Справа № 740/4574/23
Провадження № 2/740/89/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 листопада 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретарів судового засідання - Зінич А. С., Гусєвої Я. А., Ісаєнко А. М.,

учасники справи:

- позивачка ОСОБА_1 ,

- представник позивачки - Гордієць В. С. ,

- відповідач ОСОБА_3 ,

- представник відповідача - Гринь Л. В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину,

установив:

У липні 2023 року позивачка звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати на їхню спільну дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 166 774,38 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 17 червня 2015 року позивачка з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який розірвано 23 жовтня 2019 року. Сторони мають спільну неповнолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на підставі рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 27 квітня 2023 року № 142 має постійне місце проживання з матір`ю. З відповідача на користь позивачки щомісячно стягуються аліменти на утримання дочки у розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У червні 2021 року в дочки ОСОБА_6 виявлено пухлину лівої нирки з метастазами в печінці та легенях. Після виявлення пухлини виникла необхідність у проведенні медичних обстежень, зокрема, в діагностичному центрі ТОВ «Медистар». 20.08.2021 проведено КТ трьох відділів: ОГК+ОЧП+м/т з контрастуванням, загальною вартістю 3 900,00 грн. У ДУ «Національний інститут раку» рекомендовано розпочати лікування під спостереженням дитячого онколога за місцем проживання дитини. 18.08.2021 у медичній лабораторії «Сінево» зроблено аналізи, а саме: ниркові проби, протромбінований тест, електроліти крові, клінічний аналіз крові, печінкові проби, аналіз сечі загальний, коронавірус, загальною вартістю 1 309,00 грн.

Пізніше дочку госпіталізовано до хірургічного відділення КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» Чернігівської обласної ради, де вона перебувала з 30.08.2021 по 15.09.2021. Стан був тяжкий, тяжкість обумовлена основним захворюванням, раковою інтоксикацією.

17.09.2021 у медичній лабораторії «Сінево» дитині зроблені такі аналізи: ПЛР, коронавірус, назо-орофаринг, загальною вартістю 990,00 грн. На підставі консультативного висновку спеціаліста ОСОБА_5 видано медичний висновок № 167-60 від 29.10.2021 про дитину-інваліда віком до 18 років із встановленим захворюванням - С64 нефробластома зліва, метастази в легені та печінку, ст. 4, клінічна група 2, Т2 №14, синдром лізису пухлини, токсичний нефрит, стан після 6 тижневої неоадювантної ПХI, вторинна кардіопатія, вторинна артеріальна гіпертензія. З 26.09.2022 по 13.10.2033 спільній дочці сторін установлено статус - «дитина з інвалідністю».

У зв`язку з тим, що хвороба прогресувала і стан ОСОБА_5 погіршувався, в жовтні 2021 року дитину погодилися обстежити та почати лікування в Педіатричному інституті госпіталю Сант Жоан де Деу Барселона (Sant Joan de Deu) Королівство Іспанії. При цьому загальна вартість лікування складала 165 216,60 євро.

Позивачці необхідно було оплатити перший платіж (депозит) у розмірі 5000,00 євро, які вона перевела на депозит госпіталю 18.10.2021, що в еквіваленті до національної грошової одиниці станом на 18.10.2021 становило 152 901,56 грн. Для допомоги в оплаті витрат на лікування позивачка зверталася до різних благодійних фондів. Зокрема, фонд Siepomaga.pl частково сплатили витрати за лікування дитини в розмірі 160 216,60 євро.

16.10.2021 позивачка з дочкою вилетіли на лікування з Києва до Барселони , що підтверджується посадковими квитками авіакомпанії SkyUp Airlines , загальна вартість яких становить 13 809,00 грн. Для проживання за кордоном на період обстеження, лікування та проведення променевої і хіміотерапії дочки позивачка вимушена була орендувати житло, загальна вартість якого становила 1 100,00 євро, що в еквіваленті до національної грошової одиниці становить 34 025,19 грн. У Педіатричному інституті госпіталю Сант Жоан де Деу Барселона ( Sant Joan de Deu ) ОСОБА_5 проведено обстеження, КТ, МРТ, взято пункцію, після чого проведено оперативне втручання по видаленню нирки, у подальшому реабілітація по відновленню стану здоров`я, хіміотерапія, променева терапія, комплексні масажі, електрофорез, акупунктурна терапія. Оскільки стан дочки був тяжким, і їй було складно пересуватися з госпіталю до орендованого житла після хіміотерапії та променевої терапії, позивачка вимушена була оплачувати таксі, перебуваючи в Барселоні з 03.11.2021 по 18.09.2022 включно. Усього за пересування автомобілем позивачкою сплачено 1 262,35 євро, що в еквіваленті до національної грошової одиниці становить 43 053,48 грн.

18.09.2022 після лікування в Іспанії позивачка разом з дочкою повернулися до Києва автобусом міжнародних пасажирських перевезень Grandes Tour, вартість двох квитків склала 314,50 євро, що в еквіваленті до національної грошової одиниці становить 11 482,39 грн.

15.12.2022 позивачка разом з дочкою знову поїхали до Барселони для проведення огляду автобусом, вартість квитків на який становила 569,50 євро, що в еквіваленті до національної грошової одиниці становить 22 164,94 грн, що підтверджується копіями квитків про перевезення. За період з 17.12.2022 по 25.12.2022 позивачка витратила на житло в Іспанії 481,24 євро, що в еквіваленті до національної грошової одиниці становить 18 696,17 грн.

Для постійного контролю стану ОСОБА_5 , хвороба якої перебуває в ремісії, позивачка вимушена пройти обстеження в клініці "Оберіг" та зробити КТ грудної клітини та МРТ черевної порожнини, на що витратила 4374,60 грн, а також комплексне УЗД органів черевної порожнини вартістю 992,00 грн.

24.05.2023 позивачка з дочкою знову виїхала для повторного обстеження з Києва до Барселони автобусом міжнародних пасажирських перевезень Grandes Tour, вартість квитків на який становила 24 610,44 грн. 06.06.2023 в Педіатричному інституті госпіталю Сант Жоан де Деу Барселона (Sant Joan de Deu) лікарем виписано рецепт ОСОБА_5 на придбання окулярів, оскільки після перенесеного захворювання її зір погіршився. У мережі магазинів «Оптика» було придбано для дочки окуляри вартістю 1240,00 грн.

Таким чином, загальна вартість витрат позивачки на обстеження, лікування, транспортування, проживання, придбання окулярів для дочки становить 333 548,77 грн. Ці витрати є додатковими, зумовленими особливими обставинами, а саме хворобою спільної дочки сторін.

За твердженням позивачки, з початку хвороби дочки вона ніде не працює, займається її доглядом та лікуванням, отримує державну соціальну допомогу у розмірі 1418,90 грн та аліменти, що не покриває додаткові витрати на дитину, зумовлені її тяжким захворюванням, яке на цей час перебуває в стані ремісії. При цьому відповідач з 24.02.2022 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , іншим особам аліментів не сплачує, добровільно фінансової допомоги не надає, у зв`язку з чим позивачка вимушена звернутися до суду з указаним позовом.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 07 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 12 вересня 2023 року 10-00 год, яке у подальшому неодноразово відкладено, востаннє - на 05 листопада 2024 року 11-00 год.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача - адвокат Гринь Л. В. просила відмовити у задоволенні позову, вважала позовні вимоги необґрунтованими та недоведеними з огляду на таке. Відповідач часткового визнає позовні вимоги, заперечує проти тієї обставини, що він не надає ніякої фінансової допомоги, оскільки з 30.08.2021 по 15.09.2021 саме він перебував з дочкою на стаціонарному лікуванні в КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня», саме він у той період ніс витрати, пов`язані з лікуванням дочки. Зокрема, 1343,30 грн ним витрачено на придбання ліків. 17.09.2021 відповідач, а не позивачка, сплатив 990,00 грн за аналізи, проведені медичною лабораторією «Сінево», а пізніше відправив квитанцію колишній дружині. Крім того, 27.08.2021 він знову сплатив 990,00 грн за аналізи дочки, на підтвердження чого до відзиву додано квитанцію. Відповідач вважає, що позивачка, діючи недобросовісно, не надала суду інформацію, що це він перебував з дочкою на стаціонарному лікуванні та оплачував ті витрати на її лікування, які надавалися не за рахунок держави.

Крім того, за твердженням відповідача, ОСОБА_1 недобросовісно викривила інформацію про те, чиї кошти були внесені як перший внесок на лікування дочки в Іспанії в розмірі 5000,00 євро, оскільки цю суму грошей він передав своїй матері ОСОБА_12 , яка в свою чергу передала їх батьку позивачки - ОСОБА_13 для внесення їх як перший внесок. Отже, грошові кошти в розмірі 5000,00 євро, що в еквіваленті до національної грошової одиниці становить 152 901,56 грн, саме він передав для лікування дитини із власних коштів. Позивачка, посилаючись у позові на те, що це вона оплачувала лікування ОСОБА_5 , не зазначила, що в соціальних мережах було організовано збір коштів на лікування дитини, де були вказані реквізити її банківських карток. На сторінці одного з волонтерів була опублікована інформація про те, що необхідні кошти на лікування дитині зібрано. Так, за період з грудня 2021 року по грудень 2022 року на картковий рахунок позивачки він перерахував 27 321,31 грн. Таким чином, з перших днів хвороби дочки відповідач фізично та матеріально допомагав своїми власними коштами лікувати спільну дочку, з 2021 року та на день подання вказаного відзиву він особисто витратив, а також передав позивачці грошові кошти на загальну суму 183 546,17 грн.

Також у відзиві представник відповідача - адвокат Гринь Л. В. просила звернути увагу на надані позивачкою докази на іноземній мові, які не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази, оскільки не мають офіційного перекладу. Крім того, платіжні доручення, які надані позивачкою на підтвердження оплати таксі для пересування дочки, самі по собі не свідчать про те, що саме ці кошти були потрачені в інтересах дитини.

У відповіді на відзив представник позивачки - адвокат Гордієць В. С. просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, заперечила проти відзиву, оскільки викладені в ньому обставини не відповідають дійсності. Зокрема, відповідач посилається на те, що це він під час лікування дочки в м. Чернігові сплачував всі витрати, пов`язані з лікуванням, на підтвердження чого надав квитанції, з яких неможливо встановити, хто здійснював платежі, які ліки було придбано, а тому не є належними та допустимими доказами. Не заслуговують на увагу також твердження відповідача про те, що 5 000,00 євро, які були внесені як перший платіж за лікування ОСОБА_5 за кордоном, є його особистими коштами, які він передав через свою матір, оскільки 4 000,00 євро подарували позивачці її батьки, а 1 000,00 євро - її рідна тітка.

Крім того, висловлювання відповідача щодо недобросовісності позивачки є наклепом, не відповідають дійсності. ОСОБА_1 не заперечує той факт, що в своїх соціальних мережах розміщувала інформацію про збір коштів на лікування дочки, по всьому м. Ніжину були розміщені листівки про допомогу та скриньки для збору коштів. Позивачка зверталася до волонтерів, зокрема Дарії Якубів, яка активно допомагала збирати кошти на лікування ОСОБА_5 . Першого разу було зібрано 6 000,00 грн, другого - 3 000,00 грн, які було вирішено передати на потреби Збройних Сил України у зв`язку з початком повномасштабного вторгнення на територію України. Після лютого 2023 року збір коштів було зупинено. У свою чергу, в соціальних мережах був опублікований допис про збір коштів на лікування ОСОБА_5 з номером банківської картки відповідача, про що він не вказав у відзиві.

Щодо перерахування власних коштів відповідача під виглядом «соціальних виплат» на загальну суму 14 410,76 грн, позивачка зазначила, що оскільки вона перебувала на лікуванні за кордоном, то державну соціальну допомогу вони вирішили оформити на ім`я відповідача, який у свою чергу перераховував допомогу їй на банківську картку. З 08.11.2021 по 25.09.2022 ОСОБА_3 перебував на обліку та отримував державну соціальну допомогу на дитину з інвалідністю віком до 18 років без надбавки за догляд. За період з 01.11.2021 по 30.09.2022 включно загальна сума такої допомоги становила 21 923,40 грн. Твердження ОСОБА_3 , що ним на лікування спільної дочки витрачено 183 546,17 грн не відповідає дійсності та не підтверджується жодними доказами.

07.11.2023 до суду надійшла заява позивачки про стягнення з відповідача судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, а саме витрат на професійну правничу допомогу, в розмірі 5 000,00 грн та витрати, пов`язаних зі зверненням до перекладача, в розмірі 3 720,00 грн, на підтвердження чого до заяви додано договір про надання правничої допомоги від 01 серпня 2023 року, укладений з адвокатом Гордієць В. С., детальний опис робіт наданої правничої допомоги адвоката, квитанцію до прибуткового касового ордера № 5 від 07 листопада 2023 року на оплату послуг адвоката на суму 5 000,00 грн, квитанцію перекладацького агентства «Гольфстрім» та платіжну інструкція на сплату послуг за переклад документів на суму 3 720,00 грн.

У судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити. Зокрема, позивачка пояснила, що у червні 2021 року їх спільна з відповідачем дочка захворіла на тяжку хворобу, лікування в України не дало позитивних результатів, лише призвело до ускладнень, зокрема, у дочки відмовили ноги. Було вирішено шукати варіанти лікування хвороби за кордоном. У цей час відповідач був з дитиною, поки позивачка шукала інші варіанти лікування. Вона знайшла відповідний фонд та госпіталь, який готовий був прийняти дитину на лікування, але необхідною умовою початку такого лікування була сплата першого внеску у розмірі 5 000,00 євро. На той час таких коштів у позивачки не було. За її словами, 4 000,00 євро надали їй батьки, ще 1 000,00 євро - рідна тітка, відповідач у цей час не надавав жодної матеріальної допомоги, ніяких коштів її батьку не передавав, заперечував проти лікування за кордоном, дав дозвіл на виїзд дитини до Іспанії лише з другого разу, вважав, що необхідне лікування дочка може отримати в Україні. Знайдений позивачкою фонд повністю покривав лікування ОСОБА_5 за кордоном, співпрацюючи напряму з госпіталем. На особистих сторінках позивачки в соціальних мережах були розміщені повідомлення про допомогу та зазначено її картки, відповідні збори грошових коштів були закриті на початку лютого 2022 року. Точної суми, яку люди перерахували на картки, позивачка не знає, оскільки збір існував протягом тривалого часу, та люди перераховували незначні суми на її рахунки. На момент приїзду до Іспанії дитина перебувала в тяжкому стані, її вага досягала 20 кг, вона не могла ходити, оскільки приймала ліки, які впливали на суглоби, тому позивачка вимушена була користуватися послугами таксі, щоб пересуватися містом до госпіталю. З її слів, зазначена в позові витрачена сума коштів на лікування є набагато більшою, оскільки вона деколи розраховувалася готівкою, тому не має відповідних квитанцій для підтвердження понесених витрат. Станом на цей час дочка перебуває в стадії ремісії, продовжує приймати ліки, а тому стягнуті з відповідача кошти, в разі задоволення її позовних вимог, підуть на лікування дитини.

У судовому засіданні відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність та необґрунтованість, при цьому частково їх визнав, а саме у частині витрат на квитки на останню поїздку в Іспанію та на придбання окулярів. Пояснив, що один із перших дізнався про хворобу дочки, перебував з нею в лікарні, проходив з нею всі обстеження та оплачував лікування, однак у подальшому колишня дружина повідомила, що має намір поїхати разом з дочкою на лікування в Іспанію. З позивачкою станом на час розгляду справи в суді не спілкується, при цьому вони намагалися врегулювати конфлікт до подання позовної заяви до суду, однак жодних результатів це не дало. На лікування дочки ним було зібрано 4 700,00 євро. Це кошти, які перераховували люди йому на картковий рахунок, та гроші, які збирала його сім`я та давало керівництво на роботі. У кінці 2021 року він приїздив до Іспанії, щоб віддати позивачці ці гроші, оскільки їй необхідна була готівка, однак у зв`язку з тим, що вона відмовилась писати розписку, він тоді їй ці кошти не передав. У подальшому цю суму грошей було передано його мамою матері позивачці. Заперечив щодо витрат, пов`язаних із транспортуванням дочки на таксі, оскільки дитині необхідно було перебувати на свіжому повітрі, у неї було крісло, була можливість переміщатися по місту на громадському транспорті, однак цього не захотіла позивачка. ОСОБА_3 не заперечував, що отримував соціальну допомогу та переказував її на картковий рахунок колишньої дружини, оскільки оформити цю допомогу на батьків позивачки не вдалося, а вона в цей час перебувала в Іспанії. Відповідач не заперечував обставин понесення позивачкою витрат на дитину, однак вважав, що вони покривалися коштами, які збирали люди на зборах та переказували відповідачці на карткові рахунки. За словами відповідача, більшу частину коштів, які витратила позивачка на лікування дочки, вона зібрала за допомогою соціальних мереж, а тому ті витрати, які вона понесла у зв`язку з проживанням в Іспанії, повністю покриваються цими коштами та 4 700,00 євро, які передала його мати. Крім того, зазначив, що особисто надавав кошти на першу поїзду в Іспанію, а також 500,00 євро влітку 2022 року на квитки за кордон.

У судовому засіданні представник відповідача - адвокат Гринь Л. В. підтримала позицію, викладену у відзиві на позовну заяву. Зокрема, зазначила, що відповідач передав грошові кошти на лікування дочки у розмірі 5 000,00 євро через свою матір батьку колишньої дружини, однак жодної розписки на підтвердження такої передачі сторони не підписували, оскільки зважали на минулі родинні відносини, а також спільну мету - лікування дитини. Щодо інших витрат, зазначених у позові, то вони не підтверджені жодними належними доказами, оскільки квитанції, платіжні доручення та інші додані до позову документи викладені іноземною мовою. Також представник відповідача просила виключити із загальної суми, витраченої на лікування дитини, грошові кошти, які були зібрані як благодійна допомога, оскільки такі кошти були зібрані для дитини, на її лікування, а тому не можуть бути предметом поділу.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_14 пояснила, що є матір`ю позивачки. На початку хвороби онуки вона із сім`єю зібрала всі свої заощадження, це приблизно 4 000,00 євро, та подарувала дочці на лікування онуки. Ще 1 000,00 євро подарувала позивачці її рідна сестра. Указані гроші позивачка використала як перший внесок для початку лікування онуки за кордоном. ОСОБА_14 знайшла другу роботу, оскільки розуміла, що ще знадобляться кошти для лікування дитини. На прохання про додаткову матеріальну допомогу ОСОБА_3 відповідав, що сплачує аліменти та цього достатньо. Їй невідомо, чи передавав відповідач її чоловікові грошові кошти на лікування онуки, оскільки вони перебували не в дуже хороших відносинах.

Свідок ОСОБА_15 пояснив, що позивачка є його дочкою. Він разом з колишнім зятем працював на підприємстві, де були зібрані кошти на лікування ОСОБА_5 у розмірі близько 50 000,00 грн, з яких: 20 000,00 грн та 15 000,00 грн передав керівник, як допомогу, а іншу суму зібрали працівники. Ці кошти були передані ОСОБА_3 керівником профспілки підприємства, однак чи передавав у подальшому зять ці кошти дочці - йому невідомо. Зауважив, що ніяких коштів ні безпосередньо від відповідача, ні від його матері він не отримував. У вересні 2021 року він з дружною подарували дочці 4 000,00 євро, які було потрібно внести на депозит за лікування онуки.

Свідок ОСОБА_12 пояснила, що є матір`ю відповідача. 4 700 євро, які вони збирали з друзями, родичами на лікування онуці, їй дав син для того, щоб вона передала ці кошти сім`ї позивачки. При цьому син збирався передати ці кошти ОСОБА_16 в Іспанії, але фактично їх передала вона батькам позивачки у банку, де вони зустрілися безпосередньо для передачі грошей. Не перераховували ці кошти на банківський рахунок, тому що в сина була домовленість з позивачкою, що ОСОБА_3 їх передасть безпосередньої в Іспанії, а тому міняли гроші на євро. Зазначила, що також переказувала через банк на картку колишньої невістки власні кошти, кошти, які давали їй люди, суми вже не пам`ятає, але це були гроші в гривнях. Зі слів сина, він передав кошти у розмірі близько 700,00 євро ОСОБА_1 , коли вона з дитиною їздили на реабілітацію до Іспанії. Їй прикро, що син з колишньою невісткою не змогли домовитися та вирішити цей конфлікт самостійно.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01 лютого 2024 року задоволено клопотання представника відповідача та витребувано з АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал банк», АТ «Ощадбанк» виписки про рух грошових коштів за картковими рахунками, які належать позивачці ОСОБА_1 .

У додаткових поясненнях представник відповідача - адвокат Гринь Л. В. проаналізувавши виписки про рух грошових коштів за картковими рахунками позивачки, зазначила, що всього на картки, відкриті в АТ КБ «Приватбанк», позивачка отримала благодійну допомогу у розмірі 576 562,00 грн. Ці кошти є благодійною допомогою небайдужих людей, вони надходили на карткові рахунки позивачки, які були розповсюджені в соціальних мережах, у більшості переказів у призначенні вказано: «на лікування, благодійність, виліковуйся, сонечко». 28 січня 2022 року було поповнення готівкою на суму 10 248,50 грн, де вказано, що ці кошти зі скриньки від добрих людей. Отже, витребувана судом інформація з банківських установ про рух грошових коштів по картковим рахункам ОСОБА_1 підтверджує, що саме ці кошти збиралися та передавалися для лікування дочки. У подальшому зняття цих коштів свідчить, що вони використовувалися на придбання квитків та зняття готівки. У позовній заяві позивачка зазначає, що загальна вартість витрат на лікування становить 333 548,77 грн, при цьому благодійних внесків вона отримала на загальну суму 576 562 грн, а тому залишок невитрачених благодійних коштів станом на цей час становить 243 014 грн. При цьому 11.01.2022 на картку позивачки надійшов переказ у розмірі 133 728 грн, відправником якого є ОСОБА_14 , але ці кошти передала мати відповідача родині позивачки. Отже, позивачка на лікування дитини використала тільки благодійні кошти, і на цей час на лікування дитини вона має залишок 243 014 грн, у зв`язку з чим представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову.

06.08.2024 до суду надійшли додаткові пояснення представника позивачки - адвоката Гордієць В. С., в яких вона просила задовольнити позовні вимоги, посилаючись на те, що загальна сума перерахованих коштів на лікування ОСОБА_5 на карткові рахунки позивачки, відкриті в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал банк», АТ «Ощадний банк України», становить 768 319,83 грн, з яких 125 869,36 грн та 167 346,44 грн витрачено на продукти харчування, ліки та комісію за конвертацію валюти. Сума коштів з указаних рахунків без врахування вищевказаних витрат становить 475 104,03 грн. За твердженням представника позивачки, у зв`язку з тим, що хвороба ОСОБА_5 перебуває в стані ремісії і в подальшому може виникнути необхідність у повторному лікуванні та проведенні обстежень, прийнято рішення відкрити депозитні рахунки, про що відповідачу відомо. 22 травня 2023 року позивачка відкрила депозитний рахунок, договір № 6 в АТ «Ощадний банк України» з первинною сумою відкриття - 694 500,00 грн; 09 червня 2023 року відкрито депозитний рахунок, договір № 6 в АТ «Ощадний банк України» з первинною сумою відкриття - 105 000,00 грн. На відкриття цих рахунків позивачкою витрачено кошти, які були зібрані на її рахунки в банках у сумі 475 104,03 грн, кошти, які відповідач сплачував по аліментах, а також кошти, які позивачці переказували її батьки.

В останнє судове засідання, призначене на 05 листопада 2024 року 11-00 год., учасники справи не з`явилися.

Представник позивачки в письмових поясненнях просила розглянути справу без її та позивачки участі, задовольнити позовні вимоги та стягнути з ОСОБА_3 на користь позивачки витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000,00 грн, та витрати, пов`язані зі зверненням до перекладача, у розмірі 3 720,00 грн.

Представник відповідача - адвокат Гринь Л. В. подала до суду заяву про розгляд справи без її та відповідача участі, просила відмовити в задоволенні позову.

Заслухавши пояснення сторін та показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази кожного окремо та в сукупності, керуючись законом і своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов таких висновків.

Судом установлено, батьками малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_1 (а. с. 12 т. 1).

Рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 23 жовтня 2019 року шлюб між позивачкою та відповідачем розірвано (а. с. 13 т. 1).

На підставі судового наказу, виданого 23 травня 2019 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області, з відповідача на користь позивачки стягуються аліменти на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16 травня 2019 року і до досягнення нею повноліття (а. с. 16, 17 т. 1).

Із витягу з рішення Ніжинської міської ради Чернігівської області від 27 квітня 2023 року № 142 убачається, що Виконавчий комітет Ніжинської міської ради визначив постійне місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 (а. с. 15 т. 1).

Згідно з випискою № 5550 із медичної картки амбулаторного (стаціонарного) хворого ОСОБА_5 має діагноз - С64.0 злоякісне новоутворення нирки, за винятком ниркової миски; анамнез: пухлину виявили батьки 2 місяці тому, проведено УЗД, КТ органів черевної порожнини, виявлено пухлину лівої нирки з метастазами в печінці та легенях. Госпіталізована до хірургічного відділення КНП «Чернігівська обласна дитяча лікарня» (а. с. 18 т. 1).

Відповідно до консультативного висновку лікаря Національного інституту раку ОСОБА_5 встановлено діагноз - нефробластома лівої нирки в печінку та легені, стадія 4 (а. с. 21 т. 1)

Медичним висновком від 29 жовтня 2021 року № 167-60 лікарів Ніжинської ЦМЛ ім. М. Галицького підтверджується, що спільна дитина сторін має захворювання - С64 нефробластома зліва, метастази в легені та печінку, ст. 4, клінічна група 2, Т2 № 14, синдром лізису пухлини, токсичний нефрит, стан після 6 тижневої неоадювантної ПХI, вторинна кардіопатія, вторинна артеріальна гіпертензія. Висновок дійсний до 13 жовтня 2033 року (а. с. 22 т. 1).

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_2 з 26 вересня 2022 року по 13 жовтня 2033 року ОСОБА_5 має статус дитини з інвалідністю (а. с. 23 т. 1).

Згідно з доданою до позовної заяви документацією представник госпіталю Сант Жоан де Деу Барселона (Sant Joan de Deu) Королівство Іспанії та ОСОБА_1 узгодили кошторис на лікування дитини на загальну суму 165 216,60 євро. Перший платіж у розмірі 5 000,00 євро необхідно сплатити 18.10.2021 (а. с. 25-31 т. 1).

18.10.2021 о 09 год. 03 хв. на банківський рахунок госпіталю позивачка перевела грошові кошти в сумі 153 901,56 грн, що підтверджується банківською випискою від 22.05.2023 (а. с. 32 т. 1).

До позовної заяви додано копії квитків на літак та автобус на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , а також банківські виписки, квитанції та чеки, які підтверджують сплату позивачкою їх вартості (а. с. 33-37, 55, 56, 72 т. 1)

На підтвердження понесення позивачкою витрат на оплату житла в Іспанії, до позовної заяви додано виписку з банківської картки позивачки, згідно з якою сплачено 34 025,19 грн за оренду апартаментів (а. с. 38, 178, 179 т. 1).

Про сплату позивачкою послуг таксі свідчать докази, додані до позовної заяви: виписка за картковим рахунком № НОМЕР_3 , відкритим на ім`я ОСОБА_1 , а також платіжні квитанції АТ «Ощадбанк», де відправником вказано ОСОБА_1 (а. с. 40-54 т. 1).

Згідно з маршрутними листами Універсальної клініки «Оберіг» ОСОБА_5 пройшла дослідження КТ, МРТ, УЗД, загальна вартість яких становила 5 366,60 грн (а. с. 69-71 т. 1). 18.08.2021 та 17.09.2021 ОСОБА_5 зроблені аналізи в медичній лабораторії «Сінево» вартістю 1309,00 грн та 990,00 грн (а. с. 78-82 т. 1).

На підтвердження оплати окулярів для дочки позивачкою надано квитанції на загальну суму 1240,00 грн (а. с. 74, 75 т. 1).

Відповідно до довідки від 21.08.2023 № 27/А, виданої директором ТОВ «Виробничо-торговий дім «Техно-Т» - ОСОБА_17 , ОСОБА_3 перебував на лікарняному з 31.08.2021 по 15.09.2021 згідно з листками непрацездатності № -1 та № -1 по догляду за хворою дитиною (а. с. 109 т. 1).

До відзиву додано платіжні інструкції про переказ ОСОБА_3 грошових коштів ОСОБА_1 з призначенням платежів: «переказ власних коштів, соц. виплата, переказ власних коштів, аліменти» на загальну суму 31 486,09 грн (а. с. 118-128 т. 1).

Також до відзиву додано скріншоти дописів із соціальних мереж про збір коштів на лікування ОСОБА_5 із зазначенням реквізитів карток позивачки (а. с. 129, 138-150 т. 1).

Згідно з довідкою, виданою АТ «Ощадбанк» від 17 червня 2024 року № 732, за період з 01.01.2021 по 31.12.2023 ОСОБА_1 відкрито наступні депозитні договори: 1) депозитний договір № 6 від 22 травня 2023 року, первинна сума відкриття - 694 500,00 грн, сума нарахованих процентів - 25 257,84 грн; 2) депозитний договір № 6 від 09 червня 2023 року, первинна сума відкриття - 105 000,00 грн, сума нарахованих процентів - 3779,29 грн (а. с. 244 т. 2).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 1, 2 статті 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Зміст відповідних норм законодавства вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батьків незалежно від сплати ним аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

До особливих обставин, які зумовлюють виникнення додаткових витрат на дитину, закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними факторами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструмента, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті).

У постанові від 04 грудня 2019 року у справі № 320/383/19 (провадження № 61-18284св19) Верховний Суд висловив правову позицію, що доказами, які підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які підтверджують, зокрема, витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки медико-соціальної експертної комісії, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Наведені висновки щодо застосування статті 185 СК України підлягають врахуванню у кожній справі про стягнення додаткових витрат на дитину.

Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, потрібно враховувати, якою мірою кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У разі, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Подібні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 29 квітня 2022 року у справі № 761/27222/10 (провадження № 61-8815св21).

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі № 127/16614/15-ц, наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Оскільки тягар доказування покладено на позивача, то заявляючи вимоги про стягнення додаткових витрат, позивач в будь-якому випадку повинен їх обґрунтувати та надати беззаперечні докази на їх підтвердження. Дані додаткові витрати, на відміну від аліментів, мають бути викликані саме особливими обставинами. Тобто, якщо стягнення аліментних зобов`язань викликане необхідністю дитини у харчуванні, одязі та забезпеченні елементарних умов життя, то додаткові витрати заявляються саме у зв`язку з хронічними або разовими проблемами зі здоров`ям дитини, або у разі обставин, які пов`язані з розвитком здібностей дитини.

Якщо ці витрати пов`язані з особливим станом здоров`я дитини, то необхідно надавати медичні довідки, висновки лікарів, їх рекомендації щодо лікування дитини в Україні чи за кордоном, тривалості та періодичність лікування та з урахуванням цього розрахунок його вартості, а також про вартість ліків, які необхідно придбавати дитині.

При цьому СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого.

Тому, заявляючи вимоги про одноразове стягнення додаткових витрат на дитину, необхідно надати докази усієї суми фактично понесених витрат, в той час, як заявляючи про періодичні або постійні витрати, позивач повинен довести їх необхідність.

Відповідно до положень чинного законодавства, додаткові витрати на утримання дитини можуть бути стягнені лише в тому випадку, якщо вони були фактично понесені тим із батьків, хто звертається із відповідною вимогою. Тягар доказування фактичного понесення додаткових витрат у даному випадку покладено на позивачку. Позивачка повинна довести, що ці витрати є її особистими і були здійснені саме за рахунок її власних коштів.

Таким чином, у разі фактично понесених витрат, один із батьків, який здійснив ці витрати та заявляє вимогу про їх стягнення, зобов`язаний надати докази того, що зазначені витрати були здійснені безпосередньо ним.

Отже, як установлено, спільна дитина сторін - ОСОБА_5 має захворювання - С64 нефробластома зліва, метастази в легені та печінку, ст. 4, клінічна група 2, Т2 №14, синдром лізису пухлини, токсичний нефрит, стан після 6 тижневої неоадювантної ПХI, вторинна кардіопатія, вторинна артеріальна гіпертензія.

Наявність указаної тяжкої хвороби дитини сторін є особливою обставиною, яка зумовлює виникнення додаткових витрат на дитину.

Заявляючи вимоги про стягнення з відповідача додаткових витрат на дитину у розмірі 166 774,38 грн, позивачка зазначила, що нею фактично понесено додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, а саме хворобою дочки, у загальному розмірі 333 548,77 грн.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як зазначено у ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України к ожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з цим з правилами ч. 1 ст. 82 ЦПК України, о бставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

На підтвердження вказаних у позовній заяві обставин до позовної заяви додано низку документів, зокрема, платіжних доручень, квитанції, на підтвердження понесених позивачкою витрат на лікування дочки.

При цьому в справі встановлено, та не заперечується сторонами, що в соціальних мережах були поширені дописи про збір коштів на лікування ОСОБА_5 із зазначенням реквізитів банківських карток позивачки, на які небайдужі громадяни здійснювали благодійні перекази.

З виписки за договором № б/н за період з 01.10.2021 по 21.07.2023 за картковим рахунком № НОМЕР_4 , який належить ОСОБА_1 , убачається, що за вказаний період на її картковий рахунок надходили перекази на різні суми від третіх осіб з призначенням платежів: «на лікування, благодійна допомога, для Софії». 18.10.2021 з цієї картки ОСОБА_1 здійснено переказ на суму 5000,00 євро, як перший депозит на лікування дочки, що в еквіваленті до національної грошової одиниці станом на 18.10.2021 становило 153 901,56 грн (а. с. 38 т. 2). На момент здійснення вказаного переказу на банківській картці позивачки знаходилося 223 213,86 грн, до збору яких долучалися небайдужі люди та щодня переказували позивачці благодійну допомогу. Крім цього, з указаної картки 24.11.2021 було сплачено послуги за оренду житла в Іспанії (зворот а. с. 30 т. 2).

Зокрема, з банківського рахунку позивачки № НОМЕР_5 11.10.2021 оплачено авіаквитки на суму 13 809,00 грн, при цьому на момент здійснення вказаного платежу на рахунку знаходилося 24 755,48 грн зібрані за допомогою переказів від третіх осіб (зворот а. с. 13 т. 2).

Виписками з банківських карток підтверджується, що витрати, включаючи витрати на авіаквитки, квитки на автобус, на орендну плату за житло та таксі, були оплачені з благодійних надходжень (а. с. 55, 57, 61, 100, 106, 107 т. 2 (витрати на таксі), а. с. 213 т. 2 (витрати житло), зворот а. с. 220 т. 2 (витрати на автобусні квитки).

Таким чином, витрати позивачки на авіаквитки, таксі, оренду житла були здійснені за грошові кошти, які надходили позивачці, як благодійна допомога від сторонніх осіб, призначена для лікування спільної дочки сторін, що підтверджується виписками за її банківськими рахунками.

Позивачка не надала належних та допустимих доказів, які б підтвердили її твердження про те, що вона витратила власні кошти на сплату послуг за проходження 25.03.2023 ОСОБА_5 МРТ, а також купівлю окулярів, оскільки з банківської виписки АТ «Ощадбанк» убачається, що на той момент на банківську картку також надходили кошти від сторонніх осіб у вигляді благодійної допомоги.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 серпня 2024 року витребувано в АТ КБ «Приватбанк» виписку про рух грошових коштів за картковим рахунком, який належить ОСОБА_3 , за період з 01.08.2021 по 21.07.2023.

У додаткових поясненнях представник позивачки - адвокат Гордієць В. С. зазначила, що за вказаний період на банківську картку відповідача зараховано переказів на загальну суму 246 217,01 грн, які відповідач не передав ОСОБА_1 на лікування дочки. Однак такі доводи не стосуються предмета спору з урахуванням меж заявлених позовних вимог згідно зі ст. 13 ЦПК України, при цьому вони можуть бути предметом окремого судового розгляду.

Отже, під час розгляду справи встановлено, що значна частина коштів, використаних на лікування дитини, надходила позивачці у вигляді благодійної допомоги від сторонніх осіб, призначеної для покриття витрат на лікування дитини. Тому твердження позивачки про понесення нею особистих додаткових витрат не доведені належними та допустимими доказами, оскільки суду не надано належних доказів того, що зазначені витрати здійснені саме за її власний рахунок, а не за рахунок благодійних внесків.

За відсутності доказів про фактичне понесення витрат саме позивачкою, відсутні правові підстави для покладання на відповідача обов`язку щодо стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Таким чином, позовні вимоги про стягнення додаткових витрат не підлягають задоволенню, оскільки позивачка не довела факту здійснення таких витрат за рахунок особистих коштів, що є необхідною умовою для їх стягнення.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов недоведеним, необґрунтованим і відсутніми підстави для його задоволення.

Керуючись ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 89, 263 - 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення додаткових витрат на дитину - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко