Справа № 630/22/24
Провадження № 2-н/630/257/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м.Люботин

Суддя Люботинського міського суду Харківської області Зінченко О.В., розглянувши матеріали за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу

встановив:

Заявник звернувся до суду з заявою про видачу на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут», судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , за послуги з газопостачання за адресою: АДРЕСА_1 , за період з 01.01.2022 року по 30.04.2022 в розмірі 19293,58 грн. та суми судового збору в розмірі 268.4 грн.10 коп.

Згідно з ч. 5 ст. 165 ЦПК України суддею направлявся запит до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи-боржника.

02.02.2024 року від виконавчого комітету Люботинської міської ради надійшла інформація, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що знаходиться поза межами територіальної юрисдикції Люботинського міського суду Харківської області.

Проте, у заяві про видачу судового наказу заявник зазначає, що ОСОБА_1 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та додані до заяви про видачу судового наказу документи також відповідають цій адресі, тобто заявник обґрунтовує, що заборгованість виникла саме за цією адресою, проте як боржник зареєстрований зовсім за іншою.

Водночас жодна з вищевказаних адрес (адреса реєстрації боржника та адреса, за якою виконується договір) не знаходиться в межах територіальної юрисдикції Люботинського міського суду Харківської області.

Відповідно до ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Як вбачається зі змісту заяви, боржником є фізична особа, а не юридична особа чи фізична особа-підприємець, отже правила ч. 8 ст. 165 ЦПК України яка передбачає можливість передачі заяви про видачу судового наказу за підсудністю, в даному випадку не застосовується.

Пунктом 9 частини 1 статті 165 ЦПК України визначено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням правил підсудності.

Таким чином, вказана заява не підсудна Люботинському міському суду Харківської області, на підставі чого, суд приходить висновку, про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до ч.1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктом 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 165, 166, 167 ЦПК України

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Харківгаз Збут» до ОСОБА_1 про видачу судового наказу

Роз`яснити заявнику його право звернутись до суду повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків, або право на звернення до суду з тими самими вимогами в порядку позовного провадження.

Ухвала набирає законної сили відповідно до ст. 261 Цивільного процесуального кодексу України з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Зінченко