СВАЛЯВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №306/1494/23
Провадження № 2/306/30/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Жиганської Н.М.

за участю секретаря судового засідання Хараїн Е.А.

позивача ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції)

представника позивача-адвоката Омельченко Т.Л. (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), представник позивача Омельченко Тетяна Леонідівна (ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 (тел. НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів).

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_3 про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів).

Як на підставу заявлених вимог позивач посилається на те, що в бepeзнi 2022 року, через військову агресію з боку рф та обстріли м. Києва, де він постійно проживає, руйнування інфраструктури, в тому числі житлових будинків, був вимушений з сім`єю покинути м. Київ та переїхати до м.Свалява Закарпатської області, де вони зупинилися в санаторії «Кришталеве джерело». Розуміючи, шо може через обстріли втратити власне житло в м. Києві і, що життя там на той час стало небезпечним, та те, що вже не молодий, бо виповнився 81 piк, будучи в край поганому емоційному стані, став підшукувати для себе будь-яке житло у м. Свалява. В санаторії познайомився з відповідачем, який там працював, та в розмові з ним дізнався, що він продає нерухоме майно - дві земельні ділянки та два житлових будинки, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 . Зазначене майно було оцінено відповідачем в 150000 доларів США. При розмові відповідач повідомив позивача, що площа земельних ділянок, які він продає складає 0,2 га. Будь-яких документів про право власності на нерухоме майно, яке він пропонує, відповідач не надавав, як i документи про ринкову вартість цього майна, а самостійно перевірити це позивач не міг, оскільки відповідні державні реєстри на той час не працювали через агресію рф. Крім того, позивач був згоден на будь-який варіант через страх втрати житла в м. Києві. З приводу пропозицій відповідача щодо продажу двох житлових будинків та двох земельних ділянок, власником яких він нібито був, була укладена усна домовленість про подальшу купівлю-купівлю даного нерухомого майна. З метою підтвердження своїх намірів купівлі нерухомого майна, ОСОБА_3 попросив позивача сплатити аванс в cyмі 50000 доларів США, на що останній погодився та, без складання будь-якого документа, передав йому цю суму. Через деякий час позивач схаменувся, та 22.03.2022 попросив відповідача написати розписку на цю суму, що ним i було зроблено. Згідно даної розписки ОСОБА_3 підтвердив факт отримання від позивача завдатку (авансу) в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США за житловий будинок, земельну ділянку площею 0,0941 га та земельну ділянку біля будинку/город/ площею 0,0973 га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 , загальною вартістю 150000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США та зобов`язується підписати основний договір купівлі-продажу житлового будинку та земельних ділянок на протязі 1 місяця після закінчення воєнного стану на території України. У випадку не підписання договору купівлі-продажу вказаних об`єктів нерухомого майна з вини ОСОБА_3 , він зобов`язався повернути отриманий завдаток в розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) доларів США. Також в період з 14.04.2022 року по 05.05.2022 року позивач ще додатково сплатив відповідачу 17825 доларів США, про що 06.05.2022 року була складена ще одна розписка, згідно якої ОСОБА_3 отримав цю зазначену суму, та що загальна сума отриманих коштів ОСОБА_3 за житловий будинок та земельну ділянку складає 67825 (шістдесят сім тисяч вісімсот двадцять п`ять) доларів США.

Пізніше виявилось, що одна з земельних ділянок, а саме, земельна ділянка біля будинку/город/ площею 0,0973 га, має обмеження у використанні, оскільки вздовж неї проходить високовольтна електрична мережа, що є обмеженням у використанні земельної ділянки, про що відповідач позивача не повідомив. В розписці домовленість була зазначена як попередній договір, але будь-яких конкретних умов ми письмово не визначали, нотаріально не посвідчували, та у державного реєстратора не реєстрували.

Інша ділянка, за яку Відповідач отримав завдаток згідно розписки, та була вказана як город, межує з вищезазначеною ділянкою, має площу 0,0973 га, та її кадастровий номер :02:048:0029, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, належить іншій особі - ОСОБА_4 , який є сином відповідача, на праві приватної власності, що підтверджується Інформацією сформованою за допомогою додатку "Реєстр нерухомості" від 16 червня 2023 року, підстава для державної реєстрації: рішення органу місцевого самоврядування Про затвердження проектів землеустрою щодо земельних ділянок та передачу їх у власність, серія та номер: 228, виданий: 16.09.2016, видавник: Свалявська міська рада. Те, що вказана земельна ділянка площею 0,0973 га, кадастровий номер :02:048:0029, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, належить іншій особі - ОСОБА_4 , який є сином відповідача, також підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-016 від 20.10.2016 року та Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку від 06 червня 2023 року. Крім того, згідно з Інформацією з Державного земельного кадастру про право власності на земельну ділянку від 06 червня 2023 року в графі Відомості про зареєстроване обмеження у використанні земельної ділянки вказано вид обмеження - Охоронна зона навколо (уздовж) об`єкта енергетичної системи, найменування юридичної особи Закарпаттяобленерго. Тобто, власником однієї із земельних ділянок, які позивачу пропонував відповідач ОСОБА_3 та, за яку отримав завдаток(аванс) і яка вказана в розписці від 22 березня 2022 року та в розписці від 06 травня 2022 року, є його син ОСОБА_4 . При визначенні умов купівлі будинку та двох земельних ділянок площею 0,0941 га та земельної ділянки біля будинку(город) площею 0,0973га, що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 , загальною вартістю 150000 (сто п`ятдесят тисяч) доларів США між позивачем та відповідачем, написанні розписок, та отриманні завдатку (авансу) за розписками, син відповідача ОСОБА_4 участі не приймав, будь-яких документів щодо так званого попереднього договору між позивачем та сином відповідача не підписувалося, згоди на продаж земельної ділянки з кадастровим номером :02:048:0029, загальною площею 0,0973 га, цільове призначення для ведення особистого селянського господарства, син відповідача також не надавав, довіреностей на вчинення дій від свого імені на ім`я свого батька - відповідача не надавав. Вимоги мотивує тим, що відповідач фактично свідомо ввів позивача в оману та приховав, що він є власником лише одного будинку та однієї земельної ділянки з кадастровим номером :02:048:0031, площею 0,0941 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 . Власником іншої земельної ділянки з кадастровим номером :02:048:0029, площею 0,0973 га, яка пропонувалась відповідачем, як город біля будинку, належить сину відповідача, ОСОБА_4 . Позивач зазначив, що якщо б він знав про це під час домовленостей у березні 2022 року, він би зразу відмовився від купівлі двох будинків і двох земельних ділянок, запропонованих відповідачем. На всі вимоги повернути гроші відповідач відповів відмовою у зв`язку з тим, що ці гроші він вже витратив на купівлю квартири і грошей у нього немає .

Оскільки ОСОБА_3 безпідставно і незаконно набув належні позивачу кошти в сумі 67825 доларів США, і на цей час відмовляється їx повернути позивачу, то позивач вимушений звернутись за захистом своїх прав до суду та просить суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 кошти в сумі в 67825 доларів США, як з особи, яка набула майно за рахунок позивача без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно).

Суд своєю ухвалою від 13.07.2023 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі за правилами загального провадження та призначив підготовче засідання. Сторонам направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі та відповідачу копія позовної заяви з доданими до позову документами з використанням послуг поштового зв`язку, які надаються АТ "Укрпошта". Інформація щодо справи розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет - e-mail .

Судовий розгляд справи призначений відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 30 листопада 2023 року.

Відповідно до ухвали Свалявського районого суду Закарпатської області від 21.09.2023 року за клопотанням представника-адвоката Омельченко Т.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 суд забезпечив проведення судового засідання в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою системи "EasyCon" з використанням власних технічних засобів (логін у програмі "EasyCon" - ІНФОРМАЦІЯ_2 - представника позивача Омельченко Т.Л. ).

Відповідно до ухвали Свалявського районого суду Закарпатської області від 30.11.2023 року за клопотанням представника-адвоката Омельченко Т.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про забезпечення позову, судом задоволено клопотання частково. Накладено арешт на житловий будинок загальною площею 87,0 кв.м. з надвірними спорудами за адресою АДРЕСА_3 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 шляхом заборони розпорядження та відчуження цим майном. У задоволенні заяви представника-адвоката Омельченко Т.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту: на ??земельну ділянку площею 0,0941 га, кадастровий номер :02:048:0031, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що належить ОСОБА_3 ; ??квартиру загальною площею 42.6 м.кв., житловою площею 11.5м.кв. за адресою АДРЕСА_5 із забороною будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо вказаного майна - відмовлено.

Розгляд справи призначено на 14:00 годину 24.01.2024 року.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали повністю. Позивач пояснив, що з початком військових дій на територіїї України - виїхав з м. Київ у м.Свалява , де і домовився з відповідачем про купівлю житлових будинків та земельних ділянок. Однак, його дружина заперечила щодо укладання вказаних договорів, і він був змушений відмовитися від намірів придбати нерухомість. У зв`язку з наведеним просить суд стягнути з відповідача кошти, які йому передані у якості завдатку.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що відповідно до розписки, наданої відповідачем 06.05.2022 року, такий отримав від позивача 50 000 доларів США за житловий будинок та земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_3 , загальною вартістю 150 000 доларів США та додатково отримав з 14.04.2022 року по 05.05.2022 року - 17825 доларів США.

Загальна сума становить 67825 доларів США.

Окрім іншого, суду надано спільну розписку позивача та відповідача, датовану 22 березня 2022 року, відповідно до якої позивач та відповідач підтвердили факт отримання завдатку (авансу) в розмірі 50 000 доларів США відповідачем від позивача за придбання житлового будинку та двох земельних діялянок та засвідчили, що у випадку неукладання договору з причин, що залежать від позивача завдаток (аванс) поверненню не підлягає, а у випадку неукладання договору з причин, що залежать від відповідача, такий підлягає поверненню.

Отже, передані позивачем кошти є авансом, сторони не уклали та не оформили договір чи попередній договір купівлі-продажу нерухомого майна за формою, передбаченою ст. 657 ЦК України; одна сторона відмовилися від майбутнього укладення договору, однак особа, що отримала грошову суму, відмовляється від повернення отриманого. Оскільки договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, тому передані позивачем відповідачу гроші є авансом.

Будь-яких доказів попередження відповідача про відмову від укладення договору позивачем суду не надано.

ОБГРУНТУВАННЯ ВИСНОВКІВ СУДУ :

Позивач як спосіб захисту своїх прав обрав застосування ст. 1212 ЦК України, зокрема вважає отримані відповідем кошти безпідставно збереженим майном і саме з цих підстав просить позов задовольнити

Згідно ст. 1212 ЦК України - особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

2. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

3. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, ВС неодноразово роз`яснював, що зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося в незаборонений цивільним законодавством спосіб з метою забезпечення породження учасниками відповідних правовідносин у майбутньому певних цивільних прав та обов`язків, зокрема, внаслідок тих чи інших юридичних фактів, правомірних дій, які прямо передбачені частиною другою статті 11 ЦК України.

Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала.

ВС дійшов висновку, що для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося.

Суд касаційної інстанції зазначив, що у разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, якщо така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена, або була відсутня взагалі.

За такого, отримані від позивача кошти за договором завдатку (авансу) не були безпідставно набутим майном відповідачем.

Отже, посилання представника позивача на положення ст. 1212 ЦК України як на правову підставу позову є наслідком невірного тлумачення ним норм права.

За наведених обставин, у позові необхідно відмовити.

Відповідно до п.2 ч.5 ст. 265 ЦПК України - у резолютивній частині рішення зазначаються розподіл судових витрат. Відповідно до п.6 ст. 264 ЦПК України - під час ухвалення судового рішення суд вирішує питання розподілу між сторонами судових витрат; ч. 1 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.7 ст. 141 ЦПК України - якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позовної заяви до суду на підставі п.10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" (від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи), а тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Відповідно до ч.9,10 ст.158 ЦПК України - у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Статтею 129 - 1 Конституції України визначено: Суд ухвалює рішення іменем України. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010 року).

У контексті вказаної практики суд уважає наведене обґрунтування цього рішення достатнім.

Відповідно до ч.1 ст. 18 ЦПК України - судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Керуючись ст. 13, 81, 89, 95, 206, 258, 259, 263, 264, 265, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, ст.4 ЦПК України, ст. 11, 1212 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

У позові ОСОБА_1 (ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_1 , тел. НОМЕР_1 , адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), представник позивача Омельченко Тетяна Леонідівна (ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 , тел. НОМЕР_3 , адреса АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 (тел. НОМЕР_5 , адреса АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ) про витребування безпідставно отриманих активів (грошових коштів) - відмовити.

Судові витрати компенсувати за рахунок держави.

Заходи забезпечення позову, вжиті відповідно до ухвали Свалявського районного суду Закарпатської області від 30.11.2024 року зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається протягом 30 днів до Закарпатського апеляційного суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ-СУДДЯ Н.М.ЖИГАНСЬКА