У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.08.2024 Справа №607/22341/23 Провадження №2/607/633/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участю секретаря судового засідання Трембач С. О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 адвокатки Кавійчик В. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Магдич Олена Олександрівна, Головне управління ДПС у Тернопільській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсним договору оренди землі,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року Тернопільський відділ державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О., Головне управління ДПС у Тернопільській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 21 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що посвідчений 21 грудня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О. (реєстр за №2454) (том 1, а.с. 1-10).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 20 листопада 2023 року позовну заяву Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Магдич Олена Олександрівна, Головне управління ДПС у Тернопільській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсним договору оренди землі залишено без руху, надано позивачу строк протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду, для усунення недоліків (том 1, а.с. 78-79).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 листопада 2023 року відкрито провадження у цивільній справі № 607/22341/23 за позовом Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Магдич Олена Олександрівна, Головне управління ДПС у Тернопільській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсним договору оренди землі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (том 1, а.с. 83-84).

Ухвалою суду, постановленою без виходу до нарадчої кімнати у судовому засіданні 19 січня 2024 року, залучено до участі у справі у процесуальному статусі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_7 (том 2, а.с. 14-17).

Протокольною ухвалою суду, без видалення судді до нарадчої кімнати у судовому засіданні, яке відбулося 17 квітня 2024 року, суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 15 травня 2024 року о 14 год 00 хв (том 2, а.с. 145-147).

30 липня 2024 року у судовому засіданні представник позивача Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук Анастасія Олександрівна заявила про необхідність вирішення судом питання передачі цивільної справи № 607/22341/23 до Господарського суду Тернопільської області, яким відкрито провадження у справі про неплатоспроможність боржника ОСОБА_13 , про що позивачем було отримано ухвалу суду.

За встановлених обставин, суд вирішив запитати від Господарського суду Тернопільської області інформацію про те, чи перебуває на розгляді цього суду заява ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про відкриття провадження про її неплатоспроможність (том 2, а.с. 231-233, 245).

21 серпня 2024 року на адресу Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області надійшла ухвала Господарського суду Тернопільської області від 09 травня 2024 року про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_13 , справа № 921/150/24.

27 серпня 2024 року судом винесено на обговорення питання про необхідність передачі справи № 607/22341/23 до Господарського суду Тернопільської області, в провадженні якого перебуває справа № 921/150/24 за заявою фізичної особи ОСОБА_13 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства, для розгляду спору по суті в межах справи № 921/150/24.

Представник позивача Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шевчук А.О. у судовому засіданні просила передати цивільну справу №607/22341/23 за позовом Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Магдич Олена Олександрівна, Головне управління ДПС у Тернопільській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсним договору оренди землі до Господарського суду Тернопільської області для розгляду в межах справи про неплатоспроможність боржника фізичної особи ОСОБА_13 .

Представник відповідача ОСОБА_4 адвокатка Кавійчик Віта Петрівна проти заявленого клопотання не заперечила та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О., Головне управління ДПС у Тернопільській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в судове засідання не з`явилися, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлялися належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень №543, №420, №474, №192, №222, №397, №362, №303, №419, №486, №443, №683, №741, №601, №306, №004, №098, №857, в яких зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою», причини неявки суду не повідомили.

Третя особа ОСОБА_12 , його представник адвокатка Магдич О.О. в судове засідання не з`явилися, однак були повідомлені про день та час слухання справи письмовою розпискою, що не перешкоджає суду вирішувати питання передачі справи до суду господарської юрисдикції.

Заслухавши пояснення представників позивача Тернопільського відділу ДВС ТО ЗМУ МЮ Шевчук А.О., відповідача ОСОБА_4 адвокатки Кавійчик В.П., дослідивши матеріали справи, з`ясувавши зміст заявлених у справі вимог та клопотання про передачу даної справи для розгляду спору по суті в межах справи №921/150/24, суд доходить до наступних висновків.

Згідно з частиною 5 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц дійшла до наступних висновків.

У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» №3477-IV від 23 березня 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно зі статтею 15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За статтею 16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (аналогічна норма права закріплена у статті 20 Господарського кодексу України).

За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються.

Установивши наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, про захист яких подано позов, суд з`ясовує наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорення і відповідно ухвалює рішення про захист порушеного права або відмовляє позивачу в захисті, встановивши безпідставність та (або) необґрунтованість заявлених вимог.

Відповідно до вимог статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21 жовтня 2019 року введено в дію Кодекс України з процедур банкрутства (далі КУзПБ), пунктами 2, 4 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» якого визначено, що з дня введення його в дію Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втрачає чинність і подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство.

Як вбачається з ухвали Господарського суду Тернопільської області від 09 травня 2024 року, відкрито провадження у справі № 921/150/24 про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_13 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Введено процедуру реструктуризації боргів боржника.

Введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Оприлюднено на офіційному веб-сайті судової влади України оголошення про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність фізичної особи ОСОБА_13 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Призначено керуючим реструктуризацією фізичної особи ОСОБА_13 - арбітражного керуючого Деяка Ярослава Михайловича (свідоцтво про право на здійснення діяльності арбітражного керуючого (розпорядження майна, керуючого санацією, ліквідатора) №1879 від 22.12.2018, АДРЕСА_2 .

Заборонено фізичній особі ОСОБА_13 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 - відчужувати майно.

Встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 09 червня 2024 року для подачі до суду відомостей про результати розгляду вимог кредиторів (письмові нормативно-обґрунтовані пояснення по кожному з кредиторів, витяги з державних реєстрів заборон щодо майна боржника, а також, при наявності, письмові заперечення боржника щодо вимог кредиторів), а також доказів повідомлення кредиторів про дату проведення попереднього засідання суду.

Встановлено керуючому реструктуризацією боржника строк до 05 серпня 2024 року для підготовки та подання до суду плану реструктуризації боргів боржника.

Призначено попереднє засідання на "08" липня 2024 року о 10:00 год., яке відбудеться у приміщенні Господарського суду Тернопільської області за адресою: 46000, м.Тернопіль, вул. Князя Острозького, 14 А, зал судових засідань № 3, 5 поверх.

Зобов`язано керуючого реструктуризацією провести інвентаризацію майна боржника, скласти опис майна боржника та визначити його вартість.

Арбітражному керуючому (керуючому реструктуризацією) ОСОБА_14 підготувати та подати до суду, кредиторам і боржнику звіт про результати перевірки декларації боржника в строк до 21 червня 2024 року.

Зобов`язано контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України, надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про доходи боржника та членів його сім`ї і про майно, задеклароване такими особами при перетині кордону.

Зобов`язано орган державної прикордонної служби надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про перетинання боржником та членами його сім`ї державного кордону за останні три роки.

Зобов`язано банківські установи, в яких відкрито рахунки боржника, надати керуючому реструктуризацією та суду інформацію про залишок коштів на рахунках боржника.

Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність є підставою для зупинення вчинення виконавчих дій стосовно боржника.

Ухвала про відкриття провадження у справі про неплатоспроможність боржника набирає законної сили з моменту її постановлення 09 травня 2024 року.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими ГПК України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 2 статті 7 КУзПБ, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до частини 3 цієї статті матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Отже, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і лише господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи. Аналогічний висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц, від 18 лютого 2020 року у справі №918/335/17, постановах Верховного Суду від 30 січня 2020 року у справі №921/557/15-г/10, від 06 лютого 2020 року у справі №910/1116/18, від 12 січня 2021 року у справі №334/5073/19.

У постановах від 15 травня 2019 року у справі № 289/2217/17, від 12 червня 2019 року у справі № 289/233/18, від 19 червня 2019 року у справах № 289/718/18 та № 289/2210/17 Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що визначення юрисдикційності усіх майнових спорів господарському суду, який порушив справу про банкрутство, має на меті як усунення правової невизначеності, так і захист прав кредитора, який може за умови своєчасного звернення реалізувати свої права й отримати задоволення своїх вимог.

Таким чином, зокрема, розгляд усіх майнових спорів, стороною в яких є боржник, з дня введення в дію вказаного Кодексу має відбуватися господарським судом у межах справи про банкрутство, яку такий суд розглядає.

До того ж, вирішуючи питання про необхідність розгляду спору, стороною якого є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, суди мають виходити не тільки з того, чи підлягають такі вимоги вартісній оцінці з урахуванням положень статті 163 ГПК України, а також надати оцінку змісту заявлених вимог та порушеного права або інтересу, на захист якого такий позов подано.

Велика Палата Верховного Суду звертала увагу на те, що положеннями частин першої, другої статті 131 КУзПБ передбачено, що майно боржника, що підлягає реалізації у процедурі погашення боргів боржника, складає ліквідаційну масу.

До складу ліквідаційної маси включається все майно боржника, що перебуває у його власності, а також те, що буде отримано боржником у власність після визнання його банкрутом і до завершення процедури погашення боргів боржника, крім майна, визначеного частинами шостою та сьомою цієї статті та статтею 132 цього Кодексу.

Розглядаючи спір у справі №752/4361/15, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 23 жовтня 2019 року надавала оцінку заявленим вимогам у контексті їх вартісної оцінки та впливу на формування ліквідаційної маси банкрута за наслідками вирішення цих вимог, а відтак і необхідності розгляду спору в межах справи про банкрутство відповідно до Закону про банкрутство.

Підстав для відступу від висновку, сформульованого у вказаній справі, Велика Палата не вбачала, оскільки у справі, що розглядається, спірні правовідносини врегульовані КУзПБ, якими встановлено ширші критерії, за якими вирішується питання про необхідність розгляду справи у межах справи про банкрутство.

Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що якщо наслідком задоволення вимоги, заявленої у справі, стороною якої є особа, щодо якої відкрито провадження у справі про банкрутство, може бути зміна розміру або складу ліквідаційної маси боржника, таку справу слід розглядати у межах справи про банкрутство на підставі статті 7 КУзПБ, а спір є майновим у розумінні положень цього Кодексу.

Відтак, вирішуючи питання передачі справи № 607/22341/23 до суду господарської юрисдикції суд також враховує наступне.

Відповідно до свідоцтва про зміну імені серія НОМЕР_2 , відповідний актовий запис №05, ОСОБА_15 змінила своє прізвище на « ОСОБА_16 » (том 1, а.с. 35).

Старшим державним виконавцем Тернопільського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області Савчук А.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 12 листопада 2019 року, ВП №60572241, на підставі виконавчого листа № 500/1559/19, виданого Тернопільським окружним адміністративним судом 02 жовтня 2019 року про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_15 податкового боргу в сумі 24 448 163,35 гривень за платежем штрафні санкції за порушення законодавства про патентування, норм регулювання обігу готівки та застосування реєстраторів розрахункових операцій на користь Головного управління ДФС у Тернопільській області (том 1, а.с. 17).

Предметом позовних вимог у справі № 607/22341/23 є визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 21 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що посвідчений 21 грудня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О.

Відповідно до пункту 1 вказаного договору орендодавець надає, а орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки:

Площею 0,0219 гектарів, кадастровий номер: :07:004:0124;

Площею 0,0193 гектарів, кадастровий номер: :07:004:0126;

Площею 0,0162 гектарів, кадастровий номер: :07:004:0127 (том 1, а.с. 38 зворотня сторона 40).

Як вказано в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №188503518 від 12 листопада 2019 року, що ОСОБА_15 належать на праві приватної власності, земельні ділянки: площею 0,0219 гектарів, кадастровий номер: :07:004:0124; площею 0,0112 гектарів, кадастровий номер: :07:004:0125; площею 0,0193 гектарів, кадастровий номер: :07:004:0126; площею 0,0162 гектарів, кадастровий номер: :07:004:0127 (том 1, а.с. 20 зворотня сторона 22).

Інформація про належність цього майна ОСОБА_3 також міститься в ухвалі Господарського суду Тернопільської області від 09 травня 2024 року, справа № 921/150/24, як і відомості про те, що протягом 2019 року боржником було передано в оренду ряд належних їй земельних ділянок по АДРЕСА_3 .

У постанові від 22 вересня 2022 року у справі № 916/2372/20 Верховний Суд зазначив, що реалізація обов`язку фізичної особи, яка звернулася до компетентного суду за визнанням факту її неплатоспроможності, у тому числі надавати достовірну інформацію про все наявне майно, доходи та витрати боржника та членів його сім`ї, зумовлена не тільки формальними вимогами законодавця, а й сутнісним змістом процедур у справах про неплатоспроможність фізичної особи.

Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частиною четвертою статті 124 Земельного кодексу України (далі ЗК України) передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Відповідно до статті 126 ЗК України право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до частини першої статті 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

У частині першій статті 761 цього Кодексу передбачено, що право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права.

За змістом статті 792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату.

Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Водночас, передача майна в оренду не дає орендарю права власності на це майно.

Таким чином, ОСОБА_3 є власником земельних ділянок: площею 0,0219 гектарів, кадастровий номер: :07:004:0124; площею 0,0112 гектарів, кадастровий номер: :07:004:0125; площею 0,0193 гектарів, кадастровий номер: :07:004:0126; площею 0,0162 гектарів, кадастровий номер: :07:004:0127, які передано в оренду за спірним правочином - договором оренди землі, укладеним 21 грудня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що посвідчений 21 грудня 2019 року приватним нотаріусом Тернопільського міського нотаріального округу Магдич О.О. Провадження у справі № 607/22341/23 відкрито до відкриття провадження у справі про неплатоспроможність ОСОБА_13 , виниклий спір стосується майна боржника, правомірності передачі належних їй на праві власності земельних ділянок в оренду, а відтак суд загальної юрисдикції повинен виконати вимоги частин 2, 3 статті 7 КУзПБ та передати справу на розгляд Господарському суду Тернопільської області.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 19, 31, 258261, 352355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В АЛ И В :

Матеріали цивільної справи № 607/22341/23 за позовом Тернопільського відділу державної виконавчої служби Тернопільської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Магдич Олена Олександрівна, Головне управління ДПС у Тернопільській області, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про визнання недійсним договору оренди землі передати до Господарського суду Тернопільської області, в провадженні якого перебуває справа № 921/150/24 за заявою фізичної особи ОСОБА_13 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , про неплатоспроможність в порядку Книги четвертої Кодексу України з процедур банкрутства, для розгляду спору по суті в межах справи № 921/150/24.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Головуючий суддя Герчаківська О.Я.