Справа № 490/6927/24
н/п 2-з/490/121/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля,-

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсним договір купівлі-продажу автомобіля Audi A3, 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , укладений 04.11.2023 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Разом з позовною заявою, позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позовні вимоги, шляхом накладення арешту на транспортний засіб Audi A3, 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Заяву мотивує тим, що у листопаді 2023 року ОСОБА_2 , з якою він перебуває в шлюбі, ініціювала судовий процес з поділу майна подружжя, подавши до Центрального районного суду м. Миколаєва відповідну позовну заяву. Напередодні подання позову, ОСОБА_2 без його згоди переоформила автомобіль Audi A3, 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , на свою матір - ОСОБА_3 , уклавши з останньою договір купівлі - продажу транспортного засобу. Позивач вважає, що укладений між ОСОБА_2 та її матір`ю договір є фіктивним, а тому звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати цей договір купівлі-продажу автомобіля недійсним. Таким чином, заявник вважає, що у даній справі слід вжити заходи забезпечення у вигляді арешту на автомобіль Audi A3, 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , власником якого є відповідач-2 ОСОБА_3 . Так, заявник вказує, що оскільки ОСОБА_2 уже відчужила майно на користь матері (тобто своєї близької родички), як вказано у позові, з метою приховати майно від подальшого поділу, у даний час є об`єктивні підстави вважати, що існує реальна загроза подальшого відчуження спірного автомобіля на користь третіх осіб, а тому невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. В разі відчуження автомобіля на користь третіх осіб виконання рішення суду (у разі задоволення позову та визнання договору купівлі-продажу автомобіля недійсним) стане неможливим, адже неможливим буде застосування наслідків реституції, бо в разі відчуження автомобіль уже не буде у власності ОСОБА_3 . Тобто, невжиття заходів забезпечення позову (у вигляді арешту майна) може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду та ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою судді від 08.08.2024 року дану заяву залишено без руху, надано заявнику строк на усунення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

21.08.2024 року від представниці заявника - адвоката Берковської О.М. надійшла заява про усунення недоліків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного суду України №9 від 22 грудня 2006 року "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-кого з осіб, які беруть участь у справі.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсновиник спір та існуєреальна загроза невиконання чи утрудненнявиконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Необхідність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Враховуючи, що невжиття заходів до забезпечення позову у вигляді накладення арешту на рухоме та нерухоме майно може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, оскільки майно, яке належить відповідачеві на праві приватної власності на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути (бути відчуженим), зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення; забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно є адекватним, співвідноситься з предметом позову, а тому зазначений захід спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення, суд приходить до висновку, що клопотання позивача про накладення арешту є обґрунтованим та накладення арешту є необхідним для забезпечення виконання рішення у справі у разі задоволення позову

Оскільки забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб не спричиняє жодних матеріальних збитків відповідачам, суд не вимагає від заявника забезпечення збитків відповідачів, які можуть бути спричинені арештом майна, на яке накладено арешт.

Розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову і не вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог по суті, враховуючи, що вказаний заявником вид забезпечення позову є співмірним із заявленими вимогами, не порушує права інших осіб, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 149-153, 157, 258, 260, 261, 263, 353 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору купівлі-продажу автомобіля - задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на транспортний засіб:автомобіль марки Audi A3, 2018 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , право власності на який зареєстроване за ОСОБА_3 , із забороною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чи будь-яким іншим особам відчужувати спірний транспорт до вирішення спору по суті.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.П. Черенкова