ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 688/4414/23

Провадження № 22-ц/4820/428/24

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Талалай О. І. (суддя-доповідач), Корніюк А. П., П`єнти І. В.,

розглянув у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2023 року (суддя Цідик А. Ю.) у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, суд

у с т а н о в и в :

У жовтні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» (далі - Банк), звертаючись до суду із вказаним позовом, зазначало, що відповідно до укладеного 08 лютого 2011 року договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач у заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Взяті на себе за кредитним договором зобов`язання ОСОБА_1 не виконав, у зв`язку з чим станом на 17 вересня 2023 року виникла заборгованість у розмірі 30451,60 грн, з яких: 24478,38 грн - заборгованість за кредитом, 5973,22 грн - заборгованість за простроченими процентами.

Зазначену заборгованість позивач просив стягнути з відповідача.

Заочним рішенням Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за кредитним договором у сумі 24478,38 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судовий збір.

АТ КБ «ПриватБанк», не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови в позові, в апеляційній скарзі просить його скасувати в цій частині та ухвалити нове судове рішення про задоволення позовних вимог. Посилається на неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, неналежну оцінку доказів. Суд не врахував, що відповідач був ознайомлений з умовами кредитування та підписав довідку, у якій визначена, зокрема, базова процентна ставка за кредитом - 2,5 % на місяць. Активація відповідачем картки та користування рахунком свідчить про укладення сторонами кредитного договору. Із виписки по картковому рахунку вбачається, що ОСОБА_1 користувався кредитними коштами та частково погашав заборгованість.

Рішення в частині задоволення позову не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до пунктів 3-4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Установлено, що 08 лютого 2011 року між Банком і ОСОБА_1 був укладений договір про надання банківських послуг, відповідно до умов якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому змінювався. Укладення договору відбулося шляхом підписання відповідачем анкети-заяви. Відповідачем 08.02.2011 підписана також довідка про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду. Строк дії останньої з карток, виданої ОСОБА_1 , до грудня 2022 року.

За розрахунком позивача станом на 17 вересня 2023 року за договором виникла заборгованість у розмірі 55179,79 грн, з яких: 44609,47 грн - заборгованість за кредитом, 10570,32 грн - заборгованість за процентами за користування кредитом.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Відмову в позові про стягнення процентів суд мотивував недоведеністю позовних вимог, оскільки в матеріалах справи відсутні докази досягнення сторонами згоди щодо сплати процентів за користування кредитними коштами.

Такий висновок суду не відповідає обставинам справи та вимогам закону.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина 1 статті 634 ЦК України).

Частиною 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

У силу статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно з частиною 1 статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками (стаття 1046 ЦК України).

Отже, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами у договорі).

Зі змісту підписаної ОСОБА_1 довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду (а.с. 64) вбачається, що в ній зазначені пільговий період користування коштами, базова процентна ставка в місяць - 2,5%; розмір щомісячних платежів (що включають плату за використання кредитних коштів у звітному періоді) - 7% від заборгованості, але не менше 50 грн і не більше залишку заборгованості; термін внесення щомісячних платежів - до 25 числа місяця, наступного за звітним; процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування - 3,75 %.

Позивач пред`явив вимоги про стягнення заборгованості за договором, у тому числі, крім тіла кредиту, складових його повної вартості, зокрема заборгованості за простроченими процентами за користування кредитними коштами. На обґрунтування права вимоги в цій частині, в тому числі щодо розміру і порядку нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, надав виписку по особовому рахунку, копію довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду, підписаної ОСОБА_1 .

Отже, відповідач був ознайомлений і погодився з умовами кредитування при укладенні 08 лютого 2011 року договору про надання банківських послуг, зокрема щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, з розміром і терміном внесення щомісячних платежів.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого позивачем, проценти нараховані у розмірі, зазначеному у довідці про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 55 днів пільгового періоду.

Разом з тим, правильним є висновок суду першої інстанції, що наданий Банком витяг з Умов та правила надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем договору, оскільки не підписаний ним.

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору з огляду на їх мінливий характер.

Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто, дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки, характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

З урахуванням наведеного вище, суд першої інстанції безпідставно відмовив у позові про стягнення прострочених процентів, сплата яких передбачена укладеним між сторонами договором з урахуванням підписаної ОСОБА_1 довідки про умови кредитування.

Тому доводи апеляційної скарги про наявність правових підстав для задоволення позову про стягнення прострочених процентів заслуговують на увагу.

Із розрахунку позивача вбачається, що заборгованість за простроченими процентами складає 5973,22 грн.

Зазначена заборгованість за процентами підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на викладене рішення суду першої інстанції в частині відмови в позові підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про задоволення позову про стягнення прострочених процентів у сумі 5973,22 грн.

На підставі частин 1, 13 статті 141 ЦПК України рішення в частині вирішення питання про розподіл судових витрат підлягає зміні.

Стягнутий з ОСОБА_1 на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви підлягає збільшенню до 2684 грн.

Крім того, за подання апеляційної скарги з відповідача на користь Банку підлягає стягненню судовий збір у сумі 789,10 грн, виходячи з розміру судового збору, який підлягав сплаті за подання апеляційної скарги, а не надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2023 року в частині відмови в позові про стягнення прострочених процентів скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження вулиця Грушевського, 1Д, місто Київ, ІК ) заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом у сумі 5973,22 грн (п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят три грн 22 коп.).

Заочне рішення Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 грудня 2023 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Збільшити стягнуту з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» суму судового збору до 2684 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 789,10 грн (сімсот вісімдесят дев`ять грн 10 коп.).

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення у випадках, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 13 лютого 2024 року.

Суддя-доповідач О. І. Талалай

Судді А. П. Корніюк

І. В. П`єнта