справа № 759/6806/23
провадження № 22-з/824/1109/2024
головуючий у суді І інстанції Горбенко Н.О.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Савченко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 1 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Служба у справах дітей Немішаєвської селищної ради; Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві, про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, припинення стягнення аліментів, в якому просив:

- визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_2 ;

- визначити місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком - ОСОБА_2 ;

- припинити стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , які стягуються на підставі судового наказу, виданого 15 листопада 2018 року Святошинським районним судом м. Києва, та виконавчим провадженням № НОМЕР_1;

- стягнути з ОСОБА_1 на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі, не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку;

- звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами.

Рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Немішаївської селищної ради; Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, припинення стягнення аліментів - залишено без задоволення.

Додатковим рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 1 квітня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ільїної Д.В. про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог: Служба у справах дітей Немішаївської селищної ради; Святошинський відділ державної виконавчої служби у місті Києві про визначення місця проживання неповнолітніх дітей, припинення стягнення аліментів - задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 23 000 грн.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями суду першої інстанції, представник ОСОБА_2 - адвокат Семенець Г.Л. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просив частково скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення про часткове задоволення позову в частині припинення стягнення аліментів на дітей, стягнення з відповідача аліментів на дітей, звільнення позивача від сплати заборгованості по аліментам. Також просив скасувати додаткове рішення та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви про стягнення витрат на правничу допомогу.

Постановою Київського апеляційного суду від 18 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року та додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 1 квітня 2024 року залишено без змін.

24 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ільїної Д.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, направлена до суду 24 червня 2024 року, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені в апеляційному суді в розмірі 15 500 грн.

В обґрунтування заяви вказує, що адвокат відповідача у відзиві на апеляційну скаргу заявляла про попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу та повідомляла суду, що докази понесених витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Вказує, що з метою ефективного захисту ОСОБА_1 звернулась за професійною правничою допомогою до адвоката Ільїної Д.В., в результаті чого ОСОБА_1 понесла витрати на правничу допомогу у апеляційному суді в розмірі 15 500 грн, які просить стягнути з ОСОБА_2 .

Заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення до Київського апеляційного суду не надходили.

У судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 - адвокат Ільїна Д.В. просила ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені в апеляційному суді в розмірі 15 500 грн.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явились, були належним чином повідомлені про розгляд справи шляхом направлення судової повістки на електронну адресу (а.с.158-172, Т.2), що підтверджується звітом про доставку. Клопотань про відкладення розгляду справи до Київського апеляційного суду не надходило.

Відповідно до статті 372 ЦПК України суд ухвалив розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились в судове засідання.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи заяви, колегія суддів вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частиною 3 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на апеляційну скаргу представником відповідача в порядку ч.1 ст.134 ЦПК України та ч.8 ст.141 ЦПК України було зазначено попередній орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які ОСОБА_1 очікує понести у зв`язку із розглядом справи у апеляційному суді.

24 червня 2024 року на адресу Київського апеляційного суду від представника відповідача ОСОБА_1 - адвоката Ільїної Д.В. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, направлена до суду 24 червня 2024 року, в якій представник просить ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу, понесені в апеляційному суді в розмірі 15 500 грн.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у апеляційному суді та їх відшкодування було надано: акт наданих послуг від 20 червня 2024 року за договором про надання правової допомоги № б/н від 11 лютого 2023 року на суму 15 500 грн; договір № б/н про надання правової допомоги від 1 лютого 2023 року, відповідно до якого ОСОБА_1 доручила адвокату Ільїній Д.В. надавати їй правову допомогу; додаткову угоду № 1 до договору про надання правової допомоги; свідоцтво про право заняття адвокатською діяльністю серія КА № 5344/10 (а.с. 141-146, Т.2).

Матеріалами справи також встановлено, що всі докази понесення витрат на правову допомогу у апеляційному суді були направлені стороні позивача.

В той же час, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення з урахуванням наступного.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (частини перша - друга статті 133 ЦПК України).

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (частина восьма статті 141 ЦПК України).

Для приватного права апріорі властивою є така засада, як розумність. Розумність характерна як для оцінки/врахування поведінки учасників цивільного обороту, тлумачення матеріальних приватно-правових норм, що здійснюється при вирішенні спорів, так і для тлумачення процесуальних норм (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року у справі № 554/4741/19, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2022 року у справі № 520/1185/16-ц, постанову Великої Палати Верховного Суду від 08 лютого 2022 року у справі № 209/3085/20).

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

Якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Обміркувавши викладене, з урахуванням принципу розумності, апеляційний суд зауважує, що:

у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі;

у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

У справі, що переглядається відповідачка у відзиві на апеляційну скаргу заявляла попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на правничу допомогу у розмірі 16 000 грн та вказала, що докази розміру витрат подасть до суду протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

В той же час, зміст відзиву та заяви про ухвалення додаткового рішення не містить обґрунтування поважних причин неподання відповідачкою доказів, що підтверджують розмір судових витрат до закінчення судових дебатів у справі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог (частина перша статті 246 ЦПК України).

Тобто у випадку якщо сторона з поважних причин до закінчення судових дебатів не могла подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, та подає ці докази разом з відповідною заявою після прийняття рішення по суті позовних вимог, то така сторона повинна обґрунтувати поважність причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі; у разі відсутності обґрунтування поважних причин чи їх неповажності суд відмовляє в задоволенні заяви про стягнення витрат.

Такого висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 10 січня 2024 року (справа №285/5547/21).

Отже, законодавчо не визначено, що докази понесених витрат на правничу допомогу мають подаватись лише після ухвалення рішення суду.

Жодних доводів в обґрунтування неможливості подання доказів до ухвалення рішення стороною спору не надано, а суд не наділений повноваженнями встановлювати відповідні обставини за власною ініціативою.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про відмову у стягненні витрат на правничу допомогу за розгляд справи у суді апеляційної інстанції, оскільки стороною відповідача не було доведено поважності причин не подання таких доказів суду до закінчення судових дебатів у справі.

Керуючись ст. 133,134,174, 270 ЦПК України, апеляційний суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про відшкодування судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду міста Києва від 14 березня 2024 року та на додаткове рішення Святошинського районного суду міста Києва від 1 квітня 2024 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба