КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Провадження № 2-з/947/323/24
УХВАЛА

12.11.2024 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Калініченко Л.В.

при секретарі Матвієвої А.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Одесі в порядку загального позовного провадження клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних за кредитним договором, та за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Київського районного суду міста Одеси на розгляді в порядку загального позовного провадження перебуває цивільна справа за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних за кредитним договором, та за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних за кредитним договором.

У відповідності до вказаних позовів, Товариством з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» з урахуванням зменшення розміру позовних вимог та їх уточненням під час підготовчого провадження у справі, позивач просить суд:

- у рахунок погашення заборгованості, яка виникла за Кредитним договором №014/0058/74/62120 від 04 серпня 2006 року у розмірі 93 972,61 доларів США, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі - 76 550,39 доларів США; заборгованість за відсотками у розмірі - 17 422,22 доларів США; та Кредитним договором № 014/0058/82/72750 від 04 квітня 2007 року у розмірі 279 743,56 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту у розмірі - 189 415,29 гривень; заборгованість за відсотками у розмірі - 90 328,27 гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру, загальною площею 72,3 кв.м., житловою площею - 41,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 - шляхом продажу його на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження. Початкову ціну встановити на рівні не нижчому за ціни на цей вид майна (на підставі зовнішньої незалежної оцінки);

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість у вигляді трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання за Кредитним договором № 014/0058/74/62120 від 04 серпня 2006 року за період з 02 квітня 2017 року по 01 березня 2020 року у розмірі 8218,10 доларів США;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЦИКЛ ФІНАНС» заборгованість у вигляді трьох відсотків річних за невиконання грошового зобов`язання за Кредитним договором № 014/0058/82/72750 від 04 квітня 2007 року за період з 02 квітня 2017 року по 01 березня 2020 року у розмірі 24 464,15 гривень

25.03.2024 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Зудової В.В. надійшло клопотання про призначення судової економічної експертизи, в якому представник просить суд призначити по даній справі вказану експертизу проведення якої доручити експертам Одеського НДЕКЦ МВС (м. Одеса), на вирішення яких поставити наступні питання:

- Чи відповідають наявні у матеріалах справи розрахунки заборгованості позичальника - ОСОБА_1 (по сплаті основного боргу; заборгованості по сплаті відсотків; заборгованості за несплату комісії; заборгованості за пенею за несплату основного боргу; заборгованості за пенею за несплату відсотків за користування кредитом; заборгованості за пенею за несплату комісії за користування кредитом) перед акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» умовам кредитних договорів № 014/0058/74/62120 від 04.08.2006 року та № 014/0058/82/72750 від 04.04.2007 року, укладених між ОСОБА_1 та акціонерним товариством «РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ» та розрахунковим документам щодо видачі та погашення кредиту за цими кредитними договорами?

В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача посилався на те, що в останній заяві про зменшення позовних вимог від 07 вересня 2023 року, позивач просить стягнути: за кредитним договором № 014/0058/74/62120 від 04.08.2006 року загальну заборгованість у розмірі 83972,61 дол. США та 782303,89 грн., З % річних за період з 02 квітня 2017 року по 01 березня 2020 року у розмірі 7344 дол. США та 68 414,00 грн.; за кредитним договором №014/0058/82/72750 від 04.04.2007 року загальну заборгованість у розмірі 721 426,84 грн., 3 % річних за період з 02 квітня 2017 року по 01 березня 2020 року у розмірі 63 090,00 грн. В уточненнях від 15 лютого 2024 року до заяви про зменшення позовних вимог від 07 вересня 2023 року, позивач просить стягнути: за кредитним договором №014/0058/74/62120 від 04.08.2006 року загальну заборгованість у розмирі 93972,61 дол. США та 782303,89 грн., 3 % річних за період з 02 квітня 2017 року по 01 березня 2020 року у розмірі 8218,10 дол. США. за кредитним договором № 014/0058/82/72750 від 04.04.2007 року загальну заборгованість у розмірі 279743,56 грн., 3 % річних за період з 02 квітня 2017 року по 01 березня 2020 року у розмірі 24 464,15 грн. Відповідач зазначає, що категорично не погоджується із наданим позивачем розрахунком заборгованості за вказаними кредитними договорами та розрахунком штрафних санкцій (3 % річних), якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, оскільки вказані розрахунки заборгованості складено некоректно та вони не відповідають дійсності. Як вказує сторона відповідача, з наданих позивачем розрахунків заборгованості неможливо з`ясувати, яким чином розраховано ціну позову (заборгованість та штрафні санкції), коли і в якій сумі відповідач сплачував чергові платежі, як вони були розподілені банком, коли саме та за якими платежами відповідач порушив свої зобов`язання за кредитними договорами, внаслідок чого також неможливо вирахувати реальну суму заборгованості відповідача та розмір штрафних санкцій в межах строку позовної давності. За наслідком чого, представник відповідача у клопотанні вказує, що з`ясування даних обставин має суттєве значення для правильного вирішення справи та потребує спеціальних знань експерта, у зв`язку з чим відповідач вважає за необхідне просити суд призначити по даній справі судову економічну експертизу.

У підготовчому судовому засіданні 12.11.2024 року представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 підтримала вказане клопотання та наполягала на його задоволенні.

Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання, з посиланням на його необґрунтованість та безпідставність, посилаючись на те, що заявлені у позові розміри заборгованості ОСОБА_1 за кредитними договорами №014/0058/74/62120 від 04 серпня 2006 року та №014/0058/82/72750 від 04 квітня 2007 року, на підставі яких ґрунтуються вимоги позивача, встановлені і стягнуті з відповідача в свою чергу рішеннями Київського районного суду міста Одеси від 04.12.2012 року по справі №2-1935/11 та від 10.12.2012року по справі №2-1942/11, які набрали законної сили, апеляційному та касаційному оскарженню не підлягали. За наслідком чого, представник вважав, що проведення судової експертизи з перевірки даних сум заборгованості є безпідставним, враховуючи, що дані суми заборгованості є встановленими судами, а перегляд вказаних судових рішень в даній справі не допускається.

Заслухавши пояснення представників сторін по справі, дослідивши вищевказане клопотання представника відповідача про призначення судової економічної експертизи, оглянувши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кірм випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Призначення експертизи є одним із способів доказування по справі.

Згідно з частиною першою статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. (ч.1 ст. 104 ЦПК України).

Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі) (ч.3 ст. 104 ЦПК України).

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах» від 30 травня 1997 року №8 наголошено суду, що у разі коли необхідність експертного висновку обумовлена обставинами, викладеними у позовній заяві, чи поданими доказами, суддя має призначати експертизу, як правило, при підготовці справи до судового розгляду, враховуючи при цьому думку осіб, які беруть участь у справі. Проведення експертизи в суді повинно здійснюватися з додержанням правил, передбачених статтями 310, 311 КПК (1003-05), статтями 57-61 (1501-06), 190 (1502-06) ЦПК. При цьому суд виконує такі дії:

- з`ясовує обставини, що мають значення для дачі експертного висновку;

- пропонує учасникам судового розгляду письмово подати питання, які вони бажають порушити перед експертами;

- оголошує ці питання, а також питання, запропоновані судом;

- заслуховує думки учасників судового розгляду з приводу поданих питань;

- у нарадчій кімнаті обмірковує всі питання, виключає ті з них, що виходять за межі компетенції експерта або не стосуються предмета доказування, формулює питання, які він порушує перед експертом з власної ініціативи, остаточно визначає коло питань, що виносяться на вирішення експертизи, і виносить ухвалу (постанову) про її призначення;

- оголошує в судовому засіданні ухвалу (постанову) про призначення експертизи і вручає її експертові;

- після проведення експертом досліджень, складання й оголошення експертного висновку приєднує його до справи;

- допитує експерта з метою роз`яснення й доповнення ним висновку.

Судам слід мати на увазі, що визначення способу проведення експертизи є компетенцією експерта.

Відповідно до ст.273 КПК (1003-05) чи ст.232 ЦПК (1502-06) ухвала суду (постанова судді) повинна бути складена як окремий документ з наведенням у ній мотивів прийнятого рішення про призначення експертизи та чітким викладенням питань, що стосуються предмета останньої. В ухвалі (постанові) має бути зазначено, які подані учасниками судового розгляду питання і з яких мотивів відхилено.

Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Вирішуючи питання про призначення в цій справі судової економічної експертизи, суд зазначає, що як вбачається, у відповідності до позовної заяви позивача, в останній редакції від 19.02.2024 року за вх. №11483, позивачем наголошується про наявність у ОСОБА_1 непогашеної, однак вже стягнутої рішеннями Київського районного суду міста Одеси від 04.12.2012 року по справі №2-1935/11 та від 10.12.2012року по справі №2-1942/11, заборгованості за кредитними договорам №014/0058/74/62120 від 04 серпня 2006 року та №014/0058/82/72750 від 04 квітня 2007 року.

З наявних в матеріалах справи копій вказаних рішень Київського районного суду міста Одеси від 04.12.2012 року по справі №2-1935/11 та від 10.12.2012року по справі №2-1942/11, вбачається що останні набрали законної сили.

До даного клопотання, відповідачем не надано доказів на підтвердження оспорювання чи скасування вказаних судових рішень.

Також відповідачем не надано до даного клопотання жодних доказів та обґрунтувань на підтвердження того, що визначені позивачем розміри заборгованості за кредитними договорами, не відповідають дійсності, є некоректними, або не охоплюють здійснених відповідачем погашень спірної заборгованості.

За наслідком чого, суд доходить до висновку, що стороною відповідача не обґрунтовано, що для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а відтак не доведено необхідність у призначенні заявленої судової економічної експертизи.

Додатково судом враховується, що 04.05.2023 року Київським районним судом міста Одеси, за наслідком розгляду клопотання представника відповідача по справі, було постановлено ухвалу, якою призначалось по даній справі проведення судово-економічної експертизи.

Однак, вказана судова експертиза була не проведена, а матеріали справи були повернуті до суду для уточнення поставлених на вирішення експерта питання в частині складових заборгованості по Кредитним договорам.

Вказана судова експертиза призначалась по справі на підставі первісно заявлених позовних вимогах позивача АТ «Райффайзен Банк».

Однак, в подальшому правонаступником первісного позивача АТ «Райффайзен Банк» - ТОВ ЦИКЛ ФІНАНС» були зменшені позовні вимоги та заявлено про визначення суми заборгованості відповідача у відповідності до встановлених сум на підставі рішень Київського районного суду міста Одеси від 04.12.2012 року по справі №2-1935/11 та від 10.12.2012року по справі №2-1942/11.

Отже, підстави, які зумовлювали постановлення судом ухвали суду від 04.05.2023 року, наразі за наслідком зменшення позивачем розміру позовних вимог та їх уточнення, є іншими та відмінними.

Також щодо заявленого представником відповідача клопотання про призначення експертизи, суд зазначає, що справа перебуває у провадженні суду тривалий час.

Так, провадження по даній справі відкрито ухвалою суду від 29.07.2019 року, а ухвалою суду від 16.11.2021 року за клопотанням відповідача було скасовано заочне рішення Київського районного суду міста Одеси від 11.06.2020 року по даній справі та призначено підготовче судове засідання по справі.

Статтею 189 ЦПК України передбачено, що підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

Суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку.

Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. (ст. 210 ЦПК України).

Пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N 2, 4, 7 та 11 до Конвенції" N 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Окрім цього, у відповідності до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України", суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Пунктом 2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» вказано на те, що строки, встановлені ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів.

Під час розгляду зазначеного клопотання, суд враховує, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи, за наслідком чого останнє підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст. ст. 103, 104, 106, 113, 352-354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника відповідача ОСОБА_1 про призначення судової економічної експертизи по цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних за кредитним договором, та за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЦИКЛ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення трьох відсотків річних за кредитним договором залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню окремо від рішення суду не підлягає.

Повний текст ухвали суду складено 13.11.2024 року

Головуючий Л. В. Калініченко