Справа № 202/2319/24
Провадження № 2/202/2945/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 серпня 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Доценко С.І.,

за участі секретаря Тарасової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів на дитину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду із зазначеним позовом , в якому просила змінити розмір стягнутих аліментів , встановлених рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська в справі № 202/4519/21 про стягнення на користь позивачки з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з твердої суми 1309 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття на частку від заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою. Відповідач проживає окремо.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 09.06.2017 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь позивачки на утримання сина , в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн щомісячно з 28.03.2017 року року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04.01.2022 року розмір аліментів було збільшено з 1000,00грн. до 1309 ,00 грн. щомісяця але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відпвідного віку , до досягнення дитиною повноліття .Між тим, на сьогодні розмір у твердій грошовій сумі в розмірі 1309,00 грн., що стягується за вищевказаним рішенням, є недостатнім для задоволення потреб дитини та не сприяє забезпеченню її інтересів, оскільки рівень життя та витрати на утримання дитини щороку змінюється. Крім того, з початку повномасштабного вторгнення російською федерацією на територію України позивач з дитиною виїхали до Німеччини та утримання дитини закордоном стало більш витратним. Окрім того відповідач має заборгованість по аліментам на 31.01.2024 року в сумі 96769,50 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила змінити спосіб стягнення аліментів, що призначені за рішенням суду, визначивши їх у частці від доходу в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська було відкрите провадження у справі в порядку спрощенного провадження з викликом сторін.

Сторони в судове засідання не з`явились. Від представників сторін надійшла заява про розгляд справи у відсутність сторін.

Відповідач , скориставшись своїм правом, надав відзив на позовну заяву

У відзиві на позовну заяву відповідач, діючи через свого представника ,просив у задоволені позову відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи тим, що для зміни розміру ( способу) стягнення аліментів мають бути підстави, передбачені ст.182,184 СК України, а позивачка не довела наявність підстав для зміни способу стягнення аліментів. Відсутні докази на збільшення витрат на дитину при проживанні в Німеччині. Квитанції на німецькій ( іноземній) мові не можуть бути прийняті судом , тому що неможливо встановити чи дійсно ці витрати на дитину. Відповідач стверджує, що з моменту присудження аліментів його матеріальний стан не змінився. Він є волонтером благодійної організації «Благодійний фонд « Тримаймося разом». Він офіційно не працевлаштований, постійного доходу не має, а тому стягнення аліментів в процентному відношенні до доходу не є обгрунтованим. Просив відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що позивачка з дитиною перебуває в Німеччині. Вона отримує грошову допомогу на себе і дитину у зв`язку з отриманням статусу тимчасового захисту, що забезпечує мінімальні затрати на проживання. Зміна способу стягнення аліментів з твердої суми на доходу батька є гарантованим рівнем, встановленим ст.183 СК України та не поставить батька в скрутне матеріальне становище, але буде достатнім для забезпечення гармонійного розви тку дитини. Відповідач стверджує що доходу не має, але ж після звернення з позовом , він зміг сплатити заборгованість в розмірі 96760 грн ., а тому ставить під сумнів відсутність доходу у відповідача , з якого він міг би сплачувати аліменти в процентном відношенні від заробітної платиТому просила задовольнити позов.

Дослідивши заяви по суті справи та надані сторонами докази суд встановив наступні обставини.

Сторони є батьками малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( свідоцтво про народження дитини серії НОМЕР_1 від 28.10.2015 року.

Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04.01.2022 року було збільшено розмір аліментів , який стягується за рішенням стягувались рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 09.06.2017року по цивільній справі №199/2140/17 з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 1309 грн,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. До досягнення дитиною повноліття.

Судом при розгляді справи, перевірялась на вимогу позивача платоспроможність відповідача.

Так, судом встановлено, що він, відповідно до довідки розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця Індустріального відділу ДВС Підвденнорегіонального управління юстиції ( м.Одесса), яка надана позивачем, заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у відповідача ОСОБА_5 за період з 31.03.2017 року по 31.01.2024 року становить 96769,50 грн.

Але ж, відповідно до довідки- розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця Індустріального відділу ДВС Підвденнорегіонального управління юстиції ( м.Одесса), яка надана відповідачем, заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_4 ,08.10.2015 року на 29.04.2024 року відсутня.

Відповідно до платіжних доручень АТ КБ ПРИВАТБАНК встановлено, що щомісячно на рахунок позивачки Згонник , з 27.01.2017 року по 01.04.2024 року від імені ОСОБА_2 перераховувались платежі з приміткою «аліменти» , але аліментні платежі від його імені сплачувались з банківського рахунку іншої третьої особи. Платником , відповідно до платіжних інструкцій зазначена ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки ГУ ДПС у Дніпропетровській області ОСОБА_2 за 4кв 2023 та 1 кв.2024 року доходи не отримував.

Відповідно до відповідей банків: АТ КБ « Приватбанк», АТ «Універсалбанк», АТ «Райффайзен Банк Авваль», АТ «ОТП Банк», АТ «ПУМБ», «АТ Ощадбанк», АТ`СЕНС БАНК», АТ « АКЦЕНТ БАНК» , наданих на ухвалу суду від 11.06.2024 року про витребування доказів встановлено, що банківські рахунки у ОСОБА_2 відкриті лише в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», але надходження коштів на рахунку за останні 6 місцяців відсутні.

Окрім того, відповідач має 9 відкритих банківських рахунків в АТ «УНІВЕРСАЛБАНК». Згідно руху коштів за період від 18.12.2023 року по 18.06.2024 року були надходження на рахунок НОМЕР_2 щодо погашення кредитної заборгованості. Зарахування для погашення заборгованості проводились переказами з картки іншої фізичної особи (Tryhub Kostsantyn) .

Оцінивши надані сторонами докази всебічно, повно та об`єктивно за своїм внутрішнім переконанням, проаналізувавши норми законодавства, що регулює зазначені правовідносини, суд прийшов до висновку що, позов підлягає задоволенню із наступних підстав.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання» № 2475-VIII від 03 липня 2018 року внесені зміни до СК України, в частині регулювання сімейних правовідносин щодо виконання батьками обов`язку по утриманню дитини.

Так, за змістом ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Але ж, виходячи із правової позиції Верховного Суду України у справі за № 143 цс13від 05.02.2014 року право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Визначаючи розмір аліментів, необхідно враховувати положення ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.10.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, яка набула чинності з 27 вересня 1991 року, згідно яких основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини покладається на батьків дитини.

Аліменти на утримання дитини є гарантією виконання кожним з батьків свого обов`язку забезпечувати дитину, надавати їй можливість на користування всіма благами соціального забезпечення, належним харчуванням, житлом, розвагами, надати їй захист і піклування, які необхідні для її благополуччя.

Розмір аліментів на дитину має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а тому отримання аліментів в більшому розмірі ніж прожитковий мінімум на дитину відповідного віку є безумовним правом дитини, визначеним законом, яке захищається в судовому порядку саме в її інтересах.

Верховна Рада України 09 листопада 2023 року прийняла Закон України «Про Державний бюджет України на 2024 рік», яким збільшено прожитковий мінімум на дитину відповідного віку . Так, на дітей від 6 до 18 років встановлено прожитковий мінімуму 3?196 грн. Тому з січня 2024 року мінімальний гарантований розмір аліментів становить для дітей від 6 до 18 років не менше 1 598 грн., що менше суми аліментів , які в твердій сумі стягуються за судовим рішенням.

Із аналізу наданих банківських документів суд приходить до висновку, що відповідач отримує, але ж приховує свій дохід ( на його банківських рахунках в банківських установах кошти більше ніж півроку відсутні, заборгованість по кредиту ( більше одного платежу) сплачує шляхом переказів на свою картку з платіжних карток третьої особи (Tryhub Kostsantyn) , аліментні платежі на користь позивачки від його імені сплачуються щомісячно на рахунок позивача з банківського рахунку іншої третьої особи ( ОСОБА_6 ))

Враховуючи вищенаведене та даючи правову оцінку зазначеним обставинам, суд враховує, що з віком потреби дітей зростають, що, в свою чергу, спричиняє постійне збільшення витрат, зокрема, з боку матері, з якою проживає дитина, на утримання останньої, забезпечення її освіти, гармонійного розвитку, медичного догляду та відпочинку, що є загальновідомими фактами та не потребують доказування.

Судом встановлено, що відповідач є молодою особою працездатного віку. Ним не надані докази того що він за станом здоров`я не може працювати чи його фінансові можливості не можуть забезпечити своїй дитині належний рівень матеріального забезпечення. Він не дав доказів на підтвердження того, що він має інших дітей, чи осіб, щодо яких він має прямий обов`язок по утриманню.

Як зазначалось раніше, аналіз його фінансової спроможності свідчить про те, що він приховує свої доходи, виконуючі необхідні банківські операції з банківських рахунків інших осіб,може собі дозволити нести витрати на послуги адвоката.

Висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18, зводяться до того, що інтереси дитини превалюють над майновим становищем платника аліментів.

Тому позов підлягає задоволенню, а аліменти, що присуджені з відповідача на користь позивача за рішенням суду в твердій грошовій сумі підлягають зміні.

Таким чином, суд, діючи в інтересах дитини, з метою посилення захисту права дитини на належне утримання, вважає, що 1/4 частина від доходу відповідача щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є мінімально гарантованою сумою аліментів на утримання дитини , якщо особа не має інших осіб на утримання яких він має сплачувати аліменти.

Тому визначений розмір аліментів забезпечить виконання батьком законодавчо закріпленого обов`язку з утримання дитини та її право на утримання та не буде надмірним тягарем для відповідача.

Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 „Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Суд зазначає, що при розгляді справи не приймав як докази документи на іноземній мові, надані позивачем на підтвердження додаткових витрат позивача на дитину, тому що вони не переведені на державну мову і суд позбавлений можливості проаналізувати їх на предмет належності, допустимості, достовірності та достатності .

Відповідно до статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а також, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином з відповідача слід стягнути на користь держави 80% від ставки судового збору, що становить 1211 грн.

Керуючись ст.ст. 4-13, 81, 82, 89, 141, 264-265, 273, 274, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру та способу стягнення аліментів задовольнити .

Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, що стягуються з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 ) за рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 січня 2022 року в справі № 202/4519/21 на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з присудженої судом твердої грошової суми 1309 гривень щомісяця на 1/4 частину всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно , починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Відкликати виконавчий лист, виданий на виконання рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 04 січня 2022 року в справі № 202/4519/21, відповідно до якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошової сумі - 1309 гривень щомісяця ( у разі відсутності заборгованості).

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 ) судовий збір в розмірі - 1 211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 копійок на користь держави - отримувач коштів: УК в Індустріальному районі м.Дніпра/Індустріальний район м.Дніпра/22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37988155; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UА0004630; код класифікації доходів бюджету: 22030101 «Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська (до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи) протягом 30(тридцяти) днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом 30(тридцяти) днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення ухвалене за відсутністю учасників справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення у зв`язку із судовим навантаженням складене 23 серпня 2024 року.

Суддя С. І. Доценко