Справа № 681/996/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року

Полонський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого судді Горщар А.Г.

за участю секретаря судових засідань Салюк Т.М.

представника позивача адвоката Крижанівського О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полонне за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Полонської міської ради Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

встановив:

У липні 2023 року ОСОБА_1 звернулися до суду з позовом, в якому, з урахуванням позовної заяви в новій редакції від 09 серпня 2023 року, просила встановити факт прийняття нею спадщини після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визнати в порядку спадкування за законом після смерті останнього право на земельну частку (пай) в бувшому КСП «ім.Мічуріна», що розташована на території бувшої Новоселицької сільської ради, та належала померлому на підставі Сертифіката на право за земельну частку (пай) серії ХМ № 0096655 від 18.06.1997.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 батько позивачки. Після його смерті відкрилась спадщина, єдиною спадкоємицею за законом першої черги є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном. Під час перевірки складу спадкового майна нотаріусом з`ясувалась, що за померлим зареєстрований Сертифікат на право на земельну частку (пай) в бувшому КСП «ім.Мічуріна» серії ХМ № 0096655 від 18.06.1997, який виданий власнику під підпис. Однак оригінал згаданого Сертифікату не зберігся, що позбавляє позивачку можливості подати правовстановлюючий документ до нотаріуса для оформлення спадкових прав.

В судові засідання позивачка не з`явилася, свої інтереси доручила представляти адвокату Крижанівському О.А., який позов підтримав частково, зокрема просив визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право власності за земельну частку (пай) після смерті її батька ОСОБА_2 з наведених вище підстав. Вимогу про встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 просив залишити без розгляду.

Представник Полонської міської ради подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій також зазначив про відсутність заперечень щодо задоволення заяви позивачки.

Представник ГУ Держгеокадастру в Хмельницькій області подав до суду пояснення, в яких просив розгляд справи проводити у його відсутності та зазначив, що Головне управління не розпоряджається спірною земельною ділянкою та ніяких документів не видавало, оскільки вона належить до земель колективної власності, а не до земель державної власності

Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке.

Встановлено, що ОСОБА_2 , як член КСП «ім.Мічуріна», мав право на земельну частку (пай) в останньому та згідно даних Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Ім.Мічуріна» виявлено запис № 1070 від 18.06.1997 про реєстрацію сертифіката на земельну частку (пай) серії ХМ № 0096655, який був виданий, так як в графі «Підпис власника сертифіката на земельну частку (пай)» вказаної Книги стоїть підпис про його отримання, про що свідчать дані листа про надання інформації, виданого ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 112/281-23 від 05.04.2023 (а.с.14).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Відповідно до листа ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області № 1386/291-23 від 05.07.2023 вартість земельної часки (паю) по бувшому КПС «ім.Мічуріна» бувшої Новоселицької сільської ради становить 38089,35 грн. (а.с.15).

Після смерті останнього шляхом фактичного управління та користування спадковим майном спадщину прийняла його дочка ОСОБА_1 (дошлюбне прізвище ОСОБА_3 ) (а.с.7,8,9), оскільки в неї наявний оригінал свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства «ім.Мічуріна» с.Новоселиця Полонського району Хмельницької області, який належав померлому ОСОБА_2 , що підтверджується даними довідки про спадкоємців № 14/02-14 від 11.01.2024 (а.с.73), але не оформила своїх спадкових прав у нотаріуса. Відмову мотивовано відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на вказану земельну частку (пай) (а.с.12).

Відповідно до даних копії газети «Новий Шлях» № 23 від 08.06.2023, в останній було опублікованого оголошення про недійсність загубленого сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0096655 від 18.06.1997 на ім`я ОСОБА_4 (а.с.17).

Вирішуючи правомірність заявлених позовних вимог, суд зазначає про таке.

Згідно зі статтею 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

У Преамбулі Закону України від 05.06.2003 року № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» сказано, що цей Закон визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв).

За абзацами другим, третім частини першої статті 1, частиною першою, абзацом першим частини другої статті 2 цього Закону право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є свідоцтво про право на спадщину.

Згідно зі статтею 3 Закону № 899-IV підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища). У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

У частині першій статті 9 цього Закону передбачено, що розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою чи районною державною адміністрацією за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Відповідно до абзацу третього пункту 1, абзацу першого пункту 2, пунктів 5, 6 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. У разі виходу власника земельної частки (паю) з колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства за його заявою здійснюється відведення земельної ділянки в натурі в установленому порядку і видається державний акт на право приватної власності на цю земельну ділянку. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації.

Судом встановлено, що позивачка є спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_2 та у відповідності до положень ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.03.2003 вважається такою, що прийняла спадщину, так як фактично вступила в управління та користування спадковим майном, що підтверджується наявністю в неї оригіналу свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП «ім..Мічуріна» села Новоселиця Полонського району Хмельницької області, який належав померлому ОСОБА_2 .

Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). До спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Таким чином, оскільки у справі доведено, що належне для ОСОБА_2 право на земельну частку (пай) після його смерті перейшло по спадщині дочці ОСОБА_1 , тому позивачка як спадкоємиця за законом першої черги після його смерті має право на успадкування права на зазначену земельну частку (пай).

Вирішуючи заяву представника позивачки ОСОБА_5 про залишення позовної вимоги щодо встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 суд зазначає наступне.

Відповідно до п.5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Оскільки розгляд даної справи розпочато по суті, суд позбавлений можливості залишити вказану представником позивача вимогу без розгляду, а тому має розглянути її по суті.

Як встановлено судом ОСОБА_1 у відповідності до положень ст.549 ЦК УРСР в редакції 1963 року та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.03.2003 вважається такою, що прийняла спадщину після Смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , так як фактично вступила в управління та користування спадковим майном, таким чином заявивши вимогу про встановлення факту прийняття нею спадщини після смерті батька позивачка обрала неналежний спосіб захисту порушеного права, а тому позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.13, 81, 263-265, ч.6 ст.268, ст.ст.273, 352, 354, 355 ЦПК України суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) в бувшому КСП «ім.Мічуріна», що розташована на території бувшої Новоселицької сільської ради, та належала на підставі Сертифіката на право за земельну частку (пай) серії ХМ № 0096655 від 18.06.1997 ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 25.01.2024.

Позивачка ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач Полонська міська рада Хмельницької області, , місцезнаходження: вул. Лесі Українки, 114, м.Полонне, Шепетівського району, Хмельницької області, поштовий індекс 30501.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, , місцезнаходження: вул.Інститутська, 4/1, м.Хмельницький, поштовий індекс 29016.

Головуючий: