Справа №203/1979/23
Провадження №2/0203/145/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2024 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Католікяна М.О.,

при секретарі Гапоновій К.В.,

з участю:

-позивачки ОСОБА_1 ;

-представника позивачки ОСОБА_2 ;

-представниці відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Дніпровської міської ради про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом,

у с т а н о в и в:

1. 05 квітня 2023 року позивачка поштовим зв`язком звернулася до суду з позовом до Дніпровської міської ради про визнання права власності на майно у порядку спадкування за заповітом. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що матері позивачки ОСОБА_4 , належало домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка під ним. За життя остання склала на користь позивачки заповіт. У листопаді 2021 року ОСОБА_4 померла. Після смерті останньої спадщину прийняла позивачка, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через суперечливі дані щодо спадкового майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (наявність інформації про триваючий процес виділу частки та відкритого розділу у відповідному реєстрі). Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкові домоволодіння та земельну ділянку, закриття відкритого розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та скасування відповідного реєстраційного номеру (а.с.а.с. 1 8, 49, 51, 55 62, 78).

2. 19 липня 2023 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 92).

3. 8 серпня 2023 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позивачка просить визнати право власності на домоволодіння в цілому, проте згідно з правовстановлювальними документами спадкодавиці належали лише 75/100 часток домоволодіння. Крім того, відповідач не вчинив жодної дії, яка б порушила спадкові права позивачки, отже підстав для задоволення позову не існує (а.с.а.с. 98 100, 107).

4. У судовому засіданні позивачка, її представник підтримали позов у повному обсязі, пояснивши, що матері позивачки ОСОБА_4 , належало домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка під ним. За життя остання склала на користь позивачки заповіт. У листопаді 2021 року ОСОБА_4 померла. Після смерті останньої спадщину прийняла позивачка, звернувшись з відповідною заявою до нотаріуса. Позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через суперечливі дані щодо спадкового майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (наявність інформації про триваючий процес виділу частки та відкритого розділу у відповідному реєстрі).

5. Представниця відповідача у суді заперечувала проти позову, пояснивши, що позивачка просить визнати право власності на домоволодіння в цілому, проте згідно з правовстановлювальними документами спадкодавиці належали лише 75/100 часток домоволодіння. Крім того, відповідач не вчинив жодної дії, яка б порушила спадкові права позивачки, отже підстав для задоволення позову не існує.

6. Суд, заслухавши пояснення позивачки, представників сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав.

7. Судом встановлено, що матері позивачки ОСОБА_4 (а.с.а.с. 128-звор. 136), на праві власності належать:

- земельна ділянка площею 0,0558 га, розташована за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :06:067:0046) (а.с.а.с. 14, 15, 26);

- 75/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. А-1 (загальна площа 105,1 м2, житлова площа 63,0 м2), гаража літ. Г, навісу літ. Ж, огорожі №1-2, мостіння літ. І (а.с.а.с. 21-звор., 24, 27, 31 34, 137).

8. 14 лютого 2009 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким заповіла усе належне їй майно позивачці (а.с. 28).

9. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла (а.с. 29).

10. 28 травня 2022 року позивачка як спадкоємець за заповітом звернулася до П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с. 123-звор.).

11. 2 листопада 2022 року П`ята дніпровська державна нотаріальна контора своєю постановою відмовила позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через суперечливі дані щодо спадкового майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (наявність інформації про триваючий процес виділу частки та відкритого розділу у відповідному реєстрі) (а.с.а.с. 138, 139).

12. Відповідно до частини 1 статті 1222 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

13. Таким чином, зважаючи на складений ОСОБА_4 заповіт, після її смерті залишився лише один спадкоємець спадкового майна позивачка.

14. Згідно з частиною 3 статті 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

15. Судом було встановлено, що позивачка проживала разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини, отже вона вважається такою, що прийняла спадщину, у розумінні приведеної норми.

16. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

17. Аналізуючи факти, встановлені у судовому засіданні в їх сукупності, співвідношуючи їх зі змістом приведених норм, суд доходить висновку про те, що позов у частині визнання права на спадкове майно підлягає задоволенню, оскільки позивачка прийняла його після смерті матері і є єдиною спадкоємицею за заповітом.

18. При цьому, вирішуючи спір у частині невизначеності часток, на яку у своїй постанові вказав нотаріус, суд виходить з такого.

19. Згідно з матеріалами спадкової справи станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі наявні відомості про право власності ОСОБА_4 на 75/100 часток домоволодіння, яке вона набула на підставі свідоцтва про право власності від 07.02.1986, виданого Виконавчим комітетом Кіровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська. Решта майна (25/100 часток) згідно з інвентаризаційною справою належить ОСОБА_5 (25/200 часток) та ОСОБА_6 (25/200 часток) (а.с. 27).

20. Такі відомості цілком узгоджуються з інформацією, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, і підтверджує право власності ОСОБА_6 на 25/100 часток домоволодіння після придбання у ОСОБА_5 її 25/200 часток (а.с.а.с. 16 25).

21. Між тим, за життя ОСОБА_4 не формалізувала своє право власності на спадкове майно у вигляді виділених 75/100 часток домоволодіння та не звернулася до державного реєстратора по реєстрацію цього права у відповідному реєстрі, що й обумовило наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкритого розділу, згідно з яким об`єкт нерухомості перебуває у процесі виділу частки.

22. За приписами абзацу третього пункту 54 постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 « Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для державної реєстрації права власності на майно, утворене у результаті поділу майна чи виділу в натурі частки з майна, що перебуває у спільній власності, та має наслідком припинення права спільної власності для усіх або одного із співвласників, що здійснює виділ у натурі частки, також подається договір про поділ спільного майна чи відповідно договір про виділ у натурі частки із спільного майна або рішення суду.

23. Відтак з огляду на смерть ОСОБА_4 , яка за життя не уклала договір про поділ спільного майна або договір про виділ у натурі частки із спільного майна, звернення її спадкоємиці до суду з відповідним позовом є цілком обґрунтованим.

24. Розв`язуючи позов у частині закриття у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідного розділу, суд виходить з приписів статті 14 Закону України від 01.07.2004 №1952-ІV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі Закон №1952-ІV).

25. Відповідно до абзацу першого частини 3, абзацу першого частини 6 статті 14 Закону №1952-ІV у разі поділу об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості або виділу частки з об`єкта нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості відповідний розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа закриваються, а реєстраційний номер цього об`єкта скасовується. На кожний новостворений об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості відкривається новий розділ Державного реєстру прав та формується нова реєстраційна справа, а також присвоюється новий реєстраційний номер кожному з таких об`єктів. Закритий розділ повинен містити посилання на діючий розділ відповідного об`єкта. Діючий розділ повинен містити посилання на закритий розділ відповідного об`єкта.

26. У разі закриття розділу Державного реєстру прав у зв`язку з наявністю в цьому реєстрі двох і більше розділів на один об`єкт нерухомого майна, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості внаслідок допущення технічної помилки розділ Державного реєстру прав та реєстраційна справа, відкриті пізніше, закриваються, а реєстраційний номер такого об`єкта скасовується.

27. Ураховуючи викладене, вимога позивачки про закриття відкритого розділу у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та скасування відповідного реєстраційного номеру є цілком обґрунтованою й підлягає задоволенню.

28. Керуючись статтями 5, 7, 10 13, 19, 23, 76 81, 89, 209 211, 213, 223, 228, 229, 258, 259, 263 265, 280 282 Цивільного процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_2 ) до Дніпровської міської ради (ідентифікаційний код 26510514; 49000, Україна, місто Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, 75) про визнання права на спадщину в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 75/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме на житловий будинок літ. А-1 (загальна площа 105,1 м2, житлова площа 63,0 м2), гараж літ. Г, навіс літ. Ж, огорожу №1-2, мостіння літ. І.

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 0,0558 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (кадастровий номер :06:067:0046).

Закрити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкритий розділ №1 від 19 березня 2012 року на домоволодіння, об`єкт житлової нерухомості ( АДРЕСА_1 ), скасувавши його номер 1.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється від дня складення повного судового рішення. Рішення набирає законної сили, якщо протягом вказаних строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повне рішення складено 13 лютого 2024 року.

Суддя М.О. Католікян