печерський районний суд міста києва
30 січня 2024 року Печерський районний суд м. Києва в складі:
Головуючого судді: Соколова О.М.
секретар судового засідання: Шевченко О.В.
У березні 2023 року ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» (далі - позивач) звернулось до Печерського районного суду м. Києва з позовом в якому просить: стягнути з ОСОБА_1 (далі-відповідач) заборгованість за Договором №11-08-20-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 11 серпня 2020 року у сумі 339 823,33 грн. 33 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 166 000,00 грн., процентів за неправомірне користування кредитом у сумі 107 823,33 грн., штрафу за Договором застави транспортного засобу від 11 серпня 2020 року у сумі 66 000,00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 серпня 2020 року відповідач звернувся до ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» щодо можливості отримання ним кредиту у сумі 162 000,00 грн.
11 серпня 2020 року між сторонами укладено Договір № 11-08-20-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір), за умовами якого позивач надав у позику грошові кошти на загальну суму 162 000,00 грн. строком на 3 місяці (по 10.11.2020), а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити за його користування відсотки в сумі, в строки та на умовах, що передбачені договором. Зокрема, за умовами Договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 54% (тип процентної ставки - фіксована).
Відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, а тому Товариство звернулось із позовом до суду.
Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10.04.2023 року в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін відкрито провадження та призначено судове засідання та роз`яснено відповідачу право не пізніше п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали надати відзив на позовну заяву.
Представник ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» в судове засідання не з`явилася, про місце день і час розгляду справи повідомлялася належним чином, проте на адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримала, просила задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про місце день і час розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку встановленому ст.128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), про причини неявки суду не повідомив.
Згідно з ч. 1 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, ч. 4 вказаної статті Кодексу, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав.
У відповідності до п.2 ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Стаття 263 ЦПК України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України)).
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.
Судом встановлено, що 11 серпня 2020 року між сторонами укладено Договір № 11-08-20-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (далі - Договір), за умовами якого позивач надав у позику грошові кошти на загальну суму 162 000,00 грн. строком на 3 місяці (по 10.11.2020), а відповідач зобов`язався повернути кредит і сплатити за його користування відсотки в сумі, в строки та на умовах, що передбачені договором. Зокрема, за умовами Договору позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 54% (тип процентної ставки - фіксована).
Пунктом 1.8. Договору визначена орієнтовна реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту та додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту, які складають: орієнтовна реальна річна процентна ставка складає 68,13 % річних (п.1.8.1); орієнтовна загальна вартість кредиту складає 117,17% від суми кредиту у процентному виразі або 189 820,00 грн. та включає в себе: проценти (відсотки) за користування кредитом 13,50% від суми кредиту або 21 870, 00 грн. (п.1.8.1.1), додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту (п. 1.8.2), вартість послуг за встановлення обладнання для стеження за місцезнаходження автомобіля - 2 500,00 грн. (п.1.8.2.2.), вартість послуг за оренду обладнання - 600,00 грн. (п.1.8.2.3.), вартість послуг за вилучення обладнання для стеження за місцезнаходження автомобіля - 1 650 грн.
З метою забезпечення виконання зобов`язань відповідача, які виникли з договору № 11-08-20-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідач та позивач уклали 11 серпня 2020 року Договір застави транспортного засобу.
Відповідач передав у заставу позивачу транспортний засіб марки MERCEDES-BENZ, моделі S 600, рік випуску 2006, колір ЧЕРВОНИЙ, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , тип ЛЕГКОВИЙ СЕДАН-В, дата реєстрації 26.04.2013, зареєстрований ВРЕР-4 УДАЇ В М. КИЄВІ, що належить Заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , видано ВРЕР-4 УДАЇ В М.КИЄВІ, 26.04.2013 року.
В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 12 серпня 2020 року зареєстровано обтяження за № 28019064.
Відповідач згідно Договору №ВО 11-08-20-01-1 про надання послуг з встановлення на автомобілі додаткового обладнання від 11 серпня 2020 року отримав послугу вартістю 2 500,00 грн. з встановлення на автомобіль обладнання, що ним орендовано згідно договору оренди обладнання №ОО 11-08-20-01-1 від 11 серпня 2020 року, для стеження за місцезнаходженням автомобіля
Відповідач 11 серпня 2020 року звернувся із заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» в якій просив перерахувати 159 500,00 грн. на розрахунковий рахунок ОСОБА_1 , надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 2 500,00 грн. ФОП ОСОБА_3 , як оплату за надання послуг згідно Акта прийому - передачі наданих послуг №1 до договору про надання послуг №ВО 11-08-20-01-1 від 11 серпня 2020 року.
ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 11 серпня 2020 року перерахувало ОСОБА_1 , 159 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1667 від 11.08.2020 року, перерахувало ФОП ОСОБА_3 , 2 500,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1672 від 11.08.2020 року.
15 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Тов «Гелексі Фінанс» із заявою, в якій просив збільшити суму кредиту на 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, продовжити строк кредиту від трьох до дев`яти місяців, з кінцевою датою повернення 10.05.2021 року, та погодився зі збільшенням відсоткової ставки від 54% річних до 60% річних з 16.12.2020 року.
До укладення договору про споживчий кредит ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» надало 15 грудня 2020 року споживачу ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту №11-08-20-01-1 (Інформація, яка надається клієнту до укладення договору про споживчий кредит).
За взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до Договору №11-08- 20-01-1 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: викласти п. 3.6 в новій редакції: «3.6. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, яким регламентовано періодичність, строки та розміри платежів за договором (Додаток №2), що є невід`ємною частиною цього договору. Додаток №2 до Даного Договору є діючим та не підлягає коригуванню виключно за умови його повного дотримання Позичальником. У разі допущення Позичальником порушень виконання графіку розрахунків, розмір щомісячно нарахованих відсотків змінюватиметься відповідно до абз. 2 п.1.1 та п. 7.1 цього Договору.»
За взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до Договору №11-08- 20-01-1 від 11 серпня 2020 року надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: викласти п. 7.1 в новій редакції: 7.1. Сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення Позичальником графіку розрахунків (Додатку №2 до даного Договору), а саме: ненадходження планового щомісячного платежу в повному обсязі та в строки передбачені графіком розрахунків, з наступного дня кредит за Договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом 3 підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 відсотків річних за користування кредитом.».
З метою забезпечення виконання зобов`язань Відповідача, які виникли з Договору №1 про внесення змін та доповнень до договору №11-08-20-01-1 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту. Відповідач та Позивач уклали 15 грудня 2020 року Договір про внесення змін №1 до Договору застави транспортного засобу.
В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 16 грудня 2020 року зареєстровано зміни до обтяження за № 28019064.
Відповідач згідно Договору №ДО 11-08-20-01-1-01 про надання послуг з діагностики автомобіля від 15 грудня 2020 року отримав послугу вартістю 2 000,00 грн. з діагностики автомобіля.
Відповідач 15 грудня 2020 року звернувся із заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» в якій надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 2 000,00 грн. ФОП ОСОБА_3 , як оплату за діагностику автомобіля та GPS обладнання згідно Договору №ДО 11-08-20-01-1-01 від 15 грудня 2020 року.
ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 15 грудня 2020 року, перерахувало ФОП ОСОБА_3 , 2 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2915 від 15.12.2020 року.
27 травня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до тов «Гелексі Фінанс» із заявою, в якій просив збільшити суму кредиту на 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, продовжити строк користування кредитом від дев`яти до п`ятнадцяти місяців, з кінцевою датою повернення 11.11.2021 року.
До укладення договору про споживчий кредит ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» надало 27 травня 2021 року споживачу ОСОБА_1 паспорт споживчого кредиту №11-08-20-01-1 (Інформація, яка надається клієнту до укладення договору про споживчий кредит).
Товариство з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» (надалі «Кредитодавець», «Позивач») з однієї сторони, та ОСОБА_1 , (надалі «Позичальник», «Відповідач») уклали 27 травня 2021 року Договір №2 про внесення змін та доповнень до Договору №11-08-20-01-1 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту.
За умовами Договору №2 про внесення змін та доповнень до Договору №11- 08-20-01-1 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту За цим Договором Кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти Позичальникові у сумі 166 000 (сто шістдесят шість тисяч) гривень 00 копійок, на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 60 відсотків річних та інші нараховані суми (за наявності підстав для їх нарахування) на умовах та в строки, встановлених цим Договором. Тип процентної ставки фіксована.
При цьому за Договором №1 про внесення змін та доповнень до Договору №11-08-20-01-1 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 15 грудня 2020 року сума, що надається Кредитодавцем Позичальникові становить 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок.
При цьому за Договором №2 про внесення змін та доповнень до Договору №11-08-20-01-1 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 27 травня 2021 року сума, що надається Кредитодавцем Позичальникові становить 2 000 (дві тисячі) гривень 00 копійок, а загальна сума неповернутої позики складає в сумі 166 000 (сто шістдесят шість тисяч) гривень 00 копійок.
Сторони домовились викласти п. 1.8 Договору в такій редакції: «визначена реальна річна процентна ставка, орієнтовна загальна вартість кредиту та додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту, які складають: 1.8.1. Орієнтовна реальна річна процента ставка складає 70,51 % річних. Орієнтовна загальна вартість кредиту складає 182,49 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 302 935 (триста дві тисячі дев`ятсот тридцять п`ять) гривень 34 копійки (у грошовому виразі) та включає в себе: 1.8.1.1. проценти (відсотки) за користування кредитом 72,16 % від суми кредиту (у процентному виразі) або 119 785 (сто дев`ятнадцять тисяч сімсот вісімдесят п`ять) гривень 34 копійки. 1.8.2. Додаткові та супутні послуги третіх осіб, обов`язкові для отримання кредиту: 1.8.2.1. Вартість послуг за встановлення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля 2 500 (дві тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок; 1.8.2.2 Вартість послуг за оренду обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля 600 (шістсот) гривень 00 копійок; 1.8.2.3. Вартість послуг за вилучення обладнання для стеження за місцезнаходженням автомобіля - 1 650 грн. 00 коп.»
За взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до Договору №11-08- 20-01-1 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: викласти п. 3.6 в новій редакції: «3.6. Сторони домовилися, що погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюватиметься згідно графіка розрахунків, яким регламентовано періодичність, строки та розміри платежів за договором (Додаток №3 та Додаток №3/3), що є невід`ємною частиною цього договору. Додаток №3 та Додаток №3/3 до даного Договору є діючим та не підлягає коригуванню виключно за умови його повного дотримання Позичальником. У разі допущення Позичальником порушень виконання графіку розрахунків, розмір щомісячно нарахованих відсотків змінюватиметься відповідно до абз. 2 п.1.1 та п. 7.1 цього Договору.»
За взаємною згодою сторони домовилися внести зміни до Договору №11-08- 20-01-1 від 11 серпня 2020 року надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, а саме: викласти п. 7.1 в новій редакції: 7.1. Сторони дійшли згоди про те, що у випадку порушення Позичальником графіку розрахунків (Додаток №3 та Додаток №3/3 до даного Договору), а саме: ненадходження планового щомісячного платежу в повному обсязі та в строки передбачені графіком розрахунків, з наступного дня кредит за Договором автоматично визнається кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком відсотки за користування кредитом нараховуються в розмірі 720 відсотків річних за користування кредитом.».
Внесено також зміни до графіку розрахунків із зазначенням періодичності та розмірів платежів.
З метою забезпечення виконання зобов`язань Відповідача, які виникли з Договору №2 про внесення змін та доповнень до договору №11-08-20-01-1 надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, відповідач та позивач уклали 27 травня 2021 року Договір про внесення змін №2 до Договору застави транспортного засобу.
В Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 27 травня 2021 року зареєстровано зміни до обтяження за № 28019064.
Відповідач згідно Договору №ДО 11-08-20-01-1-02 про надання послуг з діагностики автомобіля від 27 травня 2021 року отримав послугу вартістю 2 000,00 грн. з діагностики автомобіля.
Відповідач 27 травня 2021 року звернувся із заявою на отримання позики, в тому числі на умовах фінансового кредиту від ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» в якій надав доручення на виплату, за рахунок отриманого кредиту 2 000,00 грн. ФОП ОСОБА_3 , як оплату за діагностику автомобіля та GPS - обладнання згідно Договору №ДО 11-08-20-01-1-02 від 27 травня 2021 року.
ТОВ «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» 27 травня 2021 року, перерахувало ФОП
ОСОБА_3 , 2 000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4719 від 27.05.2021 року
На виконання умов договору № 11-08-20-01-І відповідач здійснював платежі в період з вересня 2020 року по лютий 2022 року, що підтверджується платіжними дорученнями, наявними в матеріалах справи.
Позивач стверджує, що ТОВ «Гелексі Фінанс» виконало свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачу кредитні кошти, проте відповідач, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернув.
Положеннями ст. 204 ЦК України встановлена презумпція правомірності правочину. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства.
За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна умов договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.
За ч.3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
В силу ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
За змістом ч. 3 статті 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
З наведених обставин даної справи вбачається, що між сторонами був укладений договір позики, в якому були погоджені сума кредиту, проценти за користування кредитними коштами, строк та порядок повернення коштів. Позивачем, надані докази на підтвердження обставин виконання ним договірних зобов`язань повністю, та докази часткового виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань.
Відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання за договором.
Судом встановлено, що відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 10.03.2023 перед позивачем становить 339 823,33 грн. 33 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 166 000,00 грн., процентів за неправомірне користування кредитом у сумі 107 823,33 грн., штрафу за Договором застави транспортного засобу від 11 серпня 2020 року у сумі 66 000,00 грн.
Сторонами визначена загальна сума неповернутої позики у розмірі 166 000,00 грн., яка за домовленістю сторін мала бути повернута відповідачем 11.11.2021. Матеріали справи не містять доказів на підтвердження виконання відповідачем цього зобов`язання.
Вирішуючи питання про стягнення процентів за користування кредитом, суд виходить з наступного.
Проценти за неправомірне користування кредитом за період з 12.11.2021 року по 10.03.2023 року 720% річних.
Розраховується за формулою: [Сума кредиту] [Проценти за неправомірне користування кредитом 720% річних] / 360 днів (Кількість днів].
Відповідно за період з 12.11.2021 року по 10.03.2023 року проценти за неправомірне користування кредитом 166 000,00 грн* 720%/360 днів 479 днів (з 12.11.2021 року по 10.03.2023 року) - 1590 280,00 грн.
В той же час позивач на власний розсуд реалізує своє право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу, та сам визначає необхідний обсяг такого захисту. Особа здійснює свої права вільно на власний розсуд (ст. 12 ЦК). Відповідно до ст. 13 ЦК цивільні права особа здійснює в межах, наданих її договором або актами цивільного законодавства (ч. 1).
Зважаючи на викладене, позивач не позбавлений права заявити до стягнення не всю суму процентів за неправомірне користування кредитом, що підлягає сплаті 1590 280,00 грн., а заявляє вимогу про стягнення з Позичальника процентів за неправомірне користування кредитом у сумі 132 523,33 грн.
Вказана сума відсотків нарахована без зміни відсоткової ставки по кредиту (залишено стандартну ставку за правомірне користування 60% замість 720%) фб визначена Позивачем наступним чином, 166 000,00* 60%/360 днів 479 днів (з 12.11.2021 року по 10.03.2023 року року) 132 523,33 грн.
Після 11.11.2021 року відповідачем було сплачено 8200+8200+300+8200 +8200=33 100,00 грн.
Частина цієї суми направлена на погашення заборгованості по нарахованим відсоткам в сумі
Решта суми, а саме 33 100 - 8400 = 24 700,00 грн. направлено на погашення відсотків за неправомірне користування кредитом.
Залишок відсотків за неправомірне користування кредитом складає 132 523,33-24 700=107 823,33 грн.
Відповідачем були здійснені платежі в період з вересня 2020 року по лютий 2022 року.
Матеріали справи не містять даних про здійснення відповідачем подальших платежів.
Прострочення виконання відповідачем зобов`язання з повернення кредиту відбулось в період з 12.11.2021 до 10.03.2023.
Оскільки вимога позивача щодо стягнення процентів в зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання відповідає ст. 625 ЦК України, нарахування здійснене відповідно до умов договору, суд вважає, що дана сума правомірно пред`явлена до стягнення з боржника.
Таким чином, з відповідача підлягає стягненню заборгованість по процентам за договором № 11-08-20-01-І про надання коштів у позику від 11 серпня 2020 року в сумі 107 823, 33 грн.
Так, згідно розрахунку, проведеного судом, за умовами договору застави транспортного засобу п. 4.2 штраф підлягає стягненню штраф у розмір 30% від вартості предмета застави від 11.08.2020 становить 66 000, 00 грн. (220 000, 00 грн.*30%= 66 000, 00 грн.) у зв`язку з тим, що відповідач не вніс черговий платіж за договором позики, що є підставою для негайної передачі предмета застави на зберігання заставодержателя, відповідно до п. 4.2 договору застави позичальник зобов`язана сплатити штраф в сумі у розмір 30% від вартості предмета застави, який сторонами оцінений у 220 000, 00 грн.
Оскільки вимога позивача щодо стягнення штрафу відповідає п. 4.2 договору застави транспортного засобу, нарахування здійснене відповідно до умов договору, суд вважає, за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині стягнення штрафу з відповідача за порушення позичальником умов договору застави, оскільки вказані обставини доведені матеріалами справи.
Враховуючи, що отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позову та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за Договором №11-08-20-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 11 серпня 2020 року у сумі 339 823,33 грн. 33 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 166 000,00 грн., процентів за неправомірне користування кредитом у сумі 107 823,33 грн., штрафу за Договором застави транспортного засобу від 11 серпня 2020 року у сумі 66 000,00 грн.
Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонами матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Встановивши правову природу заявленого позову, в достатньому обсязі визначившись з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідивши наявні у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог статей 12, 13, 81, 89 ЦПК України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.
За приписами частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Позивач у позовній заяві заявив, що розмір витрат на правничу допомогу складає 25 000, 00 грн., разом із тим, позивачем не надано доказів, які підтвердили заявлений розмір витрат.
Як зазначено у постанові Верховного Суду від 13.02.2019 р. у справі №756/2114/17, «при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), і розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану сторін».
Отже, стороною позивача не надано суду належних та допустимих доказів щодо заявлених вимог про відшкодування витрат на правову допомогу, то суд приходить до висновку про необґрунтованість цієї вимоги, разом із тим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 5 097, 36 грн.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1-16, 553, 542, 625, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1-23, 76-81, 89, 95, 141, 258-259, 263-265, 274-279, 280, 352, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд -
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» заборгованість за Договором №11-08-20-01-І надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 11 серпня 2020 року у сумі 339 823,33 грн. 33 коп., що складається з заборгованості за кредитом у розмірі 166 000,00 грн., процентів за неправомірне користування кредитом у сумі 107 823,33 грн., штрафу за Договором застави транспортного засобу від 11 серпня 2020 року у сумі 66 000,00 грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ГЕЛЕКСІ ФІНАНС» судові витрати в розмірі 5 097 грн. 36 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. В такому випадку рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційні скарги подаються учасниками справи до Київського апеляційного суду або через Печерський районний суд м. Києва, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Івано-Франківським МВ УМВС в Івано-Франківській області 16.08.2002 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Повний текст рішення складено 30.01.2024 року.
Суддя О.М.Соколов