Номер провадження: 22-з/813/20/24
Справа № 506/282/20
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Лозко Ю. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Лозко Ю.П.,

суддів: Назарової М.В., Стахової Н.В.,

за участю секретаря судового засідання - Пухи А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Лівак Антон Петрович,

про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу

у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Кресюн Василь Андрійович

на рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 листопада 2022 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання пунктів договорів оренди землі недійсними, стягнення заборгованості по орендній платі та 3% річних,

встановив:

Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 листопада 2022 року ОСОБА_2 відмовлено у задоволенні позову у повному обсязі. Вирішено питання стосовно судових витрат понесених відповідачем ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 05 вересня 2023 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 листопада 2022 року без змін.

08 вересня 2023 року засобами поштового зв`язку ФОП ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Лівак А.П., звернувся до суду із заявою про ухвалення у справі додаткової постанови, у якій посилаючись на вимоги ч.1,2 ст. 141 ЦПК України просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13 200 грн.

До заяви долучено копію договору про надання юридичних послуг №05-02/23С від 27 лютого 2023 року, копію рахунку-фактури №СФ-0000006 від 27 лютого 2023 року, копію платіжної інструкції №13 від 16.03.2023 року, звіт про надані юридичні послуги за період 27 лютого 2023 року - 07 вересня 2023 року відповідно до Договору про надання юридичних послуг №05-02/23С від 27 лютого 2023 року, копію акту здачі приймання наданих послуг від 07 вересня 2023 року.

11 вересня 2023 року через систему "Електронний суд" ОСОБА_2 , від імені якої діє адвокат Кресюн В.А., направила до суду заперечення на заяву, у яких зазначила, що в жодному документі, наданому заявником не вказано вартість роботи адвоката за годину, справа не високої складності, наведений у звіті час, витрачений адвокатом на надання послуг не відповідає критерію розумності та невідворотності.

18 січня 2024 року через систему "Електронний суд" Болгар Л.В., від імені якої діє адвокат Кресюн В.А., направила до суду клопотання про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у її відсутності та відсутності її представника.

30 січня 2024 року через систему "Електронний суд" ФОП ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Лівак А.П., направив до суду заяву про розгляд заяви про ухвалення додаткового рішення у його відсутності та відсутності його представника.

У відповідності до приписів ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на вказане, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників справи, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд доходить таких висновків.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно із ч. 1, ч.13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу у цій справі, апеляційний суд виходить з такого.

Постановою Одеського апеляційного суду від 17 жовтня 2023 року, залишено без змін рішення Красноокнянського районного суду Одеської області від 02 листопада 2022 року, яким відмовлено ОСОБА_2 в задоволенні позову до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про визнання пунктів договорів оренди землі недійсними, стягнення заборгованості по орендній платі та 3% річних.

За таких обставин, зважаючи на те, що за результатами апеляційного перегляду справи, апеляційний суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги позивачки ОСОБА_2 , а відповідачем було дотримано визначені ч.8 ст. 141 ЦПК України строки для подання вказаної вище заяви, колегія суддів констатує наявність підстав для покладення на позивачку судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, які понесені відповідачем.

Частина перша статті 133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаютьс я з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 1 частини третьої цієї статті).

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Представником у суді може бути адвокат або законний представник (частина перша статті 60 ЦПК України).

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність", про що зазначено в частині четвертій статті 62 ЦПК України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону).

Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України убачається, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України).

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналізуючи реальність (дійсність та необхідність), а також обґрунтованість розміру витрат на правничу допомогу, надану ОСОБА_1 на стадії апеляційного перегляду справи, колегія суддів враховує таке.

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не має права втручатися у ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Втручання суду у договірні відносини між адвокатом та його клієнтом у частині визначення розміру гонорару або зменшення розміру стягнення такого гонорару з відповідної сторони на підставі положень частини п`ятої статті 137 ЦПК можливе лише за умови обґрунтованості та наявності доказів на підтвердження невідповідності таких витрат фактично наданим послугам. В іншому випадку, таке втручання суперечитиме принципу свободи договору, закріпленому в положеннях статті 627 ЦК України.

Два підходи до порядку обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), передбачені статтею 30 Закону про адвокатуру, відрізняються у наступному - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв. Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті іншою стороною в порядку компенсації сплаченого адвокату гонорару, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", враховуючи при цьому положення законодавства щодо критеріїв визначення розміру витрат на правничу допомогу.

Зазначені правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21.

Ураховуючи звіт про надані юридичні послуги та умови договору від 27 лютого 2023 року №05-02/23С, а саме, пункт 1.2.1. Договору, який визначає перелік послуг, що має надати адвокат та пункт 6.1 Договору, яким визначено, що у зв`язку з надання правничої допомоги у справі №506/282/20, сума винагороди адвоката за надання юридичних послуг складає 13 200 грн, в тому числі ПДВ (п.6.1.), колегія суддів вважає, що така, у розумінні наведених вище норм та висновків Верховного Суду, не є фіксованим розміром гонорару.

Так, відповідачем надано до суду Договір про надання правової допомоги від 27 лютого 2023 року №05-02/23С (надалі Договір) укладений між адвокатським об`єднанням "Ай Ем Джі Аартнерс" та ФОМ Дідорчук Ігорем Вікторовичем, відповідно до умов якого:

1.1. Виконавець погоджується надавати Клієнтові юридичні послуги (надалі - «Послуги»), в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором щодо організації адвокатського (юридичного) супроводження Клієнта, а саме представляти інтереси Клієнта перед контролюючими органами та в суді апеляційної інстанції (Одеському апеляційному суді) у справі №506/282/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_2 до Клієнта.

1.2. Предметом даного Договору є надання Виконавцем усіма законними методами та способами кваліфікованої правової допомоги у справах, що пов`язані з регулюванням, супроводженням, представництвом інтересів Клієнта щодо судової справи №506/282/20 за позовом ОСОБА_2 до Клієнта.

1.2.1. Виконавець надає послуги з юридичного супроводження, які складаються з наступних складових:

- участь у переговорах;

- підготовка та подання процесуальних документів від імені Клієнта до суду;

- забезпечення представництва інтересів Клієнта у Одеському апеляційному суді при вирішенні будь-яких питань, що стосуватимуться інтересів Клієнта.

6.1. Сума винагороди Виконавця за надання юридичних послуг складає 13 200,00 грн, в тому числі пдв.

За Рахунком-фактури № СФ-0000006 від 27 лютого 2023 року, вартість наданих юридичних послуг складає 13 200 грн, що сплачені ОСОБА_1 , згідно платіжної інструкції №13.

Як убачається зі Звіту про надані юридичні послуги за період 27 лютого 2023 року - 07 вересня 2023 року та Акту здачі-приймання наданих послуг відповідно до Договору про надання юридичних послуг №05-02/23С від 27 лютого 2023 року було надано такі послуги:

1. Підготовка та подання відзиву на апеляційну скаргу від імені Клієнта у справі №506/282/20 - 8 годин;

2. Підготовка та подання заперечення на клопотання про проведення повторної експертизи від імені Клієнта у справі №506/282/20 - 2 години;

3. Підготовка та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №506/282/20 - 1 година;

4. Підготовка та подання заяви про передачу справи №506/282/20 для її повторного авторозділу між суддями та призначення справи до розгляду - 3 години;

5. Підготовка та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №506/282/20 - 0,5 години;

6. Представництво інтересів Клієнта під час розгляду справи №506/282/20;

7. Підготовка та подання процесуальних документів у справі №506/282/20, які стосуються відшкодування витрат на надання професійної правової (правничою) допомоги: заява про відшкодування витрат на правову допомогу; звіт про надані юридичні послуги за період 27 лютого 2023 року - 07 вересня 2023 року відповідно до Договору про надання юридичних послуг №05-02/23С від 27 лютого 2023 року.

При визначенні суми відшкодування суд має враховувати критерій реальності витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України" (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна та інші проти України" (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України", від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України" (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (аналогічна правова позиція викладена Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у додаткових постановах від 20 травня 2019 року у справі №916/2102/17, від 25 червня 2019 року у справі № 909/371/18, у постановах від 05 червня 2019 року у справі №922/928/18, від 30 липня 2019 року у справі № 911/739/15 та від 01 серпня 2019 року у справі №915/237/18).

Згідно правової позиції Великої Палати у справі № 910/12876/19, в рамках якої, Верховний Суд визначив в якості належних та допустимих доказів розміру витрат на правничу допомогу, зокрема, умови договору про надання послуг (погодинні ставки працівників адвокатського об`єднання відповідно до займаної посади та максимально можливі суми витрат, які може понести клієнт, за розгляд справи адвокатським об`єднанням в кожній з 3-ох інстанцій); · витрачений час на певний вид робіт (підготовка додаткових пояснень, підготовка до судових засідань, аналіз матеріалів судової справи, тощо); ·докази, надані відповідачем на підтвердження реальності витрат (протокол наданих послуг, акт надання послуг, рахунок на оплату, копія платіжного доручення).

Частиною 4 статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України)

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України).

Водночас враховуючи положення статті 141 ЦПК України, зважаючи на підставу, предмет позову та ціну позову, у задоволення кого судом відмовлено, типовість обставин справи, щодо яких існує стабільна судова практика, апеляційний суд, не погоджується із наведеними представником відповідача витратами часу та вважає достатніми для підготовки відзиву - 2 години, а для клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - 0,5 години.

Також зважаючи на участь представника відповідача у судовому засіданні апеляційного суду, колегія суддів вважає доведеним витрати часу адвоката на представництво інтересів Клієнта під час розгляду справи №506/282/20 у розмірі 1 година.

При цьому колегія суддів зауважує, що відповідно до ст.19 закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є:

надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави;

складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;

захист прав, свобод і законних інтересів підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого, виправданого, особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного чи виховного характеру або вирішується питання про їх застосування в кримінальному провадженні, особи, стосовно якої розглядається питання про видачу іноземній державі (екстрадицію), а також особи, яка притягається до адмінвідповідальності під час розгляду справи про адмінправопорушення;

надання правової допомоги свідку в кримінальному провадженні;

представництво інтересів потерпілого під час розгляду справи про адмінправопорушення, прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача в кримінальному провадженні;

представництво інтересів фіз- і юросіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фіз- та юрособами;

представництво інтересів фіз- і юросіб, держави, органів держвлади, органів місцевого самоврядування в іноземних, міжнародних судових органах, якщо іншого не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана ВРУ;

надання правової допомоги під час виконання та відбування кримінальних покарань.

Колегія суддів зауважує, що передача справи на повторний авторозподіл у зв`язку зі звільненням з посади судді у зв`язку з поданням заяви про відставку головуючого судді ОСОБА_3 відбулась, відповідно до положень Тимчасових засадам використання автоматизованої системи документообігу суду в Одеському апеляційному суді та не пов`язана із зверненням учасників справи із відповідними заявами.

Отже підготовка та подання заяви про передачу справи №506/282/20 для її повторного авторозподілу між суддями та призначення справи до розгляду, як і процес подання до суду відзиву на апеляцій скаргу та клопотань про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції, не можуть бути віднесені до жодного з видів правничої допомоги, які передбачені в ст.ст.1, 19 Закону №5076-VI, а тому витрати на здійснення вказаних видів робіт не можуть бути відшкодовані як витрати на професійну правничу допомогу.

Окремо колегія суддів зауважує, що зазначена в Звіті про надані юридичні послуги за період 27 лютого 2023 року - 07 вересня 2023 року та Акті здачі-приймання наданих послуг відповідно до Договору про надання юридичних послуг №05-02/23С від 27 лютого 2023 року послуга з підготовки та подання заяви про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі №506/282/20 взагалі надана не була.

Оскільки колегія суддів доходить висновку про неспівмірність заявлених відповідачем витрат на професійну правничу допомогу складності справи, не відповідність критерію розумності, та співмірності із виконаною роботою, обрахована стороною відповідача вартість наданих адвокатом послуг підлягає зменшенню.

Надавши оцінку доказам щодо фактично понесених витрат ОСОБА_1 на професійну правничу допомогу, врахувавши співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; значенням справи для сторони, результатів розгляду справи, зваживши на необхідність дотримання критерію розумності розміру понесених стороною витрат, апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви представника відповідача та стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3 500 грн. судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених у суді апеляційної інстанції.

Стягнення ж вказаних вище витрат у повному розмірі, який заявлений позивачем з огляду на встановлені вище обставини, колегія суддів вважає матиме надмірний характер.

За таких обставин колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення вказаної вище заяви ФОП ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Лівак А.П., та стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 3 500 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 270, 381 ЦПК України

постановив:

Заяву фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник-адвокат Лівак Антон Петрович, про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 3 500 грн.

Додаткова постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту.

Повний текст постанови складено 05 лютого 2024 року.

Головуючий Ю.П. Лозко

Судді: М.В. Назарова

Н.В. Стахова