Справа № 194/649/24
Номер провадження № 2/194/398/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2024 року м.Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Корягіна В.О.,

за участю секретаря судового засідання Сафонової А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Тернівка Дніпропетровської області в спрощеному провадженні цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Грибанов Д.В. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 27 листопада 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . 28 червня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір факторингу № 28/06/23, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 28/06/23 від 28 червня 2023 року набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 12425,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12423,33 грн., заборгованість за відсотками 1,67 грн. Після отримання права вимоги до відповідача, а саме з 28 червня 2023 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Крім того, 08 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 07620-02/2022. 08 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір факторингу № 08122022, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору. Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 08122022 від 08 грудня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 07620-02/2022 в сумі 9075,00 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 3000,00 грн., загальна сума боргу по відсоткам 6075,00 грн. Зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 14 червня 2021 року позивачем не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором № у розмірі 12425,00 грн., за кредитним договором № 07620-02/2022 у розмірі 9075,00 грн., всього у загальному розмірі 21500,00 грн., та суму сплаченого судового збору.

Відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволені позову в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 07620-02/2022від 08 лютого 2022 року. Зазначила, що позивач не надав суду доказів перерахування на її поточні рахунки грошових коштів за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року та жодних грошових коштів за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року, після його підписання сторонами, не було перераховано ТОВ «ІНВЕСТРУМ ГРУП» на її поточні рахунки. Розрахунок заборгованості за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року, здійснений первісним кредитором, позивачем суду не надано. Наданий позивачем розрахунок заборгованості по вищезазначеному кредитному договору лише констатує суму заборгованості, визначену первісним кредитором і вказує на відсутність будь-яких нарахувань з моменту укладення договору факторингу Позивачем. Однак, такий розрахунок не є належним і достовірним доказом у даній справі, у розумінні положень ст. ст. 77 і 79 ЦПК України, оскільки не дозволяє визначити дійсний розмір заборгованості. Окрім цього, із позовної заяви ТОВ «ФК «ЄАПБ» вбачається, що відповідачці були нараховані відсотки за користування кредитними коштами за період з 08 лютого

2022 року по 08 грудня 2022 року, тоді як датою повернення кредиту та сплати нарахованих відсотків є 07 березня 2022 року. Станом на 07 березня 2022 року, відповідно до додатку №1 до кредитного договору №07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року, загальна заборгованість мала скласти 5100,00 грн., з яких: 3000,00 грн. сума заборгованості за основною сумою боргу; 2100,00 грн. сума заборгованості за відсотками. Проценти за користування кредитом, які нараховуються в межах строку кредиту, визначені у договорі. Такі проценти розуміються як проценти за правомірне користування чужими грошовими коштами, розмір яких визначається договором або законом, які сплачує позичальник. Тобто, після спливу визначеного договором строку кредитного договору право кредитодавця нараховувати передбачені договором відсотки за кредитом припиняється.

Представник позивача надав суду відповідь на відзив, в якому просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Крім іншого зазначив, що відповідно до п.1.1. кредитним договором №07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року Товариство надає Клієнту фінансовий кредит

в розмірі 3 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.2. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 28 днів, тобто до 07.03.2022. Дата надання кредиту 08.02.2022 року. Відповідно до п. 1.3. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912.5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2.50% (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Відповідно до п. 2.4. Якщо відповідно до пункту 1.5. цього Договору, Клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов Договору проценти підлягають перерахуванню за процентною ставкою - 3,2 % на добу. з першого дня прострочення користування кредитними коштами та оплаті Клієнтом в повному обсязі на загальних умовах, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Відповідно до п. 2.5. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 4.3. У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.4. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. Виходячи з вищевикладеного, Відповідачу надали кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн. під процентною ставкою в розмірі 2,5 відсоток від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом. Кредит надавався строком на 28 днів, це 75,00 грн нарахування процентів за 1 день. За 28 днів, процент складав 2100,00 грн. Відповідач через 28 днів після укладення Кредитного договору повинен був повернути 5100,00 грн (тіло кредиту + проценти за 28 днів). Але у зв`язку з тим, що Відповідач не дотримався умов погашення заборгованості, та не виконав свої зобов`язання перед Товариствам, то відсотки за користування кредитними коштами становить 3,2 % на добу, з першого дня користування кредитними коштами, а це 96,00 грн на добу, та можуть нараховуватися не більше 90 календарних днів. 96,00 грн х 90 днів = 8 640,00 грн сума яку Первісний кредитор міг нарахувати. Виходячи з суми заборгованості яка нарахована за відсотками, можна дійти висновку, що проценти нараховувалися навіть менше ніж 90 днів.

Відповідач надала суду заперечення на відповідь на відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № 07620-02/2022від 08 лютого 2022 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, але в позовній заяві просить розглядати справу без його участі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Надав суду докази перерахування відповідачу грошових коштів за кредитним договором № 07620-02/2022від 08 лютого 2022 року.

Відповідач надала суду письмову заяву розглядати справу без її участі.

Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, обґрунтування позовних вимог та їх заперечення, суд приходить до наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що 27 листопада 2021 року між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № . Згідно умов зазначеного договору АТ «ОТП Банк» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 29749,00 грн., з яких 23760,00 грн. на придбання товару та 5989,00 грн. розмір першого внеску, строком до 27 травня 2022 року, з фіксованою процентною ставкою 0,01% річних. Кредит надано на придбання товару загальною вартістю 29749,00 грн. Проценти нараховуються за користування кредитом в межах строку позики.

Відповідно до видаткової накладної № 14-11140743 від 27 листопада 2021 року вартість товару склала 29749,00 грн., товар отримала ОСОБА_1 27 листопада 2021 року.

Відповідачем не оспорюється укладення нею та АТ «ОТП Банк» кредитного договору № від 27 листопада 2021 року.

28 червня 2023 року між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір факторингу № 28/06/23, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 28/06/23 від 28 червня 2023 року набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № в сумі 12425,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12423,33 грн., заборгованість за відсотками 1,67 грн.

Як вбачається з розрахунку заборгованості за кредитним договором № від 27 листопада 2021 року ОСОБА_1 належним чином не виконувала своїх зобов`язань за вказаним договором, унаслідок чого у неї перед ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» утворилася заборгованість, яка за період з 28 червня 2023 року по 29 лютого 2024 року становить 12425,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12423,33 грн., заборгованість за відсотками 1,67 грн.

Крім того, 08 лютого 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 07620-02/2022, який був підписаний електронним підписом позичальника та надісланий на номер мобільного телефону відповідача. Згідно умов зазначеного договору ТОВ «ФК «Інвеструм» надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 3000,00 грн. строком на 28 днів до 07 березня 2022 року, на умовах строковості, зворотності, платності (далі кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором. Відповідно до п.1.2. Тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 28 днів, тобто до 07.03.2022 року. Дата надання кредиту 08.02.2022 року. Відповідно до п. 1.3. За користування кредитом Клієнт сплачує Товариству 912.5% (процентів) річних від суми кредиту в розрахунку 2.50% (процентів) на добу. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Відповідно до п. 2.4. Якщо відповідно до пункту 1.5. цього Договору, Клієнт прострочить виконання зобов`язання, або в разі пролонгації кредиту зі зниженою процентною ставкою, нараховані згідно умов Договору проценти підлягають перерахуванню за процентною ставкою - 3,2 % на добу з першого дня прострочення користування кредитними коштами та оплаті Клієнтом в повному обсязі на загальних умовах, при цьому Клієнт погоджується, що такий перерахунок процентів за користування кредитом не є односторонньою зміною умов договору. Відповідно до п. 2.5. Обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за цим Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються у відсотках від суми кредиту з першого дня надання кредиту Клієнту (перерахування грошових коштів на банківський рахунок, вказаний Клієнтом) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування грошових коштів на поточний рахунок Товариство) включно. Нарахування і сплата процентів проводиться на залишок заборгованості за кредитом. 4.3. У разі, якщо Клієнт не повернув кредит в строк, зазначений в п. 1.2. цього Договору та/або в Додатку(ах) до цього Договору, проценти передбачені в п. 2.4. цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 (дев`яноста) календарних днів, починаючи з першого дня прострочення виконання умов Договору. Приймаючи умови кредитного договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватися. Договір підписаний з використанням електронного підпису W 8189 відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Рахунок позичальника не зазначений.

Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні системи» від 17 червня 2024 року, 08 лютого 2022 року о 13:10:05 було успішно перераховано 3000,00 грн. на карту НОМЕР_1 .

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року, вбачається, що 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 перераховано 3000,00 грн., ID транзакція 3835587. Прострочені відсотки нараховувані за період з 08 березня 2022 року по 06 червня 2022 року у розмірі 6075,00 грн., тобто за 90 днів.

08 грудня 2022 року між ТОВ «ФК «Інвеструм» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», було укладено договір факторингу № 08122022, у відповідності до якого первісний кредитор відступив позивачу право вимоги до відповідача коштів, право на одержання яких належить первісному кредитору.

Відповідно до Витягу з реєстру боржників до договору факторингу № 08122022 від 08 грудня 2022 року ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 07620-02/2022, боржник ОСОБА_1 в сумі 9075,00 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 3000,00 грн., загальна сума боргу по відсоткам 6075,00 грн.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року, вбачається, що заборгованість за кредитним договором за період з 08 грудня 2022 року по 29 лютого 2024 року складає 9075,00 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 3000,00 грн., загальна сума боргу по відсоткам 6075,00 грн.

Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України).

Згідно із статтею 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Згідно із ст. ст. 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Відповідно до статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно до пункту першого частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відступлення права вимоги по суті - це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Частиною першою статті 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно статті 514 ЦК до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Згідно статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Положеннями частини першої статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною другою статті 1056-1 ЦК України встановлено, що розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону). Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII).

За змістом статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Положення статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.

Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

При цьому, за змістом наведеного Закону електронним підписом, тобто одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.

Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі "логін-пароль", або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.

Аналогічні за змістом висновки, викладені у численних постановах Верховного Суду, зокрема постанові від 12 січня 2021 по справі №524/5556/19, від 09 вересня 2020 року по справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року по справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року по справі №127/33824/19 тощо.

Отже, як вбачається з кредитних договорів, між сторонами досягнуто згоду щодо всіх істотних умов договорів позики, які оформлені сторонами в електронній формі, з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду від 02 лютого 2022 року у справі № 345/3085/19.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути змінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

В ч. 2 ст. 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

За змістом наведених положень закону боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на її погашення первісному кредитору і таке виконання є належним.

При цьому, у разі заміни первісного кредитора у зобов`язанні, останній повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення, в тому числі і первинні документи, що підтверджують факт виконання свого обов`язку перед позичальником, тобто факт надання коштів у кредит.

Підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи (частина перша статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Таким чином, з наведених норм законодавства вбачається, що доказом надання кредитодавцем позичальнику кредитних коштів є саме первинні документи, вимоги до яких встановлені Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

Аналогічні за змістом висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 11 вересня 2019 року по справі №755/2284/16-ц, провадження №61-4685св19.

Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано копії кредитних договорів та складені позивачем розрахунки заборгованості за кредитними договорами.

Факт отримання відповідачем кредитних коштів за кредитним договором № від 27 листопада 2021 року нею не спростовується, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитним договором № від 27 листопада 2021 року відповідач визнає повністю.

Натомість, відповідач не визнає заборгованість за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року.

Відповідно до довідки ТОВ «Універсальні платіжні системи» від 17 червня 2024 року, 08 лютого 2022 року о 13:10:05 було успішно перераховано 3000,00 грн. на карту НОМЕР_1 .

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року, вбачається, що 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 перераховано 3000,00 грн., ID транзакція 3835587. Прострочені відсотки нараховувані за період з 08 березня 2022 року по 06 червня 2022 року у розмірі 6075,00 грн., тобто за 90 днів. Вбачається, що відповідач не здійснювала погашення заборгованості за кредитним договором.

Отже, за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року відповідачу надали кредитні кошти у розмірі 3 000,00 грн. під процентною ставкою в розмірі 2,5 відсоток від суми кредиту за кожний день користування кредитом. Кредит надавався строком на 28 днів, це 75,00 грн нарахування процентів за 1 день. За 28 днів, процент складав 2100,00 грн. Відповідач через 28 днів після укладення Кредитного договору повинен був повернути 5100,00 грн (тіло кредиту + проценти за 28 днів). Але у зв`язку з тим, що відповідач не дотрималася умов погашення заборгованості, та не виконала свої зобов`язання перед позивачем, то відсотки за користування кредитними коштами становлять 3,2 % на добу, з першого дня користування кредитними коштами, а це 96,00 грн на добу, та можуть нараховуватися не більше 90 календарних днів. 96,00 грн х 90 днів = 8 640,00 грн сума яку Первісний кредитор міг нарахувати. Виходячи з суми заборгованості яка нарахована за відсотками, можна дійти висновку, що проценти нараховані за 90 днів.

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року, вбачається, що 08 лютого 2022 року ОСОБА_1 перераховано 3000,00 грн., ID транзакція 3835587. Прострочені відсотки нараховувані за період з 08 березня 2022 року по 06 червня 2022 року у розмірі 6075,00 грн., тобто за 90 днів.

При цьому, у вищезазначених договорах зазначено та погоджено сторонами, що нарахування процентів за договором здійснюється за користування кредитом. Тобто, проценти визначені за користування кредитом, а не як міра відповідальності за невиконання кредитного договору відповідачем.

Термін «користування чужими коштами» Велика Палата Верховного Суду розтлумачила в постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 (пункти 34, 35, 37 відповідно).

Термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше - це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення - прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством. Зокрема, відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів установлюються договором; якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Такі ж правила щодо сплати процентів застосовуються до кредитних відносин у силу частини другої статті 1054 ЦК України .

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані законодавством. У цьому разі відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, «користування кредитом» - це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору.

Таким чином, можливість нарахування процентів поза межами строку кредитування чи після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту та розмір таких процентів залежать від підстави їх нарахування згідно з частиною другою статті 625 ЦК України. У подібних спорах судам необхідно здійснити тлумачення умов відповідних договорів та дійти висновку, чи мали на увазі сторони встановити нарахування процентів як міри відповідальності у певному розмірі за період після закінчення строку кредитування або після пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, чи у відповідному розділі договору передбачили тільки проценти за правомірну поведінку позичальника (за «користування кредитом»). У разі сумніву слід застосовувати принцип contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem, тобто слова договору тлумачаться проти того, хто їх написав)

Вище зазначена правова позиція викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року по справі №910/4518/16.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12 викладена правова позиція стосовно того, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

З моменту отримання права вимоги до відповідача, позивачем не здійснювалось нарахування відсотків.

В кредитному договорі № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року зазначено, що відсотки нараховуються за користування кредитом, а не як міра відповідальності за невиконання кредитного договору відповідачем.

Таким чином, приймаючи до уваги те, що відповідач визнала заборгованість за кредитним договором № від 27 листопада 2021 року у розмірі 12425,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12423,33 грн., заборгованість за відсотками 1,67 грн., та не визнала заборгованість за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року у розмірі 9075,00 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 3000,00 грн., загальна сума боргу по відсоткам 6075,00 грн., суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача 15425,00 грн., з яких заборгованість за кредитним договором № від 27 листопада 2021 року у розмірі 12425,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12423,33 грн., заборгованість за відсотками 1,67 грн., та заборгованість за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року у розмірі 3000,00 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 3000,00 грн.

В частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 6075,00 грн. за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року, слід відмовити, оскільки позивачем надано докази, що заборгованість за відсотками нарахована за межами дії строку користування кредитного договору, оскільки кредит надано строком на 28 днів, а відсотки нараховані за 90 днів, при цьому позивач не зазначає, що це є вимоги про стягнення грошових коштів в порядку ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд пропорційно до задоволеної частини позовних вимог стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 2172,40 грн.

Керуючись ст.ст. 512, 516, 526, 527, 530, 549, 610, 611, 628, 629, 634, 638, 1052, 1054 ЦК України, ст.ст. 19, 76, 77, 81, 131, 141, 247, 256 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАС Комбанк», юридична адреса: 01032 м. Київ вул. Симона Петлюри, 30) заборгованість у розмірі 15425,00 грн. (з яких заборгованість за кредитним договором № від 27 листопада 2021 року у розмірі 12425,00 грн., з яких: заборгованість за основною сумою боргу 12423,33 грн., заборгованість за відсотками 1,67 грн., та заборгованість за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року у розмірі 3000,00 грн., з яких: загальна сума боргу по тілу 3000,00 грн.)

В частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 щодо стягнення заборгованості за відсотками в розмірі 6075,00 грн. за кредитним договором № 07620-02/2022 від 08 лютого 2022 року, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» (, IBAN № НОМЕР_3 в АТ «ТАС Комбанк», юридична адреса: 01032 м. Київ вул. Симона Петлюри, 30) судовий збір у сумі 2172,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2024 року.

Головуючий суддя: В.О. Корягін