ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року Дніпровський апеляційний суд в складі колегії:

головуючого судді : Новікової Г.В.

суддів: Гапонова А.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Драгомерецької А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Індустріальногорайонного суду міста Дніпропетровська від 13 липня 2022 року у цивільній справі за заявою Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та пені, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2022 року ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернулося до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року по справі № 202/23951/13-ц, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 207 від 12.12.2006 року в розмірі 60843,51 грн., та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, посилаючись на те, що оригінал вказаного виконавчого листа був направлений на виконання до Індустріального відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Згідно з листом начальника Індустріального ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 16.09.2021 року 22.05.2017 року була винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Зазначену постанову та оригінал виконавчого документа банк не отримував. Отже, оригінал виконавчого листа втрачений, а строк для пред`явлення до виконання пропущено з поважних причин.

Ухвалою Індустріальногорайонного суду міста Дніпропетровська від 13 липня 2022 року заяву задоволено. Поновлено строк пред`явлення до виконання виконавчого листа № 202/23951/13-ц, виданого 14 лютого 2014 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська на виконання рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року про стягнення в солідарному порядку з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованості за кредитним договором № 207 від 12 грудня 2006 року.

Видано Публічному акціонерному товариству Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» дублікат виконавчого листа № 202/23951/13-ц, виданого 14 лютого 2014 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська на виконання рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року про стягнення в солідарному порядку з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованості за кредитним договором № 207 від 12 грудня 2006 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду та закрити провадження у справі. Вважав, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що в копії виконавчого листа було зазначено строк його дії з 30.12.2013 року по 30.12.2014 року. Доказів про пред`явлення виконавчого листа до виконання в зазначений строк або доказів переривання цього строку заявник не надав. Виконавчий лист до виконання було пред`явлено 04.10.2016 року, тобто з пропуском строку. Суд першої інстанції помилково вирішив, що виконавчий лист від 14.02.2014 року поданий для відкриття виконавчого провадження 04.10.2016 року був діючим на момент повернення 22.05.2017 року та заява про видачу дублікату виконавчого листа здійснюється до закінчення строку.

ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» не зазначив про існування та чинність ухвали Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30.11.2021 року по справі №202/2395/13-ц, прийнятої з тих же підстав.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду без змін. Вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено, що виконавча служба листом від 16.09.2021 року підтвердила, що виконавчий документ втрачений, тому банком було пропущено строк з поважних причин,а саме-неотримання з державної виконавчої служби постанови про повернення виконавчого листа та самого виконавчого документу.

В судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та представник ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» Артемов А.О..

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України за наявними в ній доказами в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року по справі № 202/23951/13-ц було стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитним договором № 207 від 12.12.2006 року у розмірі 60843,51 грн.

На виконання зазначеного рішення 14.02.2014 року стягувачу були видані два виконавчі листи, зокрема щодо боржника ОСОБА_1 , який пред`явлено до примусового виконання.

Постановою державного виконавця від 22.05.2017 року виконавчий лист № 202/23951/13-ц від 14.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» був повернутий стягувачу на підставі п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження».

За інформацією Індустріального ДВС у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 16.09.2021 року № 28884 на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження 352550011 з примусового виконання виконавчого листа № 202/23951/13-ц від 14.02.2014 року,виданого Індустріальним районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» боргу у розмірі 61451,95 грн.. 22.05.2017 року було винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. Оригінал виконавчого документу та постанову про повернення було направлено на адресу стягувача ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» -м.Київ,вул. Єреванська,1.

За встановлених обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що виконавчий лист був втрачений.Такий же висновок міститься в ухвалі Індустріальногорайонного суду міста Дніпропетровська від 30.11.2021 року по справі №202/2395/13-ц (а.с.151 т.1).

Посилання на те, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що в копії виконавчого листа було зазначено строк його дії з 30.12.2013 року по 30.12.2014 року, а тому на момент його пред`явлення до виконання 04.10.2016 року закінчився строк для виконання, не може бути прийнятим до уваги.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-XIV) в редакції, чинній на час ухвалення заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року

у справі 202/23951/13-ц, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Пунктом 1 частини другої статті 22 Закону № 606-XIV передбачено, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

05 жовтня 2016 року набув чинності Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон № 1404-VIII).

Згідно з частинами першою, другою статті 12 Закону № 1404-VIII виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до пункту 5 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Аналіз пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII свідчить, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплинув на час набрання чинності законом № 1404-VIII. Для пункту 5 Розділу XIII Прикінцеві та перехідні положення не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм закону № 1404-VIII до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими сплинув на час набрання ним чинності.

Такі правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі № 5016/149/2011(17/6), в постановах Верховного Суду від 01 серпня 2018 року у справі № 553/1951/14-ц, від 10 квітня 2019 року у справі № 521/21810/17, від 29 січня 2020 року у справі № 344/19847/18.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Строк пред`явлення виконавчого листа, виданого 30.12.2013 року на виконання заочного рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2013 року у справі 202/23951/13-ц закінчувався 30.12.2014 року. Однак доказів того, що виконавчий лист не направлявся до виконання раніше і на момент05 жовтня 2016 року- набуття чинності Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII сплив строк його виконання матеріали справи не містять, між тим 04.10.2016 року було відкрито виконавче провадження за зазначеним виконавчим листом, постанова про відкриття виконавчого провадження ніким не оскаржувалася.

Тобто не було встановлено пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання і органами державної виконавчої служби при відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом, оскільки, згідно пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII, у разі пропуску встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення.

Доказів повернення органом державної виконавчої служби стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа на підставі пункту 2 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIII матеріали справи не містять.

Оскільки 22.05.2017 року виконавчий лист повернуто стягувачеві, то суд першої інстанції правильно виходив із того, що саме з 22.05.2017 року протягом трьох років, тобто до 22.05.2020

року заявник мав право повторно пред`явити виконавчий лист до виконання. Такий же висновок міститься в ухвалі Індустріальногорайонного суду міста Дніпропетровська від 30.11.2021 року по справі №202/2395/13-ц.

Згідно частини 1 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлений.

Аналіз змісту даної норми дає підстави для висновку, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання.

Тобто, причина пропуску строку є поважною, якщо відповідну процесуальну дію не вчинено у зв`язку із обставинами, що безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений строк. Така обставина має існувати об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникнути протягом строку, який пропущено. Зазначене повинно підтверджуватися належними і допустимими засобами доказування.

Судом першої інстанції встановлено, що до 22.05.2020 року заявник мав право повторно пред`явити виконавчий лист до виконання. З заявою про поновлення строку та видачу дублікату виконавчого листа заявник звернувся до суду 19.05.2022 року, тобто з пропуском строку .

Обгрунтовуючи поважність причин пропуску строку для пред`явлення до виконання виконавчого листа, заявник посилався на те, що виконавча служба листом від 16.09.2021 року підтвердила, що виконавчий документ втрачений, тому банком було пропущено строк з поважних причин, а саме-неотримання з державної виконавчої служби постанови про повернення виконавчого листа та самого виконавчого документу.

Суд першої інстанції вважав таку причину пропуску строку поважною та поновив строк.

Проте такий висновок суперечить встановленим обставинам та нормам процесуального права.

З матеріалів справи вбачається і на це посилається апелянт, що в жовтні 2021 року ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» вже звертався до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, де ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 30.11.2021 року по справі №202/2395/13-ц в задоволенні заяви було відмовлено з тих підстав, що заявником пропущено строк для звернення до суду із заявою,однак він не ставив питання про його поновлення. Зазначене звернення мало місце після отримання заявником 16.09.2021 року інформації на його запит від виконавчої служби про повернення виконавчого листа.

Після чого із заявою про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення заявник звернувся до суду майже через півроку.

Відповідно до положень статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.

Заявник як стягувач, надіславши виконавчий лист до виконавчої служби на виконання, мав би цікавитися ходом виконання судового рішення. Проте за інформацією до виконавчої служби щодо виконання заявник звернувся лише через п`ять років з моменту відкриття виконавчого провадження, з моменту відкриття виконавчого провадження до 2021 року не проявляв інтересу до виконавчого провадження.

Таким чином заявником не доведено, що звернення до суду із заявою про поновлення строку та видачу діблаката виконавчого листа пропущено із поважних причин, пов`язаних з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача отримати та подати у встановлений законом строк виконавчий лист до примусового виконання, і що така обставина існувала об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк і виникла протягом строку, який пропущено.

Тому зазначена заявником причина пропуску строку -як неотримання з державної

виконавчої служби постанови про повернення виконавчого листа та самого виконавчого документу не є поважною причиною пропуску строку та підставою для його поновлення, інших поважних причин заявником не наведено, на що не звернув уваги суд першої інстанції та помилково дійшов висновку про поновлення пропущеного строку.

Оскільки видача дублікатів виконавчих листів та поновлення строку для їх пред`явлення є пов`язаними, то і вказані вимоги не підлягають задоволенню, так як заявником не надано доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання.

Доводи про те, що ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» уже звертався до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа і йому було відмовлено, що є підставою для закриття провадження не можуть бути прийнятими до уваги. В жовтні 2021 року ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звертався до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа, де ухвалою Індустріальногорайонного суду міста Дніпропетровська від 30.11.2021 року по справі

№202/2395/13-ц в задоволенні заяви було відмовлено з тих підстав, що заявником пропущено строк для звернення до суду із заявою, однак питання щодо поновлення пропущеного строку заявником не ставилося. В справі що розглядається ПАТ Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку та видачу дубліката виконавчого листа, що не є тотожним, причини пропуску строку судом раніше не досліджувалися.

За встановлених обставин апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні заяви.

Згідно статті 367 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до частини 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Апелянтом при оскарженні ухвали суду першої інстанції сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн., що підтверджується відповідною квитанцією до платіжної інструкції.Оскільки апеляційна скарга підлягає задоволенню, то і судовий збір в зазначеній сумі підлягає стягненню з заявника на користь апелянта.

Керуючись ст. ст. 368,376, 382,384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Індустріальногорайонного суду міста Дніпропетровська від 13 липня 2022 року скасувати.

У задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про видачу дубліката виконавчого листа, поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, заінтересована особа - боржник ОСОБА_1 , по цивільній справі за позовною заявою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості та пені, відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: