ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м. Чернівці

Справа № 725/8878/23

Провадження № 22-ц/822/152/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Лисака І.Н., Перепелюк І.Б.

секретар: Тодоряк Г.Д.,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2023 року, головуючий у І-й інстанції Федіна А.В.,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про відшкодування моральної шкоди, завданої невиконанням судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1 підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідки про розмір мого грошового забезпечення позивача станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2022 та 01.02.2023.

З метою примусового виконання вказаного судового рішення Управлінням забезпечення примусового виконання рушень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) 26.09.2023 відкрито виконавче провадження ВП №72872294.

Натомість, після ухвалення адміністративним судом вказаного рішення, відповідач направив на його адресу копії довідок, а на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області оригінали, станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023, в яких відображені складові його грошового забезпечення (основні та додаткові), що не відповідають дійсності, та фактично призводять до зменшення розміру його пенсійного забезпечення, замість збільшення. Також відповідачем протиправно було неправильно застосовано множення на відповідний тарифний коефіцієнт розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року щодо посадового окладу, окладу за військовим званням та додаткових видів грошового забезпечення. Крім того, відповідно до довідок від 30.08.2022 станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 додаткові види грошового забезпеченні визначені в розмірі 496 грн та 537 грн, проте до розрахунку не включені такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження військової служби в розмірі 65% та премія 35%.

Зауважував, що наявна у розпорядженні Пенсійного фонду довідка про розмір його грошового забезпечення, надана без врахування висновків рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, містить відомості про його грошове забезпечення у розмірі більшому ніж ті, що відображені у довідках, наданих відповідачем на виконання судового рішення.

З урахуванням наведеного, він звернувся до відповідача за роз`ясненням та отримав лист від 12.09.2023 за №9/48, в якому відповідач повідомив, що всі складові його грошового забезпечення, відображенні у відповідних довідках, відповідають рішенню суду.

Вказував на те, що невиконання відповідачем судового рішення завдало йому моральних страждань як військовому пенсіонеру, якому протипоказані фізичні та психоемоційні перевантаження. Крім того, моральна шкода полягає в душевних стражданнях через порушення звичного способу життя, адже йому довелося неодноразово письмово звертатися до відповідача з метою реалізації свого права на отримання визначеного розміру допомоги, а потім і щодо виконання рішення суду через виконавче провадження. Звичний спосіб життя порушений внаслідок необхідності неодноразового звернення до суду за захистом свого права, а також до органів державної виконавчої служби через відмову відповідача добровільно виконати рішення суду в повному обсязі. Все зазначене викликає у нього відчуття приниження, образи, незахищеності, безнадійності, вимагає від додаткових зусиль, порушує звичний спосіб життя. Також з початком повномасштабного вторгнення росії він проходить військову службу та виконує завдання в посиленому режимі.

Просив сягнути з Державного бюджету України на його користь 30 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України коштів з єдиного казначейського рахунку України.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2023 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач надав позивачу роз`яснення щодо порядку обчислення складових грошового забезпечення, які містились у наданих на виконання судового рішення довідках, державним виконавцем закінчене виконавче провадження з примусового виконання рішення суду Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, у зв`язку із виконанням судового рішення та будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких суд міг б дійти висновку, що позивачем не виконано чи неналежним чином виконане судове рішення, чим завдано позивачу моральних страждань, матеріали справи не містять.

Суду не надано належних, допустимих та достовірних доказів, які б поза розумним сумнівом доводили недостовірність даних, відображених відповідачем у довідках, наданих ним на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, та тим самим невиконання вказаного рішення суду і, як наслідок, завдання позивачу моральних страждань.

На зазначене рішення суду позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вказує на те, що боржник намагається неналежним чином виконувати обов`язки рішення суду. Відповідно до довідок боржника від 30.08.2022 станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 - додаткові види грошового забезпеченні визначені для мене в розмірі 496 грн та 537 грн, проте до розрахунку не включені такі додаткові види грошового забезпечення, як надбавка за особливості проходження військової служби в розмірі 65% та премія - 35% тощо.

Судом першої інстанції не було взято до уваги, що на даний час постанова про закінчення виконавчого провадження оскаржена до суду встановленим порядком, тож не є такою, що набрала законної сили.

Особа, яка звернулася із заявою про компенсацію, не повинна доводити наявність цієї шкоди. Встановлення факту порушення права на виконання судового акта (рішення) в розумний строк є підставою для присудження компенсації.

Дії органів, організацій або посадових осіб, на яких покладено обов`язки з виконання судового акта, визнаються достатніми й ефективними, якщо вони здійснюються з метою своєчасного виконання такого акта.

Відповідач Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки подав відзив на апеляційну скаргу, в якій просить залишити її без задоволення.

Зазначає, що 26.09.2023 відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) відкрито виконавче провадження ВП№72872294 з приводу виконання виконавчого листа №600/2555/23-а від 12.09.2023 року, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом.

08 листопада 2023 року відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) закінчене виконавче провадження ВП№72872294 з приводу виконання виконавчого листа №600/2555/23-а від 12.09.2023, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом у зв`язку із повним виконанням вищезазначеного рішення.

Позивач не надав суду переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між оскаржуваним рішенням та завданням йому моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань, хвилювань тощо).

Необґрунтовано позивачем і заявлений розмір моральної шкоди 30 000 грн.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що з метою примусового виконання виконавчого листа №600/2555/23-а, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом, постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26 вересня 2023 року відкрито виконавче провадження ВП №72872294. За змістом виконавчого документу зобов`язано Чернівецький обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки підготувати і надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт та з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії, для здійснення обчислення та перерахунку пенсії з 01.02.2022 та 01.02.2023 р. відповідно (а/с 6-7).

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управлінням забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.11.2023 року вказане виконавче провадження було закінчене, оскільки державний виконавець встановив, що відповідно до листа Чернівецького обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 02.10.2023 №10023, боржником супровідним листом від 31.08.2023 №8744 направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (отримано 04.09.2023) довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХП «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" щодо визначення посадового окладу і окладу за військове звання шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт. Таким чином, рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/2555/23-а від 27.06.2023 було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №72872294 від 26.09.2023.

Відповідно до листа Чернівецького обласного ТЦК та СП від 12.09.2023 №9148 вбачається, що відповідач роз`яснив позивачу, що ІНФОРМАЦІЯ_1 під час складання довідок №ХЖ 17429 станом на 01.01.2022, 01.01.2023 років на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного застосовано: посадовий склад (ПО) та оклад за військовим званням (ОВЗ) обчислений шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом відповідно на 01.01.2022, 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт - відповідно до судового рішення, яке набуло чинності; додаткові види грошового забезпечення встановлено у розмірах, визначених Постановою № 704. Отже, під час складання довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій на виконання рішень судів застосовуються: ПО та ОВЗ (в т.ч., які обчислені виходячи 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати), додаткові види грошового забезпечення, розмір яких визначено судом, відповідно до судових рішень, які набули чинності; ПО та ОВЗ, додаткові види грошового забезпечення, розмір яких судом не установлені, відповідно до чинних нормативно правових актів - у фіксованих розмірах (класність, таємність, тощо) або в гарантовано мінімальних розмірах -для тих видів грошового забезпечення, фіксовані розміри яких не установлені (надбавка за особливості проходження служби та премія). Довідково, відповідно до Постанови №704 мінімальний розмір надбавки за особливості проходження служби - 0 відсотків ПО та ОВЗ і надбавки за вислугу років, премії- 10 відсотків посадового окладу. Грошове забезпечення звільнених військовослужбовців не може бути більшим за грошове забезпечення діючих військовослужбовців за аналогічними посадами, військовим званням та вислугою років.

У вказаному листі відповідач зазначив, що немає підстав для надання інших довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 та 01.01.2023 ніж ті, які вже надані до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (а/с 11-12).

На підтвердження позовних вимог щодо неналежного виконання рішення суду, позивач долучив до матеріалів справи довідку Чернігівського обласного ТЦК та СП від 28.04.2023 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022 для проведення з 01.02.2022 перерахунку пенсії на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.04.2023, яка видана ОСОБА_2 та звертав увагу на різницю у розмірах грошового забезпечення, зазначених у такій довідці порівняно із тими, що були видані йому.

Згідно зі статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

За положеннями статті 129-1 Конституції України обов`язковість рішення суду віднесено до основних засад судочинства.

Відповідно до частин першої, другої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частин другої-п`ятої цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

За загальним правилом підставою виникнення зобов`язання з компенсації моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди завданої особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади при здійсненні своїх повноважень виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом моральною шкодою.

Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (частина перша статті 1167 ЦК України).

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статями 1173 та 1174 ЦК України відповідно.

Згідно зі статтею 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової особи органу державної влади при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується на підставі статті 1174 ЦК України.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 750/1591/18-ц (провадження № 14-261цс19) вказано, що згідно зі статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини право заявника на відшкодування моральної шкоди у випадку надмірно тривалого невиконання остаточного рішення, за що держава несе відповідальність, презюмується.

Частиною першою статті 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною першою статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (частина перша статті 89 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 29 квітня 2021 року у справі № 405/500/18 (провадження № 61-14498св20), зазначено, що лише факт тривалого невиконання рішення суду та дії/бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби не є безумовною підставою для висновку про наявність причинного зв`язку між невиконанням/несвоєчасним виконанням рішення суду та завданою шкодою.

Верховний Суд у складі Касаційного господарського суду у постановах від 20 березня 2019 року у справі № 918/203/18, від 28 жовтня 2020 року у справі № 904/3667/19 дійшов висновку про те, що у справах про відшкодування шкоди доведення обґрунтованості вимог покладається на позивача, який має надати суду докази наявності шкоди, протиправності поведінки того, хто завдав шкоду, а також причинно-наслідковий зв`язок такої поведінки із завданою шкодою.

Тобто, причинний зв`язок, як обов`язковий елемент цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди, між протиправною поведінкою та шкодою виражається у тому, що шкода, повинна бути об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Встановивши фактичні обставини справи, надавши належну правову оцінку наявним у справі доказам, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що відповідач надав позивачу роз`яснення щодо порядку обчислення складових грошового забезпечення, які містились у наданих на виконання судового рішення довідках. В подальшому державним виконавцем закінчене виконавче провадження з примусового виконання рішення суду Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, у зв`язку із виконанням судового рішення та будь-яких належних та допустимих доказів, на підставі яких суд міг б дійти висновку, що позивачем не виконано чи неналежним чином виконане судове рішення, чим завдано позивачу моральних страждань, матеріали справи не містять.

Також судом першої інстанції вірно встановлено, що боржником супровідним листом від 31.08.2023 №8744 направлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (отримано 04.09.2023) довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 станом на 01.01.2022 та станом на 01.01.2023. Таким чином, на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду №600/2555/23-а від 27.06.2023 року відповідачем було направлено відповідні довідки до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №72872294 від 26.09.2023.

Оскарження позивачем постанови державного виконавця від 08 листопада 2023 року про закінчення виконавчого провадження не свідчить про її незаконність, оскільки до набрання законної сили про її скасування вона є чинною.

Також в матеріалах справи відсутні докази, що довідки про розмір грошового забезпечення станом на 2022 та на 2023 роки на ОСОБА_1 від 30 серпня 2022 року відповідачем складені з порушенням та/або не відповідають вимогам, викладеним в рішенні Чернівецького окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати, що боржником не виконано рішення чи виконано неналежним чином.

За таких обставин, позивачем належними та допустимими доказами не доведено факту та розміру завданої йому моральної шкоди унаслідок невиконання відповідачем судового рішення у справі № 600/2555/23-а, що є його процесуальним обов`язком.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності при вирішенні кожного окремого спору про відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення, що у цій справі суд не установив.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний (постанова Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі №917/1307/18).

Колегія суддів вважає, що належних та допустимих доказів для спростування висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції, передбачених статтями 76, 77, 78 ЦПК України, чи порушень норм процесуального права, які можуть бути підставою для скасування рішення відповідно до статті 376 ЦПК України, апеляційна скарга не містить.

На підставі викладеного, відповідно до вимог статті 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11 грудня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: І.Н. Лисак

І.Б. Перепелюк