Справа № 368/695/24
Рішення

Іменем України

"21" серпня 2024 р. Кагарлицький районний суд Київської області

в складі: головуючого судді Шевченко І.І.

за участю секретаря судового засідання Варлам Є.Р.

представника позивача адвоката Клапчука Ф.П.

та представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кагарлик цивільну справу в загальному позовному провадженню за позовом ОСОБА_2 до Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Київської області про визнання права власності на земельні ділянки, -

в с т а н о в и в :

представник позивач просить суд визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,1670 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землю IV-KB №019589 та договору дарування земельної ділянки від 10.10.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченком М.Г. та зареєстрований в реєстрі за № 2395 (попередній кадастровий номер кадастровим номером :01:303:0008), обґрунтовуючи заяву наступним.

Відповідно до виписки із рішення Новосілківської сільської ради V сесії другого скликання від 06.07.1995 року №1-56 «Про передачу земельної ділянки у власність громадянину», гр. ОСОБА_3 було безоплатно передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,58 га, у тому числі земельну ділянку площею 0,09 га по АДРЕСА_1 та земельну ділянку по АДРЕСА_1 (площею 0,49 га відповідно).

На підставі вищевказаного рішення Новосілківської сільської ради від 06.07.1995 року №1-56 ОСОБА_3 було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю ІУ-КВ №019589.

Відповідно до довідки про сформування кадастрового номеру земельній ділянці від 31.12.2010 року №04-09-1095, вищевказаним земельним ділянкам було присвоєно єдиний кадастровий номер :01:303:0008.

У подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 через ОСОБА_4 було укладено договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :01:303:0008 від 10.10.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченком М.Г. та зареєстрований в реєстрі за №2395.

Отже, позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:303:0008 загальною площею 0,58 га на підставі вищевказаного договору дарування.

Після укладення договору дарування земельної ділянки від 10.10.2011 року №2395 на даний час з`ясувалося, що при оформленні та видачі ОСОБА_3 державного акту на право приватної власності на землю ІУ-КВ №019589 було допущено ряд помилок, зокрема, невірно зазначено площу земельної ділянки (0,306 га замість 0,58 га), неправильно складено плани земельних ділянок, невірно зазначено конфігурацію земельних ділянок.

При складанні і посвідченні договору дарування земельної ділянки від 10.10.2011 року №2395 нотаріусом було внесено відомості, що містяться в Державному акті на право приватної власності на землю ІУ-КВ №019589, тобто було використано помилкові відомості щодо земельної ділянки.

Зазначені помилки були виявлені позивачем при оформленні земельної ділянки з кадастровим номером :01:303:0008 у власність. Через наявні у державному акті та договорі дарування помилки позивач не може оформити у власність дану земельну ділянку та зареєструвати своє право власності на неї. Оскільки виправити зазначені помилки на даний час неможливо, позивач змушена звернутися з даним позовом до суду.

Необхідно зазначити, що допущені помилки не впливають на вільне волевиявлення сторін договору дарування, не свідчать про неправильне сприйняття сторонами сутності укладеного правочину та його фактичних обставин. Крім того, земельна ділянка загальною площею 0,58 га, що раніше була передана у власність ОСОБА_3 згідно з рішенням Новосілківської сільської ради V сесії другого скликання від 06.07.1995 року №1-56 «Про передачу земельної ділянки у власність громадянину», гр. ОСОБА_3 , об`єктивно існує та сільська рада однозначно виразила свою волю на передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки саме такою площею.

Отже, у цьому позові позивач не просить суд змінити характеристики земельної ділянки або правовідносини, що склалися, а просить суд в особі держави офіційно визнати та захистити її права як власника земельної ділянки.

Не зайвим буде зазначити, що Кагарлицька міська рада Київської області як розпорядник земель, що входять до її відання, не має заперечень проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:303:0008 загальною площею 0,58 га за рішенням суду.

Крім того, за увесь час жодних спорів щодо меж земельної ділянки між ОСОБА_3 , позивачем, а також між суміжними землевласниками не виникало.

Отже, задоволення позову у даній справі не порушить інтересів третіх осіб, буде справедливим та правомірним.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також: у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, підставою вчинення реєстраційних дій щодо права власності може бути рішення суду, що набрало законної сили.

За таких обставин, враховуючи, що при видачі Державного акту на право приватної власності на землю ІУ-КВ №019589 було внесено помилкові відомості щодо земельних ділянок, які були використані нотаріусом при складанні і посвідченні договору дарування земельної ділянки від 10.10.2011 року №2395 та беручи до уваги те, що позивач наразі не може жодним іншим способом виправити допущені помилки, то судом може бути прийнято рішення про визнання за позивачем права власності на земельні ділянки загальною площею 0,58 га, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , та АДРЕСА_1 з кадастровим номером :01:303:0008.

Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Представник відповідача в особі Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Київської області Балацька В.В. позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Суд, вислухавши сторони та дослідивши письмові докази в справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволенню з таких мотивів.

Відповідно до виписки із рішення Новосілківської сільської ради V сесії другого скликання від 06.07.1995 року №1-56 «Про передачу земельної ділянки у власність громадянину», гр. ОСОБА_3 було безоплатно передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,58 га, у тому числі земельну ділянку площею 0,09 га по АДРЕСА_1 та земельну ділянку по АДРЕСА_1 (площею 0,49 га відповідно).

На підставі вищевказаного рішення Новосілківської сільської ради від 06.07.1995 року №1-56 ОСОБА_3 було виготовлено Державний акт на право приватної власності на землю ІУ-КВ №019589.

Відповідно до довідки про сформування кадастрового номеру земельній ділянці від 31.12.2010 року №04-09-1095, вищевказаним земельним ділянкам було присвоєно єдиний кадастровий номер :01:303:0008.

У подальшому між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 через ОСОБА_4 було укладено договір дарування земельної ділянки з кадастровим номером :01:303:0008 від 10.10.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченком М.Г. та зареєстрований в реєстрі за №2395.

Отже, позивач є власником земельної ділянки з кадастровим номером :01:303:0008 загальною площею 0,58 га на підставі вищевказаного договору дарування.

Після укладення договору дарування земельної ділянки від 10.10.2011 року №2395 на даний час з`ясувалося, що при оформленні та видачі ОСОБА_3 державного акту на право приватної власності на землю ІУ-КВ №019589 було допущено ряд помилок, зокрема, невірно зазначено площу земельної ділянки (0,306 га замість 0,58 га), неправильно складено плани земельних ділянок, невірно зазначено конфігурацію земельних ділянок.

При складанні і посвідченні договору дарування земельної ділянки від 10.10.2011 року №2395 нотаріусом було внесено відомості, що містяться в Державному акті на право приватної власності на землю ІУ-КВ №019589, тобто було використано помилкові відомості щодо земельної ділянки.

Зазначені помилки були виявлені позивачем при оформленні земельної ділянки з кадастровим номером :01:303:0008 у власність. Через наявні у державному акті та договорі дарування помилки позивач не може оформити у власність дану земельну ділянку та зареєструвати своє право власності на неї. Оскільки виправити зазначені помилки на даний час неможливо, позивач змушена звернутися з даним позовом до суду.

Необхідно зазначити, що допущені помилки не впливають на вільне волевиявлення сторін договору дарування, не свідчать про неправильне сприйняття сторонами сутності укладеного правочину та його фактичних обставин. Крім того, земельна ділянка загальною площею 0,58 га, що раніше була передана у власність ОСОБА_3 згідно з рішенням Новосілківської сільської ради V сесії другого скликання від 06.07.1995 року №1-56 «Про передачу земельної ділянки у власність громадянину», гр. ОСОБА_3 , об`єктивно існує та сільська рада однозначно виразила свою волю на передачу ОСОБА_3 у власність земельної ділянки саме такою площею.

Статтею 55 Конституції України гарантовано право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст. 13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Враховуючи, що у даному випадку позивач не має іншої можливості, а ніж у судовому порядку, встановити своє право на земельні ділянки, а відтак позов є законним і обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ЦК України, керуючись ст. ст. 251-265 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Кагарлицької міської територіальної громади в особі Кагарлицької міської ради Київської області про визнання права власності на земельні ділянки задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на земельні ділянки площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею0,1670 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані за адресою АДРЕСА_1 згідно Державного акту на право приватної власності на землю IV-KB №019589 та договору дарування земельної ділянки від 10.10.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Кагарлицького районного нотаріального округу Кулініченком М.Г. та зареєстрований в реєстрі за №2395 (попередній кадастровий номер кадастровим номером :01:303:0008).

Ознайомитись з повним текстом судового рішенням, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Апеляційні скарги на рішення можуть бути подані безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його (її) проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 22.08.2024 р.

Суддя І.І. Шевченко