Справа № 159/2726/24 Головуючий у 1 інстанції: Шишилін О. Г.
Провадження № 22-ц/802/864/24 Доповідач: Матвійчук Л. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Матвійчук Л. В.,

суддів - Федонюк С. Ю., Осіпука В. В.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного (письмового) провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_2 на рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2024 року ОСОБА_1 через свого представника адвоката Попіку І. А. звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу з відповідача на її користь стягувалися аліменти на утримання дочки у розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 27 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Пізніше розмір аліментів за рішенням суду був збільшений до 1 200 грн.

Позивач зазначала, що у лютому 2024 року дочка ОСОБА_3 досягла повноліття, однак продовжує навчання, є студенткою юридичного факультету денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб першого (бакалаврського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки. Термін навчання: з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року. Вартість навчання складає 32 000 грн на рік.

Оскільки дочка навчається на денній платній формі навчання, здійснює витрати на громадський транспорт, харчування, придбання книжок, канцтоварів, одягу, оплату комунальних послуг, оренду житла у м. Луцьку, тому позбавлена можливості працювати та утримувати себе самостійно, у зв`язку з чим потребує допомоги батьків. Відповідач ОСОБА_2 є працездатним та за станом здоров`я може сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 зменшивши позовні вимоги, просила суд стягувати з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн щомісячно, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і закінчення дочкою навчання.

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000 грн щомісячно, до закінчення навчання тобто 30 червня 2027 року, але не більше як до досягнення дочкою 23 років.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій покликаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить його змінити, зменшивши розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього з 3 000 грн до 1 598 грн.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 , вважаючи оскаржуване рішення правильним по суті та справедливим, просила вказану апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до вимог ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч. 1 ст. 369 ЦПК України ця справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку спрощеного позовного (письмового) провадження та без повідомлення учасників справи.

За змістом частин 4 та 5 ст. 268 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляд справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Датою прийняття постанови у цій справі є 27 серпня 2024 року - дата складення повного судового рішення.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Судом першої інстанції встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області 17 лютого 2006 року (а.с.13).

Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2013 року з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 стягувалися аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн щомісячно, починаючи з 27 травня 2013 року і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 04 листопада 2019 року розмір аліментів був збільшений до 1 200 грн (а.с.16-20).

10 лютого 2024 року позивач ОСОБА_3 досягла повноліття.

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 є студенткою юридичного факультету денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб першого (бакалаврського) рівня Волинського національного університету імені Лесі Українки. Згідно копії довідки від 14 березня 2024 року № 03/1263 термін навчання: з 01 вересня 2023 року по 30 червня 2027 року.

Як вбачається з копії договору про навчання у закладі вищої освіти від 11 серпня 2023 року, фінансування навчання ОСОБА_3 здійснюється за рахунок коштів здобувача та/або законного представника. Вартість навчання за 2023/2024 навчальний рік становить 32 000 грн (а.с.22, 23).

З копій квитанцій до платіжних інструкцій на переказ готівки від 19 серпня 2023 року та 06 грудня 2023 року вбачається, що оплату за навчання дочки у розмірі 32 000 грн здійснила позивач ОСОБА_1 (а.с.24).

Отже, у зв`язку з навчанням у вищому навчальному закладі на денній формі навчання та на платній основі ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги батька.

Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Таким чином, законодавець покладає обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання лише за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

Також при встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частинами 5-7 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також в інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 як повнолітня дочка сторін по справі, у зв`язку з продовженням навчання в університеті, який знаходиться в іншому місті, потребує витрат на оренду житла та витрат на громадський транспорт, харчування, придбання канцтоварів, одягу, тощо.

Колегія судів вважає, що позивач ОСОБА_1 довела, що у зв`язку з продовженням навчання повнолітня дочка потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є здоровою, працездатною особою, спроможний надавати їй таку матеріальну допомогу, а тому дійшов цілком обґрунтованого висновку, що розмір аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, необхідно визначити у розмірі 3 000 грн щомісячно, які необхідно стягувати з нього на користь позивача щомісячно до закінчення ОСОБА_3 навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років.

Визначаючи аліменти у вказаному розмірі, суд врахував матеріальний стан ОСОБА_3 , яка у зв`язку з навчанням не працює, що позбавляє її можливості самостійно себе забезпечувати, а також матеріальний стан відповідача, та його сімейний стан, зокрема ту обставину, що на його утриманні перебуває неповнолітня дитина, а також рівний обов`язок обох батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання, лише за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу.

Водночас відповідач всупереч вимогам ст. 81 ЦПК України не довів, що він не спроможний надавати матеріальну допомогу у визначеному рішенням суду розмірі. Будь-яких доказів, які б підтверджували незадовільний матеріальний стан відповідача останній суду не надав.

Таким чином, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду про задоволення позову ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим.

Наведені відповідачем ОСОБА_2 в апеляційній скарзі доводи про неможливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, оскільки в нього відсутні більші щомісячні доходи, які б давали можливість покращити своє матеріальне становище не заслуговують на увагу, оскільки відповідач не надав суду будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження своїх доходів, зі змісту апеляційної скарги також цієї обставини встановити неможливо.

Доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права. Підстави для його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись статтями 268, 367-369, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 27 червня 2024 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий-суддя

Судді: