Справа № 3095/10
У Х В А Л А

Іменем України

21 серпня 2024 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді: Коваленко І.І.

за участю секретаря судового засідання: Улезка О.О.

розглянув скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , суб`єкт оскарження: головний державний виконавець Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушева Рада Миколаївна на бездіяльність державного виконавця, суд-

ВСТАНОВИВ:

Обставини, що передували поданню скарги

1. 10 березня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 2-3095/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 13443,60 грн., який надійшов до Відділу на виконання 14 березня 2012 року (ВП № НОМЕР_5).

2. 22 березня 2011 року Деснянський районний суд м. Києва видав виконавчий лист № 2-3095/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів у сумі 51 630,00 грн., який надійшов до Відділу на виконання 08 листопада 2011 року (ВП № НОМЕР_4).

3. 18 січня 2012 року державний виконавець Відділу державної виконавчої служби наклав арешт на майно ОСОБА_1 (постанова від 12 січня 2012 року № НОМЕР_4).

4. 21 травня 2012 року арешт був зареєстрований у Реєстрі заборон відчуження нерухомого майна (реєстраційний номер 5829277).

5. Факт дійсності арешту нерухомого майна скаржника, накладеного вищезгаданою постановою, підтверджується інформаційною довідкою.

6. 12 грудня 2013 року державним виконавцем відповідно до пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу по ВП № НОМЕР_4, НОМЕР_5.

7. 24 листопада 2014 року повторно надійшов виконавчий лист № 2-3095/10 від 10 березня 2011 року Деснянського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 13443,60 грн. (ВП НОМЕР_2) та виконавчий лист № 2-3095/10 від 22 березня 2011 року Деснянського районного суду м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу в розмірі 51630,00 грн (ВП НОМЕР_3).

8. 19 грудня 2016 року державний виконавець у відповідно до пункту 7 частини першої статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» прийняв постанову про повернення виконавчого документу стягувачу по ВП № НОМЕР_2, НОМЕР_3.

9. 20 червня 2024 року представник скаржника звернувся до Деснянського районного відділу державної виконавчої служби в м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (надалі - Відділу) з заявою про зняття арештів та надання інформації про хід виконавчого провадження.

10. У відповідь про зняття арештів та надання інформації про хід виконавчого провадження листом від 26 червня 2024 року, що підписаний головним державним виконавцем, Відділ повідомив:

- державний виконавець прийняв постанову про повернення виконавчого документу стягувачу;

- надати більшої інформації щодо виконавчого провадження немає можливості, оскільки минув строк його зберігання (3 роки);

- щоб зняти арешт з майна, заявник має право звернутися до суду відповідно до частини п`ятої статті 59 Закону України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження".

Суть та зміст вимог скарги у виконавчому провадженні

11. 04 липня 2024 року представник скаржника звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державної виконавчої служби щодо не зняття арешту на майно. Просить суд зобов`язати орган державної виконавчої служби вчинити дії щодо зняття арешту на майно, накладене відносно ОСОБА_1 постановою державного виконавця Відділу державної виконавчої служби в Деснянському районі міста Києва від 18 січня 2012 року.

12. Скаржник скаржиться на те, що протягом тривалого часу на майно скаржника накладено арешт, хоча виконавче провадження відносно нього відсутнє, документи виконавчого провадження було знищено, у зв`язку з закінченням строку зберігання. Стягувач втратила можливість повторно пред`явити до виконання виконавчі листи по справі № 2-3095/10, так як сплинув строк на повторне пред`явлення ще в 2019 році. Відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" арешт має бути знятий після закінчення виконавчого провадження. Орган державної виконавчої служби не знімає цей арешт і рекомендував звернутися до суду для зняття арешту.

13. Скаржник стверджує, що орган державної виконавчої служби не вживає заходів для зняття арешту, що є протиправною бездіяльністю. Вважає, що наявність арешту на майно протягом 8 років є невиправданим втручанням у право на мирне володіння майном.

14. Державний виконавець заперечень на скаргу не подав, усно в судовому засіданні пояснив, що арешт буде знято після сплати виконавчих витрат.

Рух скарги у суді

15. 10 липня 2024 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, дану скаргу розподілена на суддю Коваленко І.І.

16. 18 липня 2024 року скарга була призначена до розгляду на 24 липня 2024 року о 11-00.

17. Про подання скарги, дату, час і місце розгляду скарги суд ухвалою від повідомив відповідний орган державної виконавчої служби, стягувача, боржника.

18. 24 липня 2024 року з метою повідомлення стягувача - ОСОБА_2 про дату, час і місце розгляду скарги, у судовому засіданні було оголошено перерву на 31 липня 2024 року.

19. 31 липня 2024 року судом оголошено перерву на 21 серпня 2024 року з метою отримання доказів належного повідомлення стягувача про дату, час і місце розгляду скарги

20. Учасники справи в судове засідання, що призначено на 21 серпня 2024 року не з`явилися. Представник скаржника подав клопотання про розгляд скарги без його участі.

21. Відповідно до частини другої статті 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

22. Суд розглянув скаргу за відсутності учасників справи. Суд дійшов висновку про обґрунтованість скарги та задовольнив її на таких підставах.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким керувався суд

Щодо строку на звернення до суду зі скаргою

23. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

24. У постанові Верховного Суду від 18 листопада 2020 року в справі №466/948/19 (провадження № 61-16974св19) міститься висновок, що з`ясування обставин дотримання заявником процесуального строку на звернення до суду зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, наявності клопотання про його поновлення та поважних причин для його поновлення має першочергове значення, оскільки правовим наслідком недотримання встановленого законом строку звернення зі скаргою на дії чи бездіяльність державного виконавця, відсутності клопотання про поновлення зазначеного строку та поважності причин для його поновлення, є залишення скарги без розгляду та повернення її заявникові».

22. Відповідь органу державної служби 26 червня 2024 року, а до суду зі скаргою скаржник звернувся 04 липня 2024 року, тобто в межах строку, передбаченого статтею 449 ЦПК України. Крім того, суд враховує, що бездіяльність державного виконавця щодо не зняття арешту з майна є триваючим правопорушенням, а тому оскаржується в будь-який час шляхом подання скарги в порядку, передбаченому ЦПК України (подібний висновок сформульовано у постанові Верховного Суду від 14 серпня 2023 року у справі 927/322/14).

Щодо обґрунтованості скарги

25. Відповідно до частини п`ятої статті 13 Закону України "Про виконавче провадження" постанова про зняття арешту виноситься виконавцем не пізніше наступного робочого дня після надходження до нього документів, що підтверджують наявність підстав, передбачених частиною четвертою статті 59 цього Закону, та надсилається в той самий день органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника.

26. Частина четверта статті 59 цього Закону встановлює, що підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є:

1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову;

7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 та підпунктом 2 пункту 10-4 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону;

10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності".

27. Згідно з частиною п`ятою цієї статті у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

28. У частині першій статті 2 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад, як: верховенство права; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

29. У разі якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження (абзац одинадцятий пункту 16 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, що затверджена наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 (надалі - Інструкція)).

30. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення). Постанова про зняття арешту з майна боржника або скасування інших заходів примусового виконання рішення виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови (абзаци тринадцятий та чотирнадцятий пункту 16 розділу VIII Інструкції)

31. Конституційний Суд України виходить із того, що держава, виконуючи свій головний обов`язок - утвердження і забезпечення прав і свобод людини - та підтримуючи дієвість принципу верховенства права (правовладдя), повинна не лише утриматись від застосування надмірних засобів втручання у право власності та інше добросовісне володіння, але й ужити належних заходів для забезпечення можливості вільно та на власний розсуд здійснювати їх кожному, хто перебуває під її юрисдикцією, з урахуванням меж здійснення таких прав, що їх установлено законом, приписи якого відповідають принципу юридичної визначеності, спрямовані на досягнення правомірної мети та є домірними (абзац другий підпункту 4.9 пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 16 листопада 2022 року № 9-р(ІІ)/2022).

32. Держава, втручаючись у право власності Товариства, має враховувати потребу забезпечення під час такого втручання „справедливого балансу" в захисті зазначеного публічного інтересу та захисті права власності як одного з фундаментальних прав та зобов`язана досягти домірності в застосуванні юридичних засобів, за допомогою яких власника для задоволення певного публічного інтересу або позбавляють, або обмежують у здійсненні належного йому права власності (абзац третій підпункту 4.10 пункту 4 мотивувальної частини вказаного вище Рішення).

33. З огляду на те, що:

1) виконавче провадження щодо виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 04 липня 2005 року (виконавчий лист № 2-5380 від 06 вересня 2005) знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання;

2) стягувач втратила можливість повторного пред`явлення виконавчих листів до виконання, оскільки сплинув строк на їх повторне пред`явлення 20 грудня 2019 року.

3) державний виконавець, не вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження.

34. Суд вважає, що наявність арешту на майно боржника майже протягом 5 років безпідставно обмежує його право на розпорядженням майном, порушує його право на мирне володіння майном, оскільки не відповідає принципу пропорційності втручання, після спливу строку на повторне пред`явлення виконавчих листів до виконання.

35. Суд вважає, що знищення виконавчого провадження, строк зберігання яких закінчився, без вирішення питання про зняття арешту з майна боржника, і наступні дії державного виконавця відповідного органу державної виконавчої служби щодо не зняття арешту з майна боржника за його заявою суперечить таким засадам, як: верховенство права (частина перша статті 8 Конституції України),справедливості; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями.

36. Не зняття арешту з майна боржника, що був накладений 12 року тому, зважаючи на знищення матеріалів виконавчого провадження, є непропорційним втручанням у право власності заявника, оскільки він не може вільно та на власний розсуд розпоряджатися своєю власністю, і всупереч принципу „відповідальності держави перед людиною" має зареєстровані державою обтяження майна за відсутності на те правових підстав (виконавче провадження відсутнє).

37. Частиною другою статті 451 ЦПК України визначено, що у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

38. З огляду на встановлення обставин обґрунтованості скарги, суд зобов`язує орган державної виконавчої служби усунути порушення (поновити порушене право заявника) шляхом зняття арешту з майна боржника.

Керуючись статтями 259 -261, 447 - 450 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

2. Зобов?язати головного державного виконавця Деснянського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Вахрушеву Раду Миколаївну зняти арешт накладений на все нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрований 21.05.2012 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві в Єдиному реєстрі заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, за реєстраційним номером обтяження: 5829277, на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: НОМЕР_4, виданий 18.01.2012, видавник: ВДВС Деснянського РУЮ м. Києва.

3. Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, зобов`язаний повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного тексту ухвали 27 серпня 2024 року.

Суддя Інна КОВАЛЕНКО