У Х В А Л А

Іменем України

про повернення цивільної справи для розгляду за підсудністю

23 січня 2024 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Овчиннікова О.С., дослідивши матеріали цивільної справи за позовною заявою Університету митної справи та фінансів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг та штрафних санкцій,

ВСТАНОВИВ:

Ректор Університету митної справи та фінансів Д.О. Бочаров звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг та штрафних санкцій.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2023 року (суддя Антонюк О.А.) матеріали позовної заяви Університету митної справи та фінансів передано для розгляду за підсудністю, визначеною на підставі ч.1 ст.27 ЦПК України за зареєстрованим місцем проживання відповідача, до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська.

23 січня 2024 року матеріали позовної заяви надійшли до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська та за результатами автоматизованого розподілу передано судді Овчинніковій О.С. відповідно до протоколу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд дійшов висновку про необхідність повернення її до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю з огляду на таке.

Відповідно до визначеного ст.8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст.6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст.26-30 ЦПК України). Розгляд справи неповноважним складом суду, порушення правил юрисдикції є підставами для скасування рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичних осіб пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Приписами ст.28 ЦПК України законодавець визначив підсудність позовів за вибором позивача, зокрема, ч.8 ст.28 ЦПК України передбачає, позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Пункт 2 Розділу І Договору від 01.10.2022 визначає місце надання освітньої послуги - м. Дніпро, вул. Володимира Вернадського, буд. 2/4 (юридична адреса Університету та фактична адреса навчального корпусу № 1). Керуючись правом обрання альтернативної підсудності Університет пред?явив позов за місцем виконання Договору від 01.10.2022 - до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

За змістом наведеного можна дійти висновку, що не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцем проживання / перебування відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.

Тлумачення ст.ст.27, 28 ЦПК України свідчить, що підсудність за вибором позивача (альтернативна підсудність) це такий вид підсудності, за умовами якої позивачеві надається право за своїм вибором пред`явити позов в один з декількох визначених у законі судів. Разом із тим, правила альтернативної підсудності не позбавляють позивача права звернутися із позовом за правилами загальної підсудності (ст.27 ЦПК України), оскільки позивач має право на вибір між кількома судами, яким згідно з цією статтею підсудна справа, за винятком виключної підсудності.

Як визначено у п.п.37, 46 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01 березня 2013 року №3, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві. Якщо на позов, пред`явлений за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за останнім відомим зареєстрованим місцем проживання чи перебування відповідача, поширюється альтернативна підсудність, то визначення підсудності за місцем знаходження / проживання відповідача усупереч волевиявленню позивача не застосовується.

Із суб`єктного складу сторін, предмету спору та характеру спірних правовідносин, слідує, що для визначення підсудності пред`явленого позову можливе застосування як правил загальної підсудності за ч.1 ст.27 ЦПК України (за зареєстрованим місцем проживання відповідача) так і альтернативної за ч.8 ст.28 ЦПК України за вибором позивача.

Зі змісту позову слідує, що пред`являючи його саме до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська позивач та його представник керувались положеннями ч.8 ст.28 ЦПК України, визначивши альтернативну підсудність, тобто позов ним пред`явлено з дотриманням правил підсудності. Оскільки право вибору між судами, яким згідно з правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві, тому його обмеження свідчитиме про перешкоджання у доступі до правосуддя.

Враховуючи встановлені обставини, вважаю, що під час прийняття рішення про передачу позовної заяви Університету митної справи та фінансів для розгляду за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, суддею Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська допущено ситуацію, за якої виник спір про підсудність між судами, в той час як ч.1 ст.32 ЦПК України імперативно визначено: спори про підсудність між судами не допускаються.

Так, відповідно доч.1ст.31ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: 1)справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності)іншого суду; 2)після задоволення відводів (самовідводів) чи з інших підстав неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи; 3) ліквідовано або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який розглядав справу.

Оскільки підстави, визначені ч.1 ст.31 ЦПК України для передання цивільної справи для розгляду за підсудністю в даному випадку відсутні, приходжу до висновку, що передача справи з Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська здійснена з порушенням ст.31 ЦПК України та призводить до виникнення між судами спору про підсудність, а відтак справу слід повернути до цього суду для розгляду за підсудністю.

Керуючись ст.ст.27, 28, 31, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали цивільної справи за позовною заявою Університету митної справи та фінансів до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором про надання освітніх послуг та штрафних санкцій повернути до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за підсудністю.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя О.С.Овчиннікова