Справа № 159/7135/23
Провадження № 2/159/243/24
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

під головуванням судді Бойчука П.Ю.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна» (м. Київ, вул. Загородня, 15/118/2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна» звернулось в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позов обґрунтовано тим, що 29.12.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 5298242 про надання споживчого кредиту.

Згідно умов кредитного договору, сума кредиту складає 25000,00 грн. на строк кредиту 30 днів зі строком повернення кредиту 28.01.2022 року.

ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 25000,00 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача № НОМЕР_1 .

19.06.2023 року між ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» та ТзОВ «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна», як фактором, було укладено Договір факторингу №19.06/23-Ф, згідно з умовами якого ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТзОВ «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна» права грошової вимоги за Кредитним договором.

Заборгованість відповідача по Кредитному договору перед ТзОВ «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна» не сплачена і складає 19500,00 грн. - тіло кредиту та 37911,50 грн. - нараховані проценти.

Всупереч умовам кредитного договору, незважаючи на повідомлення, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТзОВ «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна» за кредитним договором № 5298442 від 29.12.2021 року в розмірі 57411,50 грн., з яких: 19500,00 грн. - сума кредиту; 37911,50 грн. - сума процентів за користування кредитом.

Крім цього, позивач вказує, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Загальна сума інфляційних втрат становить 15902,99 грн., а загальна сума 3% річних становить 1179,69 грн.

Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 в користь ТзОВ «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна» заборгованість за кредитним договором № 5298442 від 29.12.2021 року в розмірі 74494,18 грн., судові витрати по справі в сумі 2147,20 грн. та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 10000,00 грн.

Ухвалою судді Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 21.12.2023 року відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

У строк, встановлений судом, відповідач відзив на пред`явлений позов не подав.

Таким чином, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК ).

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач подав докази, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин, докази невиконання умов кредитних договорів відповідачем.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З матеріалів справи вбачається, що, відповідно до укладеного договору № 5298442 від 29.12.2021 року, ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 25000,00 грн., який мав бути повернутий до 28.01.2022 року зі сплатою 1,90% в день.

Згідно Договору факторингу №19.06/23-Ф від 19.06.2023 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «АВЕНТУС УКРАЇНА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна», ТзОВ «АВЕНТУС УКРАЇНА» відступило ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна» права грошової вимоги за Кредитним договором.

Згідно витягу з Реєстру боржників - Додаток №1 до Договору факторингу №19.06/23-Ф від 19.06.2023 року, ТОВ «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 57411,50 грн., з яких: 19500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 37911,50 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Розрахунок суми боргу проведений відповідно до умов договору та заперечень не викликає.

На даний час відповідачем борг за кредитним договором не сплачений, а тому суд визнає зобов`язання по вказаному кредитному договору не виконаними. Причини невиконання таких зобов`язань правового значення для справи не мають.

Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин відповідач не подав.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно розділу 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

Враховуючи викладене, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача суми інфляційних втрат та 3% річних слід відмовити.

Таким чином суд повно, всесторонньо та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 57411,50 грн.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, в силу вимог ст. 141 ЦПК України, до стягнення з відповідача в користь позивача підлягає 2147,20 грн. понесених судових витрат по сплаті судового збору при зверненні до суду.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, з поміж іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Позивач підтвердив витрати на правничу допомогу договором про надання правової допомоги від 07.07.2022 року, звітом про надання правової допомоги згідно Договору № 07/07-2022 від 07.07.2022 року, платіжною інструкцією № 1394 від 06.11.2023.

Відповідно до ч.ч. 1 - 4 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Очевидно, що перелічені в договорі та в звіті про надання правової допомоги дії адвоката не вимагали від останнього витрат часу у зазначеному ним обсязі, а заявлена до відшкодування сума, зважаючи на розгляд справи в спрощеному позовному провадженні та на ціну позову, не відповідає критеріям обґрунтованості та розумної необхідності.

З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе та необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн.

Таким чином, з відповідача в користь позивача належить стягнути 5147,20 грн. судових витрат.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 141, 263, 264, 265, 274-279 ЦПК України, на підставі ст.ст. 525, 526, 527, 530, 610, 611, 1048, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна» (м. Київ, вул. Загородня, 15/118/2) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) в користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Фінтранс Україна» (м. Київ, вул. Загородня, 15/118/2, ) заборгованість за кредитним договором № 5298442 від 29.12.2021 року в розмірі 57411 (п`ятдесят сім тисяч чотириста одинадцять) грн. 50 коп. та судові витрати по справі в сумі 5147 (п`ять тисяч сто сорок сім) грн. 20 коп.

В задоволені решти вимог позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:П. Ю. БОЙЧУК