провадження № 2/361/2353/24
УХВАЛА

08 лютого 2024 року м. Бровари

Суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Дутчак І.М., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Веллфін до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У грудні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю Веллфін звернулося до суду з позовом, у якому просило стягнути на його користь із ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1425324 від 08 січня 2021 року у розмірі 15000 грн.

На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України судом для отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 було зроблено відповідний запит до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області, Відділу з питань реєстрації актів цивільного стану та місця проживання Великодимерської ОТГ Броварського району Київської області та Єдиного державного демографічного реєстру.

За відомостями, що надійшли до суду із зазначених Відділів реєстрації, вбачається, що відповідач у справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знятий з реєстраційного обліку місця проживання 23 травня 2023 року у зв`язку зі смертю.

За змістом ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Відповідно до ст. 46 ЦПК України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Згідно із ч. 1 ст. 47 ЦПК України здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

У ч. ч. 1, 4 ст. 25 ЦК України встановлено, що здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що чинним законодавством України не передбачено можливості пред`явлення позову до особи, яка на час звернення до суду померла та правоздатність якої на підставі положень ч. 4 ст. 25 ЦК України припинилася.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

За змістом ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У ч. ч. 2, 3 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно із ч. 1 ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Підстави для застосування судом положень ч. 1 ст. 55 ЦПК України та встановлення правонаступників до відкриття провадження у справі відсутні, у зв`язку з тим, що підставами процесуального правонаступництва можуть бути лише обставини, які виникли під час судового провадження у справі, тобто уже після відкриття судом провадження у конкретній справі.

Процесуальне правонаступництво це заміна сторони або третьої особи у справі (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із цивільного процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якими до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Процесуальне правонаступництво між відповідачем та його спадкоємцями у порядку, визначеному ст. 55 ЦПК України, допускається, якщо на момент відкриття судом провадження у справі цивільна правоздатність відповідача у справі не припинилася.

На момент відкриття провадження у цивільній справі спадкоємці померлого боржника (відповідача) не є його процесуальними правонаступниками, наявність правонаступництва у таких правовідносинах має вирішуватися за позовом, який пред`явлений безпосередньо до спадкоємців боржника.

Виходячи з наведеного, враховуючи що відповідач у даній справі ОСОБА_1 помер до відкриття провадження у справі, його цивільна процесуальна правоздатність припинилася, тому у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ТОВ Веллфін до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором необхідно відмовити, оскільки цивільна справа до відповідача, який помер, розгляду судом у порядку цивільного судочинства не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 5, 13, 46, 47, 55, 186, 259, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

У відкритті провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю Веллфін до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Дутчак І. М.