Справа № 127/2-2460/11
Провадження № 6/127/501/24
УХВАЛА

22 серпня 2024 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Іщук Т. П.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко Д. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дублікату виконавчого листа в цивільній справі № 2-2460/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного підприємства «Виробничо-торгова фірма «Агропромселбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Українська факторингова компанія» звернулася до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа щодо боржника ОСОБА_1 в справі №2-2460/11. Заява мотивована тим, що рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 09 вересня 2011 року в цивільній справі № 2-2460/11 за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПП «Виробничо-торгова фірма «Агропромселбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором позов задоволено.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2019 року було змінено стягувача у виконанні вказаного рішення суду з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг», а 27 жовтня 2022 року ухвалою суду змінено стягувача з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія». Заявник вказує, що у переданих матеріалах виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 відсутній та ними був направлений до Першого ВДВС у м.Вінниці запит про відкриті виконавчі провадження щодо боржників.

Із відповіді стало відомо, що виконавче провадження №50980801 відносно ОСОБА_1 перебувало на виконанні та на підставі заяви ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» від 15 січня 2019 року про повернення виконавчого листа без подальшого виконання 16 січня 2020 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

Заявник зазначає, що доказів направлення стягувачу виконавчого листа державним виконавцем не надано, а отже виконавчий лист втрачений. При цьому звертає увагу, що первісний стягував (ПАТ «БМ Банк») на момент винесення постанови був ліквідований, тобто була відсутня особа, яка б мала можливість отримати виконавчий лист. Також наголошує, що строк пред`явлення до виконання не пропущений в силу положень пункту 10-2 Розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», а тому просив задовольнити заяву.

Учасники справи в удове засідання не з`явилися, однак представник заявника подав заяву та просив розгляд справи провести в їх відсутність та задовольнити заяву.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Пунктом 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що до дня початку функціонування єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Отже єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009 (провадження № 61-5388св18).

Частиною 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Згідно ч.1 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент звернення із заявою) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Судом установлено, що рішенням Ленінського районного суду м Вінниця від 09 вересня 2011 року задоволено позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного підприємства «Виробничо-торгова фірма «Агропромселбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором №1/96/270808 від 27 серпня 2008 року.

Вказане рішення набрало законної сили.

15 листопада 2011 року представником позивача отримано виконавчі листи.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 квітня 2019 року було замінено стягувача з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» у виконавчих провадженнях з примусового виконання вказаного рішення суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 27 жовтня 2022 року було замінено стягувача у виконавчому листі у виконанні рішення Ленінського районного суду м.Вінниця від 09 вересня 2011 року з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП ВТФ «Агропромселбуд».

ТОВ «Українська факторингова компанія» були направлені запити до Першого ВДВС у м. Вінниці щодо виконавчих проваджень відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ПП ВТФ «Агропромселбуд» за виконавчими листами №2-2460/11, виданими Ленінським районним судом м. Вінниця.

З відповіді Першого ВДВС у м. Вінниці від 29 березня 2023 року №42713 слідує, що на виконанні перебувало виконавче провадження №50980801 щодо боржника ОСОБА_1 та на підставі заяви ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» від 15 січня 2019 року про повернення виконавчого листа без подальшого виконання 16 січня 2020 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу.

З листа ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» від 22 листопада 2023 року слідує, що постанова державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу разом із виконавчим листом не надходила на адресу ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» та не передавались ПАТ «БМ Банк» (а.с.160 том 2).

З матеріалів виконавчого провадження в АСВП за ідентифікатор для доступу, який міститься в матеріалах цієї справи (а.с.3 т.2), слідує, що постановою від 17 липня 2019 року було замінено стягувача у виконавчому провадженні на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг», а постановою від 16 січня 2020 року виконавчий лист повернутий стягувачу ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг».

При цьому суд також звертає увагу, що відомостей, які б свідчили про дотримання ВДВС положень ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» про порядок направлення такої постанови рекомендованим поштовим відправленням, матеріали справи не містять.

За даними ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» такий виконавчий лист до товариства не надходив.

Наведене свідчить, що в стягувача такий лист відсутній, відсутній такий лист і на примусовому виконанні. Це дає підстави прийти до висновку, що виконавчий лист втрачений, рішення суду не виконане, що є підставою для видачі дублікату виконавчого листа.

Суд звертає увагу, що заявник вже двічі звертався до суду заявами про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання в задоволенні яких було відмовлено, враховуючи пропущені строки.

Наразі заявник втретє звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа, обґрунтовуючи свою заяву відсутністю пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Слід звернути увагу, що 05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України «Про виконавче провадження».

Частиною 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строк пред`явлення виконавчого листа до виконання становить 3 роки.

Частиною четвертою статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

З правової позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 22 вересня 2021 року в справі № 240/10258/19, слідує, що суть переривання строку полягає у тому, що при настанні зазначених обставин (юридичних фактів) перебіг строку починається спочатку, а час, який минув до перерви, до нового строку не зараховується.

Норми щодо переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебувають у системному зв`язку із застосуванням норм, що регулюють завершення виконавчого провадження шляхом повернення виконавчого документа стягувачу.

Отже, з аналізу частини четвертої та п`ятої статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання у зв`язку з його пред`явленням до виконання перебіг строку починається заново з наступного дня після його повернення. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Таким чином, повернення виконавчого документа без виконання не позбавляє стягувача права на повторне пред`явлення виконавчого документа до виконання в межах строку, встановленого статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи, що постановою від 16 січня 2020 року виконавчий лист повернутий стягувачу, відповідно строк пред`явлення його до виконання перервався та з 17 січня 2020 року розпочався новий відлік строку, який мав тривати до 17 січня 2023 року.

Однак, Законом України від 15 березня 2022 року № 2129-IX «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження"Розділ XIII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про виконавче провадження" було доповнено пунктом 10-2, згідно з яким, зокрема, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, строк дії якого неодноразово продовжувався та діє на цей час.

Отже на момент звернення стягувача до суду з цією заявою про видачу дубліката виконавчого листа строк пред`явлення виконавчого документа до виконання з урахуванням вказаних вище положень не сплинув.

Зважаючи, що судом встановлено втрату виконавчого листа, дана обставина встановлена до закінчення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, тому суд дійшов висновку, що існують об`єктивні обставини неможливості пред`явлення виконавчого листа у зв`язку з цим, суд вважає, що права стягувача у виконавчому провадженні на сьогоднішній день не можуть бути реалізовані, а тому заява підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись п. 17.4 Перехідних положень, ст.260, 261, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву задовольнити

Видати дублікат виконавчого листа в цивільній справі № 2-2460/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , приватного підприємства «Виробничо-торгова фірма «Агропромселбуд» про стягнення заборгованості за кредитним договором щодо боржника ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повну ухвалу суду не було вручено у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: