Справа № 462/4540/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 листопада 2024 року Залізничний районний суд м. Львова в складі головуючої судді Гедз Б.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

встановив:

Представник ТОВ «Діджи Фінанс» - Романенко М.Е. звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 4584545 від 02.07.2021 у розмірі 16 954 грн та судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 2 422, 42 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 6 000,00 грн. Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що 02.07.2021 між ТзОВ «Мілоан» та відповідачем ОСОБА_1 був укладений у електронній формі Договір про споживчий кредит, відповідно до умов якого на підставі платіжного доручення відповідачу перераховано на кредитний рахунок кредитні кошти у розмірі 7 100 грн. 11.11.2021, відповідно до умов Договору про відступлення прав вимоги № 12 Т, ТОВ «Мілоан» відступило право вимоги за кредитним договором № 4584545 від 02.07.2021 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», та відповідно новим кредитором за борговим зобов`язанням ОСОБА_1 став позивач. Відповідач взяті на себе кредитні зобов`язання у погоджені сторонами строком не виконала. Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору, зокрема шляхом направлення відповідачу досудової вимоги про погашення заборгованості за кредитними зобов`язання, однак така вимога залишена відповідачем без реагування та заборгованість на загальну суму 16 954,52 грн залишається не погашеною. Просить позов задовольнити.

Ухвалою судді Залізничного районного суду м. Львова від 06 серпня 2024 року прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення (виклику) сторін.

Судом неодноразово вживались заходи для належного повідомлення відповідачки про розгляд вказаної справи у порядку спрощеного провадження, зокрема судом за адресою зареєстрвоаного місця проживання відповідача: АДРЕСА_1 двічі скеровувалась рекомендованою поштовою кореспонденцією ухвала про відкриття провадження у справі, в якій відповідачу роз`яснено право, порядок та строк подання відзиву на позовну заяву, та як вбачається із наявного у матеріалах справи рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, судова кореспонденція, яка скеровувалась відповідачці востаннє отримана нею особисто 18.09.2024.

Поруч з цим, відповідачка відзив на позовну заяву, у визначений судом п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження, не подала, заяви про поновлення строку для подання такого станом на день винесення рішення до суду також не подано.

Клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у матеріалах справи відсутні.

Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У зв`язку із тим, що відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Із змісту ст. 627 ЦК України вбачається, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 205 ЦК України передбачено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

У статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Судом встановлено, що 02.07.2021 з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» ОСОБА_1 подала заявку на отримання кредиту, в результаті чого між вказаними сторонами укладено Договір про споживчий кредит № 4584545 від 02.07.2021.

Відповідно до умов Договору про споживчий кредит № 4584545 від 02.07.2021 сторонами погоджено, що сума кредиту становить 7 100,00 грн, строк, на який надано кредит 15 днів з 02.07.2021. Термін повернення кредиту, сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом визначено 17.07.2024.

Відповідно до п. 1 Договору позичальник зобов`язалась повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту та проценти за користування кредитом у встанволений строк.

У відповідності до п. 1.5.1., 1.5.2., 1.6. Договору комісія за надання кредиту встанволена у розмірі 1349,00 грн, яка нараховується за ставкою 19.00 відсотків від суми кредиту одноразово, проценти за користування кредиту: 2 662,50 грн, які нараховуються за ставкою 2.50 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом, стандартна (базова) процентна ставка за корситування кредитом становить 5.00 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.

Згідно п. 1.7. Договору тип процентної ставки за цим Договором: фіксована. Особливості нарахування процентів процентів визначені п.п. 2.2., 2.3. Договору.

У відповідності до п. 2.3.1.1. якщо позичальник здійснює продовження стркоу кредитування (пролонгацію) на пільгових умовах, проценти за користування кредиту протягом періоду на який продовжено стрко кредитування нараховується за ставкою, визначеною п. 1.5.2. Договору.

Згідно платіжного доручення № 50280890 від 02.07.2021 отримувачу ОСОБА_1 перераховано грошові кошти у сумі 7 100,00 грн.

Електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора відповідачкою підписано також паспорт споживчого кредиту № 4584545, відтак підтвердила отримання та ознайомлення нею з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи розрахунку заборгованості за наданим кредитом, у зв`язку із неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за Договором про споживчий кредит від 02.07.2021, утворилась заборгованість за наданим кредитом, а саме станом на 10.05.2024 загальний залишок заборгованості ОСОБА_1 за наданим кредитом становить 16 954,52 грн.

Відповідачкою факту отримання кредитних коштів у розмірі 7 100,00 грн у ТзОВ «Мілоан» та представленого розрахунку заборгованості, яка виникла внаслідок не виконання умов Договору про споживчий кредит, не спростовано, власного конррозрахунку суду не представлено.

У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання /неналежне виконання/.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Першою та третьою частинами статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема. передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

11 листопада 2021 року між ТзОВ «Мілоан» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір відступлення прав вимоги № 12Т, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги, та як вбачається із витягу з Додатку до Договору № 12Т від 11.11.2021, в тому числі і за Договором про споживчий кредит № 4584545 від 02.07.2021, що укладений між ТзОВ «Мілоан» та

ОСОБА_1

27.09.2023 ТОВ «Діджи Фінанс» направлено відповідачці ОСОБА_1 досудову вимогу про погашення заборгованості у розмірі 16 954,52 грн за Договором про надання споживчого кредиту та повідомлено про відступлення прав вимоги первісним кредитром ТОВ «Діджи Фінанс».

Таким чином, суд прийшов до переконання, що відповідачка ОСОБА_1 ухиляється від виконання взятих на себе договором зобов`язань, що є порушенням норм чинного законодавства України та умов вказаного договору, при цьому будь-яких доказів на спростування викладених позивачем обставин та представлених доказів, відповідачем не надано.

Відтак, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають відшкодуванню на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 2 422,40 грн, сплаченого позивачем при поданні позовної заяви судового збору.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать також витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються судові витрати, пов`язані з розглядом справи.

У відповідності до положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно наявного у матеріалах справи Договору про надання правової допомоги № 42649746 від 01.04.2024, укладеного між позивачем ТОВ «Діджи Фінанс» та адвокатом Білецьким Б.М., акта про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом Білецьким Б.М., встановлено факт надання позивачу послуг правової допомоги на суму 6 000 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволено повністю, тому слід стягнути з відповідача на користь позивача також понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000, 00 грн.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268ЦПК України, ст. 525,526, 549, 610-612, 625, 634, 1054 ЦК України, суд -

у х в а л и в:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , за участю третьої особи: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілоан» про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволити.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» заборгованість за Кредитним договором № 4584545 від 02.07.2024 у розмірі 16 954 (шістнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) гривні 52 копійки.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» судовий збір в розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000 (шість тисяч) гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», місцезнаходження за адресою: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, 8, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілоан», місцезнаходження за адресою: 04107, м. Київ, вул. Загорівська (Багговутівська), 17-21, .

Суддя (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Оригінал рішення знаходиться в матеріалах цивільної справи № 462/4540/24.

Суддя Б.М. Гедз