Справа № 495/6268/18
№ провадження 2/495/129/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Про залишення позовної заяви та зустрічної позовної заяви без розгляду

"12" листопада 2024 р. м.Білгород-Дністровський

Білгород Дністровський міськрайонний суд Одеської області,

у складі головуючого одноособово судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Ульвіс К.Е.,

Справа № 495/6268/18

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Білгород Дністровському Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

На розгляді Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 липня 2018 року провадження по справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового розгляду з викликом повідомленням сторін.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 26 вересня 2018 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.

16 січня 2019 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області зустрічну позовну заяву об`єднано в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18 лютого 2019 року витребувано докази.

10 жовтня 2019 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області залучено до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача службу у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради Одеської області.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09 жовтня 2020 року по справі призначено судово-психологічну експертизу. На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

24 вересня 2021 року на адресу суду від експерта надійшов лист, відповідно до якого ухвала суду від 09.10.2020 року залишена без виконання на підставі п. 1.13 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 року № 53/5.

Вказаний лист неодноразово було направлено сторонам для відома.

16 травня 2024 року Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області провадження по справі поновлено та призначено до підготовчого розгляду з викликом, повідомленням сторін.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11 вересня 2024 року підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду з викликом, повідомленням сторін.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

З матеріалів справи вбачається, що позивач та позивач за зустрічним позовом в судові засідання не з`являлися без поважних причин, а саме: 13.06.2024 року, 23.07.2024 року, 11.09.2024 року, 17.10.2024 року, 12.11.2024 року, що підтверджується ухвалами Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області та судовими повістками, які повернулись на адресу суду з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання.

У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення.

Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне.

Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду.

Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи.

Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності.

Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України, суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц, від 21 вересня 2020 року у справі № 658/1141/18, а також від 11.03.2021 року у справі №558/9/18.

З урахуванням усього вищевикладеного, зважаючи на факт того, що позивач та позивач за зустрічним позовом вже не вперше не з`являються в судове зсідання без поважних причин, тобто їх неявка є повторною, прийнявши до уваги тривалість розгляду справи, яка взяла свій початок ще у 2018 році, враховуючи й практику Верховного суду та позиції колегії суддів щодо необов`язковості з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, з огляду на наявність в матеріалах справи достатніх доказів належного повідомлення позивача та позивача за зустрічним позовом, виходячи також з принципу диспозитивності судового процесу, суд приходить до висновку про необхідність в даному випадку залишення позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини, зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю - без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 257 ч.1 п. 3, 258, 259, 260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВ И В :

Цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини - залишити без розгляду.

Зустрічну позовну ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , третя особа, служба у справах дітей Білгород - Дністровської міської ради Одеської області, про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачам їх право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги.

Повний текст ухвали складений 12 листопада 2024 року.

Суддя: