Справа № 674/987/24
Провадження № 2/674/497/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 серпня 2024 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі:

головуючої судді Шафікової Ю.Е.,

за участю секретаря Проценко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дунаївці в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 в інтересах якої дії адвокат Наталюк Н.М. звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 21 травня 2021 року, який зареєстровано в реєстрі за №34537 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №600945874 від 01 грудня 2019 року в розмірі 52638,90 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та просить стягнути з відповідача на користь позивачки безпідставно набуті кошти в сумі 45252,91 грн. та понесені судові витрати по справі, які складаються із витрат на отримання правової допомоги в сумі 8000 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що 21 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєтрі за №34537, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс» заборгованостіза кредитним договором №600945874 від 01 грудня 2019 року в розмірі 52638,90 грн.

На підставі цього виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. було відкрито виконавче провадженя №66744635. Також, постановами приватного виконавця із позивачки планується стягнути мінімальні витрати виконавчого провадження, основну винагороду виконавця, додаткові витрати виконавчого провадження. На даний час виконавче провадження №66744635 перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. згідно Наказу про передачу повноважень приватного виконавця Нордіо В.В.

Постановою приватного виконавця від 12.10.2021 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Постановою приватного виконавця від 22.02.2024року накладено арешт на кошти боржника, тому з банківського рахунку ОСОБА_1 були безпідставно стягнуті кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в сумі 45252,91 грн.

Через військовий стан та ситуацію яка відбувається в Харківській області, а в подальшому зміною місця проживання позивачка не змогла вирішити питання стосовно скасування даного виконавчого напису, і лише нещодавно звернулася за правовою допомогою до захисника (адвоката), про що свідчить договір про надання правової допомоги.

Вважає, що виконавчий напис від 21 травня 2021 року №34537 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне відкриття виконавчого провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з позивача боргу.

При винесені виконавчого напису, нотаріус не встановив факт безспірності вимог відповідача та вчинив виконавчий напис поза межами строку, протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного напису, а тому вважаю, що виконавчий напис приватного нотаріусу Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. зареєстрований в реєстрі за від 21 травня 2021 року №34537, таким, що не підлягає виконанню.

Також, відповідач - ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» безпідставно набув кошти в сумі 45252,91 грн., які неправомірно стягнуті з позивачки, які вона просить стягнути на свою користь з відповідача.

Ухвалою судді 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного повадження з викликом сторін.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник адвокат Наталюк Н.М. подав до суду клопотання, в якому просить проводити розгляд справи за його відсутності та позивачки, позов підтримує повністю та просить його задовольнити, проти зачного рішення не заперечує.

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс» в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не скористалась своїм процесуальним правом та не направив суду відзив на позовну заяву, а тому суд в порядку ст. 280 ЦПК України, ухвалив, що справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу нотаріального округу Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку.

Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач.

У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що 01 грудня 2019 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю"Манівео Швидка Фінансова Допомога" було укладено кредитний договір №600945874, правонастуником усіх прав та обов`зків на підставі договору відступлення є прав вимоги за кредитними договороми 81 від 01 червня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Таліон Плюс", правонастуником усіх прав та обов`зків на підставі договору відступлення є прав вимоги за кредитними договороми 05/0820-01 від 05 серпня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс». Боржником допущено прострочення платежів, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитним договором в розмірі 52638,90 грн. за період з 16 квітня 2021 року по 12 травня 2021 року.

21 травня 2021 року приватним нотаріусом приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєтрі за №34537, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс» заборгованостіза кредитним договором№600945874 від 01 грудня 2019 року в розмірі 52638,90 грн.

18 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження 66744635 з примусового виконання виконавчого напису №34537 виданого 21 травня 2021року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною про стягнення з позивачки кредитної заборгованості в сумі 52638,90 грн. Також, постановами приватних виконавців із позивачки планується стягнути основну винагороду виконавця, додаткові витрати виконавчого провадження.

Постановою приватного виконавця від 22.02.2024 року накладено арешт на кошти боржника.

На даний час виконавче провадження №66744635 перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко А.С. згідно Наказу про передачу повноважень приватного виконавця Нордіо В.В.

Вважаючи вказаний напис таким, що не підлягає виконанню, позивачка звернулася до суду з вказаним позовом.

При виборі норма права до спірних правовідносин, судом враховується наступне.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Так, згідно зі ст.ст.88 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок) регулює механізм вчинення нотаріальних дій нотаріусами України.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не

встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати та бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Укладений ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Манівео Швидка Фінансова Допомога" кредитний договір, правонастуником усіх прав та обов`зків яким є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс»,наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічної правової думки дотримується і Верховний Суд у своїх постановах від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц та постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17.

Крім того, Верховним Судом у постанові від 29 січня 2019 року, у справі № 910/13233/17 зазначено, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень боржнику.

Верховний Суд у своїй постанові від 10.10.2021 у справі N 758/14854/20 дійшов висновку про те, що відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, свідчить про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку якзібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В матеріалах справи відсутні докази, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, докази надіслання боржнику повідомлення - письмової вимоги про усунення порушень, докази, що кредитний договір, щодо якого виникла заборгованість був нотаріально посвідчений, а тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірними.

З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась та обставина, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 Закону України «Про нотаріат», оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними, доказів зворотнього суду не надано.

Що стосується позовної вимоги щодо стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс»безпідставно набутих коштів в сумі 45252,91 грн., слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним.

Аналіз норм ст.1212 ЦК України дає підстави для висновку, що кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

Конструкція ст. 1212 ЦК України, як і загалом норм глави 83 цього Кодексу свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й на час розгляду спору.

Ознаки, характерні для кондикції, свідчать про те, що пред`явлення кондикційної вимоги можна визнати належним самостійним способом захисту порушеного права власності, якщо: 1) річ є такою, що визначена родовими ознаками, в тому числі грошовими коштами; 2) потерпілий домагається повернення йому речі, визначеної родовими ознаками (грошових коштів) від тієї особи (набувача), з якою він не пов`язаний договірними правовідносинами щодо речі.

Наведене у своїй сукупності свідчить, що кондикція це позадоговірний зобов`язальний спосіб захисту права власності або іншого права, який може бути застосований самостійно. Кондикція також застосовується субсидіарно до реституції та віндикації як способу захисту порушеного права у тому випадку, коли певна вимога (титульного володільця) майна не охоплюється нормативним урегулюванням основного способу захисту права, але за характерними ознаками, умовами та суб`єктним складом підпадає під визначення зобов`язання з набуття або збереження майна без достатньої правової підстави.

Таким чином, права особи, яка вважає себе власником майна (носія іншого цивільного права), підлягають захисту шляхом задоволення позову до володільця (набувача майна) з використанням правового механізму, установленого ст. 1212 ЦК України, у разі наявності цивільних відносин безпосередньо між власником та володільцем майна.

Такий спосіб захисту можливо здійснити шляхом застосування кондикційного позову, якщо для цього існують підстави, передбачені ст. 1212 ЦК України, які дають право витребувати у набувача таке майно.

Аналогічні правові висновку викладені у постанові Верховного Суду України від 25.10.2017 по справі № 3-905гс17 та у постанові Верховного Суду від 29.05.2019 у справі № 757/42443/15-ц.

Отже, положеннями глави 83 застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб, чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку, якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі потерпілому, яка має належний правовий титул на нього.

Висновок про можливість застосування до спірних правовідносин норм ст.1212 ЦК України викладений також Верховним Судом у постанові від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18.

Під відсутністю правової підстави розуміють такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 910/3395/19, від 23.04.2019 у справі № 918/47/18, від 01.04.2019 у справі № 904/2444/18.

Якщо поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, ст. 1212 ЦК України можна застосувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена, у тому числі у виді розірвання договору. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 22.03.2016 у справі № 6-2978цс15 та від 03.06.2016 у справі №6-100цс15.

Оскільки, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 21 травня 2021 року, який зареєстровано в реєстрі за №34537 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №600945874 від 01 грудня 2019 року в розмірі 52638,90 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс"визнано таким, що не підлягає виконанню, слід дійти висновку, що отримані Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс"на підставі вказаного виконавчого напису кошти підлягають поверненню позивачу на підставі ст. 1212 ЦК України, адже підстава, на якій вони були отримані, відпала.

При цьому питання наявності "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" та/або відсутності заборгованості позивача перед Товариством з обмеженою відповідальністю за кредитним договором може бути предметом окремого судового розгляду.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.01.2020 року у справі № 910/16664/18, предметом позову в якій є вимога про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса.

Разом з тим, згідно повідомлення приватного виконавця Макаренко А.С. від 01.07.2024 року №274209 вбачається, що станом на 01.07.2024 року в межах виконавчого провадження з доходів боржника ОСОБА_1 стягнуто кошти на загальну суму 45252,91 грн. Згідно розподілу, здійсненого приватним виконавцем на суму 45252,91 грн. з даних коштів перераховано: 975,22 грн.- в рахунок сплати витрат виконавчого провадження; 4025,24 грн.- в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця та 40252,45 грн. - в рахунок сплати заборгованості за виконавчим провадженням (та перераховано на рахунок стягувача ТОВ " Фінансова компанія " Онлайн Фінанс".

Таким чином, суд приходить до висновку, що позовна вимога про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Онлайн Фінанс" безпідставно набутих коштів підлягає частковому задоволенню у розмірі 40252,45 грн. виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом статті 1 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» примусове виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) покладається на органи державної виконавчої служби та у визначених Законом України «Про виконавче провадження» випадках - на приватних виконавців.

Завданням органів державної виконавчої служби та приватних виконавців є своєчасне, повне і неупереджене виконання рішень, примусове виконання яких передбачено законом.

У даному випадку стягнення з позивача на користь приватного виконавця приватного виконавця грошових коштів: 975,22 грн. - в рахунок сплати витрат виконавчого провадження; 4025,24 грн.- в рахунок сплати основної винагороди приватного виконавця, пов`язане зі здійсненням приватним виконавцем примусового виконання виконавчого документа.

При цьому розмір основної винагороди приватного виконавця, порядок та підстави її стягнення, розмір витрат виконавчого провадження та порядок їх визначення, визначені приписами ст.31 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до положень вказаної статті за вчинення виконавчих дій приватному виконавцю сплачується винагорода. Винагорода приватного виконавця складається з основної та додаткової. Основна винагорода приватного виконавця залежно від виконавчих дій, що підлягають вчиненню у виконавчому провадженні, встановлюється у вигляді: 1) фіксованої суми - у разі виконання рішення немайнового характеру; 2) відсотка суми, що підлягає стягненню, або вартості майна, що підлягає передачі за виконавчим документом. Розмір основної винагороди приватного виконавця встановлюється Кабінетом Міністрів України. Основна винагорода приватного виконавця, що встановлюється у відсотках, стягується з боржника разом із сумою, що підлягає стягненню за виконавчим документом (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Приватний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення основної винагороди, в якій наводить розрахунок та зазначає порядок стягнення основної винагороди приватного виконавця (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). Розмір та види витрат виконавчого провадження визначаються Міністерством юстиції України. З метою забезпечення проведення виконавчих дій приватний виконавець за угодою із стягувачем може здійснювати додаткові витрати на проведення виконавчих дій, крім тих, що визначені Міністерством юстиції України. Стягнення з боржника додаткової винагороди приватному виконавцю, а також додаткових витрат, крім визначених Міністерством юстиції України, не допускається.

З матеріалів справи встановлено, що 08.09.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. було винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 500,00 грн. та постанову про стягнення з боржника ОСОБА_1 основної винагороди в розмірі 5263,89 грн.. Крім того, постановою приватного виконавця від 19.01.2023 року у вказаному виконавчому провадженні був визначений розмір додаткових витрат виконавчого провадження в сумі 1000,00 грн. та 475.22 грн.

Вказаними вище постановами державного виконавця суми основної винагороди, мінімальні витрати та додаткові витрати у виконавчому провадженні визначені до сплати саме приватному виконавцю.

Таким чином, з урахуванням встановлених обставин у випадку незгоди із правомірністю стягнутих сум основної винагороди та витрат у виконавчому провадженні, належним відповідачем має бути саме приватний виконавець, на користь якого були стягнуті такі суми.

З огляду на викладене у задоволенні позову в цій частині слід відмовити, оскільки такі вимоги пред`явлені до неналежного відповідача.

Відповідно до ч.1, п.2 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», з Товариства з обмеженою відповідальністю " Онлайн Фінанс" на користь держави підлягає стягненню судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968 грн. 96 коп., 484 грн. 48 коп. та 861 грн. 79 коп.

Крім того, відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Представником позивача подано наступні докази понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн.: договір про надання правової допомоги, розрахунок суми гонорару за надану правничу допомогу, квитанцію, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Витрати на професійну правничу допомогу включають: підготовку та складання позовної заяви, складання клопотання про витребування доказів, складання клопотання про забезпечення позову, участь в судових засіданнях.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності понесення адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З врахуванням наведеного, суд вважає, що понесені судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 8000,00 грн. підтверджено належними доказами, проте, враховуючи конкретні обставини справи, справа є типовою, незначної складності, спрощеного провадження, не потребує значного часу на опрацювання судової практики та значного часу на збирання доказів, значення справи, яка не вливає на репутацію сторони, отже керуючись принципами розумності, співмірності, справедливості та верховенства права, приходить до висновку про необхідність зменшення розміру витрат на правничу допомогу до 6000 грн., без врахування витрат на участь у представника судових засіданнях, оскільки саме на цю суму підтверджується доказами фактичне надання адвокатом правничих послуг у даній справі.

Витрати на вказану суму є співмірними зі складністю цієї справи, фактично наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною 21 травня 2021 року, який зареєстровано в реєстрі за №34537 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №600945874 від 01 грудня 2019 року в розмірі 52638,90 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (місце знаходження: 02094, м. Київ вул. Хоткевича Гната,12 офіс 177, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) - 40252 (сорок тисяч двісті п`ятдесят дві) гривні 45 (сорок п`ять) копійок безпідставно отриманих коштів.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (місце знаходження: 02094, м. Київ вул. Хоткевича Гната,12 офіс 177, ) на користь держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 968 грн. 96 коп., 484 грн. 48 коп. та 861 грн. 79 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (місце знаходження: 02094, м. Київ вул. Хоткевича Гната,12 офіс 177, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" (місце знаходження: 02094, м. Київ вул. Хоткевича Гната,12 офіс 177, ).

Третя особа: Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна,(місцезнаходження: АДРЕСА_2 ).

Третя особа: Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Макаренко Анна Сергіївна (місцезнаходження м.Дніпро вул. Хмельницького Богдана, 4 офіс 401).

Повний текст рішення складено 26 серпня 2024 року.

Суддя Ю. Е. Шафікова