РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Д О Д А Т К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 562/2144/21
Провадження № 22-з/4815/48/24
Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді : Гордійчук С.О.,
суддів:. Боймиструка С.В, Хилевича С.В.,
учасники справи:
відповідачі: ОСОБА_2 , Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області
треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Здолбунівська міська рада Рівненської області, ОСОБА_3 ,
розглянувши у письмовому провадженні без повідомлення сторін клопотання ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі № 562/2144/21,
У липні 2021 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Здолбунівська міська рада Рівненської області про скасування державної реєстрації прав, скасування кадастрових номерів.
Рішенням Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2022 року позовні вимоги задоволено повністю.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року рішення Здолбунівського районного суду Рівненської області від 06 вересня 2022 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Здолбунівська міська рада Рівненської області про скасування державної реєстрації прав, скасування кадастрових номерів відмовлено.

Постановою Верховного суду касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Рівненського апеляційного суду від 02 лютого 2023 року залишено без змін.

При прийнятті постанови Рівненського апеляційного суду від 02 лютого 2022 року не вирішено питання про розподіл судових витрат, що потребує ухвалення додаткового рішення.

06 червня 2024 року до Рівненського апеляційного суду надійшло клопотання від ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення з ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 20 000 грн. понесені у суді першої та апеляційної інстанції та судового збору сплаченого при подачі апеляційної скарги в розмірі 1362 грн.

Перевіривши доводи заяви, апеляційний суд вважає, що заява підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Частинами першою, другою, третьою статті 246 ЦПК України встановлено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз наведених процесуальних норм вказує на те, що умовами вирішення питання про розподіл судових витрат (крім судового збору), є подання стороною відповідної заяви (усної чи письмової) до закінчення судових дебатів у справі, а також подання відповідних доказів про понесені витрати у строки, визначені процесуальним законом.

Згідно з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 29 червня 2022 року у справі № 161/5317/18 (провадження № 61-3454св22), неподання чи не заявлення стороною до закінчення судових дебатів у справі про необхідність розподілу судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, тобто крім судового збору, є підставою для відмови у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення щодо таких судових витрат.

Вказане підтверджується також позицією Верховного Суду у постанові від 26.07.2023 по справі №160/16902/20, де зазначено, що якщо до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати.

Встановлено, що ОСОБА_4 будучи представником ОСОБА_2 здійснював повноваження адвоката на підставі ордеру серія ВК №1031987 від 03.11.2021 року в суді першої інстанції.

До клопотання про відкладення справи від 03.11.2021 року адвокатом було додано ордер, копію Договору № 35 про надання правничої допомоги, попередній (орієнтовний) розрахунок витрат в суді першої інстанції, акт виконаних робіт згідно договору про надання правничої допомоги № 35 від 02.11.2022 року, квитанцію № 190 та № 68 про сплату послуг про надання правової допомоги в розмірі 2000 грн. та 4000 грн. та платіжне доручення № 5815 (арк. 128 - 131).

Однак, до закінчення судових дебатів в першій інстанції представник ОСОБА_2 не зробив відповідну заяву про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч.8 ст.141 ЦПК України, що є підставою для відмови у задоволенні клопотання в цій частині.

Щодо клопотання про відшкодування витрат понесених відповідачем при перегляді справи судом апеляційної інстанції.

Убачається, що при подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 було додано квитанцію № ПН1689 про сплату судового збору в розмірі 1362 грн.

Згідно ч.1,2 п.2 ст.141 ЦПК України Судовий збір покладається на сторону пропорційно задоволених вимог; у разі відмови у позові - на позивача.

Враховуючи, що постановою апеляційного суду відмовлено у задоволені позову і судом не вирішувалось питання про розподіл судових витрат клопотання про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 1362, 00 грн підлягає до задоволення.

Разом з тим, убачається, що інтереси ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції представляв адвокат Панасюк Юрій Володимирович на підставі ордеру серія ВК №1066882 від 25.01.2023 року.

Відповідних доказів про понесені витрати при перегляді справи апеляційним судом у строки, визначені процесуальним законом (протягом п`яти днів з дня ухвалення судового рішення) ні адвокат Панасюк Ю.В. , ні ОСОБА_2 не подали.

Лише більше як через 16 місяців, а саме 06 червня 2024 року ОСОБА_2 на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях, надано: Акт виконаних робіт згідно договору про надання правничої допомоги № 35 від 02 листопада 2021 року; Акт виконаних робіт згідно договору про надання правничої допомоги № 35 від 02 листопада 2021 року; копію квитанції про надання правової допомоги від 30 серпня 2022 року; копію квитанції про надання правової допомоги від 29 серпня 2022 року; копію платіжного доручення № 5815; копію квитанції про сплату судового збору та заявлено клопотання про ухвалення додаткового рішення.

Відповідно до пунктів 4, 6 частини другої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Враховуючи відсутність заяви представника ОСОБА_2 про розподіл судових витрат, поданої до закінчення судових дебатів або ж до закінчення розгляду справи в суді, й, відповідно, не надано документів, які ці витрати підтверджують, апеляційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат в частині понесених нею витрат на правову допомогу в суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 134, 137, 270, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у справі № 562/2144/21 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судового збору у розмірі 1362, 00 грн понесеного при подачі апеляційної скарги.

В частині стягнення витрат на правову допомогу відмовити.

Додаткова постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий : Гордійчук С.О.

Судді : Боймиструк С.В.

Хилевич С.В.