Справа №473/381/23
Провадження 22-ц/812/214/24 Доповідач апеляційного суду Кушнірова Т.Б.
Постанова

Іменем України

12 лютого 2024 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду у складі:

головуючого Кушнірової Т.Б.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Чумаченко К.О.,

за участю:

- позивача ОСОБА_1 ,

- представника позивача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 Усікова Олексія Віталійовича на рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 24 листопада 2023 року під головуванням судді Ротар М.М., в приміщенні цього ж суду, о 13 год.37 хв., повний текст рішення від цієї ж дати суд склав 29 листопада 2023 року, у справі № 473/381/23, за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а:

У січні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який обґрунтовував наступним.

15 листопада 2022 року під час заміни літньої гуми на автомобілі марки KIA Sportage 2021 року випуску, д/н НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , та знаходиться у користуванні позивача, були пошкоджені два колесні диски. Заміна гуми відбувалась на шиномонтажу, який розташований в АДРЕСА_1 та належить на праві власності фізичній особі підприємцю (далі ФОП) ОСОБА_3 .

Позивач вважає, що диски пошкоджені внаслідок неналежного виконання працівниками відповідача шиномонтажних робіт, тобто з вини відповідача.

Посилаючись на те, що відповідач добровільно не бажає відшкодувати завдані збитки, просив стягнути з ФОП ОСОБА_3 на його користь вартість двох нових колесних дисків у розмірі 28 320 грн.

Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановлено стягнути з ФОП ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування майнової шкоди 28 320 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем доведено, що автомобільні диски були пошкоджені внаслідок дій відповідача та установлено причинно-наслідковий зв`язок між діями останнього та шкодою, завданою ОСОБА_1 .

У апеляційній скарзі представник ФОП ОСОБА_3 ОСОБА_5 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та постановити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність доказів, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача.

Позивач не довів, що пошкодження дисків сталося саме 15 листопада 2022 року, саме на шиномонтажу ФОП ОСОБА_3 внаслідок винних дій працівників відповідача.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги, представник посилався також на те, що недоведеним є розмір завданої позивачу шкоди.

Суд не врахував положення ч.2 ст. 1192 ЦК України, якою передбачено, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Судом не встановлена вартість робіт, необхідних для ремонту пошкодженої речі та не взято до уваги, що диски не були втрачені, позивач продовжує ними користуватись, а тому стягнення вартості нових дисків є помилковим.

23 січня 2024 року від ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, доводи якого зводяться до того, що вимоги апеляційної скарги безпідставні, необґрунтовані, скарга є такою, що не підлягає задоволенню.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб марки KIA Sportage, 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , зареєстровано за ОСОБА_4 та перебуває в користуванні позивача ОСОБА_1

15 листопада 2022 року ОСОБА_1 звернувся до ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ) для заміни літньої гуми на зимову, що підтверджується товарним чеком про оплату вартості робіт від 15 листопада 2022 року. Відповідно до товарного чеку були вчинені наступні дії: шиномонтаж, балансировка, зняття та встановлення колес.

Під час зняття та встановлення зимової гуми, працівниками шиномонтажу були пошкоджені два диски шляхом часткового зняття механічним способом керамічного покриття та металевої поверхні.

З метою фіксування спричинених пошкоджень автомобілю, позивач цього ж дня, не відїзджаючи від шиномонтажу, звернувся до Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області. На телефонне повідомлення працівники поліції виїхали на місце події, прийняли заяву про вчинене правопорушення та відібрали пояснення.

Протоколом огляду автомобіля марки КІА Sportage, 2021 року випуску, д/н НОМЕР_1 , складеного слідчим СВ Вознесенського РУП ГУНП в Миколаївській області 15 листопада 2022 року та фотознімками до нього, зафіксовано факт пошкоджень лако фарбного покриття двох дисків, що виникли під час зняття та установки гумових шин при застосуванні шиномонтажного верстату.

В судовому засіданні допитаний свідок ОСОБА_6 , який проводив огляд місця події та пояснив, що 15листопада 2022 року до відділу поліції надійшла заява ОСОБА_1 про те, що цього дня внаслідок заміни гуми на авто, марки КІА Sportage, д/н НОМЕР_1 пошкоджено два диски (адреса шиномонтажу м. Вознесенськ вул. Чубчика 4 Миколаївська область).

Виїздом на місце було встановлено, що транспортний засіб марки КІА Sportage, 2021 року випуску, д/н НОМЕР_1 знаходився на стоянці біля шиномонтажу ФОП ОСОБА_3 , під час його огляду мали місце характерні ознаки свіжих, а не застарілих пошкоджень, які могли утворитися на час огляду від верстату під час шиномонтажу. Працівники відповідача не заперечували, що ними проводилися шиномонтажні роботи на автомобілі позивача, але не погоджувались, що пошкодження виникли під час зняття та установки шин на диски автомобіля.

За положеннями частини першої статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Отже, відповідальність за завдану шкоду може наставати лише за наявності підстав, до яких законодавець відносить: наявність шкоди; протиправну поведінку заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вину.

Таким чином, суд першої інстанції належним чином дослідивши наявні в матеріалах справи докази і правильно застосувавши норми права, дійшов обґрунтованого висновку, що в результаті наданої працівниками ФОП ОСОБА_3 послуги з шиномонтажу, яка була неналежної якості, ОСОБА_1 заподіяно збитки. Отже, між діями відповідача та збитками, завданими ОСОБА_1 , є причинно-наслідковий зв`язок.

Не є переконливими твердження заявника в апеляційній скарзі про недоведеність вини відповідача у завданні шкоди.

З урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України з відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідач не надав суду жодного доказу на спростування своєї вини у завданні шкоди позивачу, хоча відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, це є його процесуальним обов`язком.

Водночас, визначаючи розмір матеріальних збитків, суд не встановив дійсних обставин справи в цій частині.

Відповідно до наданого позивачем рахунку-фактури № від 23 листопада 2023 року, виданого ПАТ «Кіровоград-Авто», вартість запчастин диск колеса легкосплавний 17, код товару згідно з УКТ ЗЕД на автомобіль марки KIA Sportage, 2021 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_3 , в кількості дві штуки становить 47 964,48 грн.

Згідно рахунку фактури № від 12 грудня 2022 року, вартість запчастин складала 28 320 грн.

При зверненні із позовом позивач просив відшкодувати йому шкоду, завдану внаслідок пошкодження його майна, яка складається з вартості нових колесних дисків у кількості 2 шт., посилаючись на рахунок фактуру № від 12 грудня 2022 року.

Відповідно до частин першої-третьої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками є, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно зі статтею 1192 ЦК України якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі; розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Аналіз наведених правових норм свідчить про те, що розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Подібні за змістом висновки, зокрема щодо застосування положень ст. 1192 ЦК України, викладено у постановах Верховного Суду від 26 квітня 2022 року у справі № 265/5388/20 (провадження № 61-14462св21), від 18 травня 2022 року у справі № 761/11792/16-ц (провадження № 61-42292св18), від 20 червня 2022 року у справі № 156/1162/20 (провадження № 61-19св22).

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 вересня 2021 року у справі № 754/1108/15-ц (провадження № 61-16856св20) зазначено, що «при визначенні розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що на момент вирішення даного спору колесні диски знаходяться у нього, мають пошкодження у вигляді подряпин лако фарбного покриття, вони є придатними для експлуатації і можуть використовуватися за призначенням. Він вважає за недоцільне відновити попереднє становище пошкодженого майна шляхом полагодження, оскільки це, на його думку вплине на зовнішній вигляд КТЗ, який знаходиться на гарантійному обслуговуванні.

За такого, пошкоджене майно не може вважатись втраченим у розумінні положень ст. 1192 ЦК України.

Будь яких доказів щодо вартості відновлювального ремонту пошкоджених дисків (враховуючи й коефіцієнт фізичного зносу), позивач не надав.

За наведених обставин, враховуючи, що майно на час розгляду справи не втрачене, відсутні передбачені ст. 1192 ЦК України підстави для відшкодування ринкової вартості нових колесних дисків на підставі рахунку фактури № від 12 грудня 2022 року.

Такий підхід до визначення розміру збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, який ґрунтується на тому, що розмір збитків повинен відповідати реальній вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, є усталеним.

Наведе, не позбавляє позивача права звернутися до суду з окремим позовом щодо відшкодування шкоди, яка відповідатиме розміру фактично понесеним ним витратам на ремонт пошкоджених дисків.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що позивач має право на відшкодування шкоди, завданої пошкодженням майна (автомобільних дисків), однак не звернув уваги на положення норм закону, які регулюють спірні правовідносини, тому помилково стягнув шкоду у заявленому позивачем розмірі.

За такого, доводи апеляційної скарги представника відповідача частково заслуговують на увагу.

Враховуючи наведене та положення ч.2 ст. 1192 ЦК України, колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в позові.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 381 -384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ОСОБА_5 задовольнити.

Рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 24 листопада 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В позові ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про відшкодування шкоди відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Головуючий

Судді:

______________

Повний текст судового рішення виготовлено 13.02.2024 р.