Справа № 444/2367/24
Провадження № 2/444/985/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року м. Жовква

Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючий суддя Зеліско Р. Й.

секретар судового засідання Мамедова Г.І.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Жовква Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Куликівської селищної ради Львівського району Львівської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінська Мирослава Іванівна про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мама, ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24 липня 2023 року. ОСОБА_2 до дня своєї смерті була зареєстрована і проживала в будинку АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя мама Позивача склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові.

Вказує, що не проживав та не був зареєстрований з матір`ю до дня її смерті в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта Позивача та копією витягу з реєстру з територіальної громади.

Звертає увагу суду на те, що у встановлений шестимісячний строк після смерті матері, як Позивач, не звернувся у нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки проживав окремо від спадкодавця та вважав, що і так прийняв спадщину, оскільки це рідна мама. Також Позивачу не було відомо про встановлені законодавством строки для прийняття спадщини, про такі дізнався тільки тоді коли звернувся за юридичною консультацією до адвоката.

Окрім цього зазначає, що про наявність заповіту йому також було невідомо. Про його наявність стало відомо лише нещодавно, коли випадково у домі матері знайшов копію заповіту, а згодом і його оригінал. Після цього звернувся до старости Великодорошівського старостинського округу Куликівської селищної ради, яка підтвердила, що за даними Куликівської селищної ради даний заповіт (від імені ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) не змінено і не скасовано.

Отримавши інформацію про те, що заповіт не змінено і не скасовано звернувся до приватного нотаріуса Гавінської Мирослави Іванівни та вказав, що хоче прийняти спадщину після смерті матері. Після звернення до приватного нотаріуса Позивачу було повідомлено, що він пропустив термін для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері і цей термін можливо продовжити лише в судовому порядку, що підтверджується листом від 03 червня 2024 року.

Наголошує суду також на те, що укладений мамою заповіт не змінювався та не скасовувався. Вказане підтверджується копією заповіту та інформації з його зворотньої сторони, на якому зроблено відповідний запис про те, що даний заповіт від імені мами, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 не змінено і не скасовано.

Враховуючи наведене вважає, що він пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки проживав окремо від спадкодавця та вважав, що спадщину і так прийняв і йому не було відомо про наявність вказаного вище заповіту.

Наголошує, що необізнаність про існування заповіту не тотожна таким обставинам як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність особи про складення заповіту на її користь є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

З огляду на викладене вважає, що його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обґрунтованими. Незадоволення позову зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться.

Позивач не може реалізувати своє право на спадкування, а тому вимушений звернутися з даним позовом до суду. Просить позов задоволити.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явився. Подав заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Позовні вимоги підтримує, просить такі задоволити в повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак надіслав клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору в підготовче судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак від неї на адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи у її відсутності. Окрім цього зазначила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 нею, як приватним нотаріусом Львівського районного нотаріального округу Львівської області Гавінською Мирославою Іванівною не заводилася.

А тому, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі позивача, представника відповідача, та представника третьої особи, які не з`явилися в підготовче судове засідання, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення такого, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності, висловлені позиції у справі.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Так як відповідач не заперечує проти позовних вимог, фактично визнали їх, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 24 липня 2023 року (а.с. 13). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. За життя мама Позивача склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму синові.

Позивач, ОСОБА_3 є сином ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 09 березня 1972 року (а.с.14).

З матеріалів справи вбачається, що Позивач не проживав та не був зареєстрований з матір`ю до дня її смерті в будинку АДРЕСА_1 .

Позивач був переконаний в тому, що спадщину він фактично прийняв, оскільки померла його рідна мама.

Позивач вважає, що його необізнаність про наявність заповіту, а також про те, що йому не було відомо про встановлені законодавством строки для прийняття спадщини є поважними причинами того, що він пропустив строк для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи.

Таким чином судом встановлено, що з незалежних від Позивача обставин, Позивач у шестимісячний строку після смерті матері не міг звернутися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Роз`яснення про те, яку причину пропуску такого строку вважати поважною, надає Постанова Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року Про судову практику у справах про спадкування: вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Відповідно до постанови Верховного Суду України № 565/1145/17 від 26 червня 2019 року, поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1). тривала хвороба спадкоємців; 2). велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3). складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4). перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5). необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Таким чином, з огляду на те, що законодавцем чітко не визначено вичерпний перелік обставин поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, враховуючи обставини конкретної справи, суд приходить висновку про поважність причин пропуску Позивачем строку прийняття спадщини, що відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України є підставою для визначення їй додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини.

Разом з тим при вирішенні даної справи суд враховує, що необізнаність про існування заповіту не тотожна таким обставинам, як відсутність інформації про смерть спадкодавця або спадкову масу. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Необізнаність особи про складення заповіту на її користь є поважною причиною для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини (постанова ВС від 06 вересня 2017 року у справі № 315/765/14-ц, постанова ВС від 13 березня 2019 року у справі № 656/219/18, постанова ВС від 20 лютого 2019 року у справі № 694/1179/17, постанова ВС від 2 вересня 2020 року у справі №288/1856/18, постанова ВС від 01 листопада 2021 року у справі №558/381/20).

Тому, вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини є обгрунтованими та підлягають до задоволення, оскільки незадоволення прохання Позивача щодо визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини зумовить перехід права власності на спадкове майно до держави в особі органу місцевого самоврядування на території якого воно знаходиться.

Керуючись ст.ст. 23, 258, 259, 264, 265, 280, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов задовольнити.

Визначити ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_3 ) додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті матері, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в нотаріальну контору, а саме 3 (три) місяці з часу набрання даним рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 22 серпня 2024 року.

Суддя: Зеліско Р. Й.