постанові Верховного Суду від 1 лютого 2018 року ( справа №758/7327/14-ц) зазначено, що встановивши, що відповідачем не доведено того факту, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, а також не надано доказів на спростування доводів позивача про те, що контролювати операції за банківською карткою шляхом отримання смс-інформації позивач не мав змоги, оскільки йому не надавалась послуга "смс-інформування" і її надання договором сторін не передбачено, у зв`язку з чим факт незаконного списання коштів з його рахунку позивач виявив лише 26 листопада 2013 року при спробі зняти кошти з свого рахунку, і про це він повідомив відповідача невідкладно, в той же день, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

В постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 зазначається, що предмет дослідження та відповідним чином розподіляють між сторонами тягар доведення, а отже, встановленню підлягають обставини, що беззаперечно свідчитимуть, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції від його імені. В разі недоведеності обставин, які безспірно свідчать про те, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІН-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, необхідно виходити з відсутності вини користувача у перерахуванні чи отриманні спірних грошових коштів.

Посилання АТ КБ «ПриватБанк» на ту обставину, що ОСОБА_3 порушила Умови та Правила надання банківських послуг, оскільки своїми діями сприяла незаконному використанню інформації, яка дала змогу ініціювати третій особі проведення платіжних операцій, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи зводяться виключно до припущень, що не мають доказового підтвердження. Відповідач не довів того, що ОСОБА_3 втрачала та/або сприяла незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Крім того, відповідно до вимог ст. 23 ч. 1 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до вимог ст. 23 ч. 2 п. 2 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ст. 23 ч. 3 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 1 вересня 2020 року №216/3521/16-ц зазначається, що компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Моральна шкода за порушення цивільно-правового договору як спосіб захисту суб`єктивного цивільного права може бути компенсована і в тому разі, якщо це прямо не передбачено законом або тим чи іншим договором, і підлягає стягненню на підставі статей 16 та 23 ЦК України навіть у тих випадках, коли умовами договору право на компенсацію моральної шкоди не передбачено.

Судом встановлено, що неможливіть відповідача створити умови для захисту коштів їх клієнтів спричинили для ОСОБА_3 моральні страждання. А тому, на думку суду, розмір даного відшкодування, який підлягає стягненню з відповідача на її користь, необхідно визначити в розмірі 5000 грн.

Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 23, 203 ч. 3, 626 ч. 1, 634 ч. 1, 638, 1073 ЦК України, ст. ст. 11 ч. ч. 6 та 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію», суд

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати недійсним кредитний договір про надання банківських послуг від 27 листопада 2022 року, укладеного в акціонерному товаристві «Комерційний банк «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_3 (картковий рахунок НОМЕР_1 ).

Визнати недійсним оформлений кредит Оплата частинами в інтернет магазині Comfy 27 листопада 2022 року на ім`я ОСОБА_3 .

Стягнути з акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код в ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Стягнути з акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» (01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, ідентифікаційний код в ) на користь держави судовий збір в сумі 3220 грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

26.01.2024