ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6985/24 Справа № 199/3090/23 Суддя у 1-й інстанції - Якименко Л.Г. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.

за участю секретаря Лопакової А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

- за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Таскомбанк»,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

10.04.2023 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № від 23.11.2020 року, станом на 10.02.2023 року у розмірі 124 154, 94 грн. та понесені судові витрати.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року у задоволенні позову Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

03.06.2024 року від Акціонерного товариства «Таскомбанк»надійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що до первинних банківських документів належать виписки по рахункам клієнта, меморіальні ордери. Вказані документи містяться у матеріалах справи та підтверджують позовні вимоги.

Так страховий платіж позичальника (10274, 93 грн.) був пакетно з іншими боржниками. Надавався витяг з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК «ТАС» за 23.11.2020 року.

Сплата за страховий платіж (650 грн.) була пакетно з іншими боржниками. Надавався витяг з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК «ТАС» за 23.11.2020 року.

Платіжні доручення № , , , Витяг з реєстру проданих електронних ключів до ступу до мобільного додатку «Support.UA» за 23.11.2020 року, два Витяги з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК «ТАС» за 23.11.2020 року, Бухгалтерська довідка TopUp Перерахування коштів, Бухгалтерська довідка (Оплата початкових процентів) містять підписи уповноважених осіб банку та печатки, а тому є належними доказами надання кредитних коштів ОСОБА_1 .

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ

Представник відповідача адвокат Дрозд Р.Ю. проти задоволення апеляційної скарги заперечував, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Представник позивача належним чином повідомлений про день та час розгляду справи (а.с.205), у судове засідання не з`явився, що відповідно до ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати та винести нове рішення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

23.11.2020 року між ТОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ОСОБА_1 було підписано Кредитний договір №.

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору Кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Кредит надається позичальнику у сумі 88097,39 грн. строком на 48 (п.1.2 кредитного договору).

Згідно з п.1.3. Кредитного договору Позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту на умовах передбачених в Паспорті кредиту №5074009, який є невід`ємною частиною цього Договору.

п.1.4 кредитного договору встановлено видачу кредиту шляхом перерахування грошових коштів за наведеним реквізитами:

ТОВ «ФК «ЦФР» НОМЕР_1 - 21 946,61 грн

АТ «ТАСкомбанк» НОМЕР_2 9 528,00 грн

АТ «Альфабанк» НОМЕР_3 41 261,07 грн.

ПАТ «Страхова компанія «ТАС» НОМЕР_4 600,00 грн.

ПАТ «Страхова компанія «ТАС» НОМЕР_4 10 274,93 грн.

ПАТ «Страхова компанія «ТАС» UA6800277 650, 00 грн.

ТОВ «ЦФР» UA0129001 200, 00 грн.

Згідно з п. 2.1. Кредитного договору всі інші умови кредитного договору, викладені в Паспорті кредиту та в Умовах отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», які розміщені на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» (www.krеditmarkеt.uu) та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього договору, про що підписався у заяві. Цей Договір, Паспорт кредиту № 5074009 та Умови тримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР», редакція 04.05.2020р., складають єдиний кредитний договір (п. 2.2. Договору).

Кредитний договір № підписано його сторонами.

У п.4 Паспорту кредиту ТОВ «ФК «ЦФР» №5074009 зазначено суму кредиту 88 097,39 грн. та строк кредиту 48. У п. 5 Паспорту кредиту сторонами встановлені розмір процентної ставки: при наданні кредиту - 5 %, щомісячна 2,49 %, загальна річна 0,01 %, реальна річна 53,42 %. Пункт 5 Паспорту кредиту містить відомості щодо орієнтовної реальної річної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту. Пунктом 6 Паспорту кредиту встановлений порядок повернення кредиту: кількість та розмір платежів, періодичність внесення (графік платежів). Документ також підписано сторонами.

Умови отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (ідентифікаційний код: 35725063) редакція від 04.05.2020 року затверджені наказом Генерального директора позивача №13 від 04.05.2020 року.

У п.1.7 якого наведено, що умови розміщено на сайті ТОВ «ФК «ЦФР» (www.krеditmarkеt.ua). У відповідності до п. 2.1 наведених умов Кредитодавець надає позичальнику кредит шляхом переказу грошових коштів на банківський рахунок, зазначений позичальником в кредитному договорі за п. 5.1., позичальник зобов`язується щомісячно, у граничний термін, повертати чергову частину кредиту та сплачувати щомісячні і річні проценти.

У відповідності до платіжного доручення №І241496957 від 23.11.2020 року ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало 600,00 грн. на рахунок АТ «СК «ТАС» ЦА7 159002 із призначенням платежу /=01-24.11.2020- ОСОБА_1 --25000.00-600.00-24.11.2021--ТС -Страховий платіж. Без ПДВ=/

Платіжним дорученням №І241496955 від 23.11.2020 року ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало 9528,00грн. на рахунок АТ "ТАСКОМБАНК НОМЕР_5 із призначенням платежу Переказ до запитання на користь ОСОБА_1 /ПАСПОРТ НОМЕР_6 надання кредиту зг.КД № від 23/11/2020 Без ПДВ.

Платіжним дорученням №І241496956 від 23.11.2020 року ТОВ «ФК «ЦФР» перерахувало 41261,07 грн. на рахунок АТ Альфа-банк НОМЕР_3 призначенням платежу Перек грош кошт на погаш заборг по кд501209329 від 21.11.2019р. за рах. кред. кошт зг. кд від 23.11.2020 р . та заяви клієнта ОСОБА_1 . Без ПДВ.

20.09.2021 року між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «ТАСКОМБАНК» укладено Договір Факторингу №200921, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «ЦФР» зобов`язується відступити АТ «ТАСКОМБАНК» права вимоги за кредитними договорами в обсязі та на умовах, визначених договором, а АТ «ТАСКОМБАНК» зобов`язується передати (сплатити) ТОВ «ФК «ЦФР» суму фінансування. Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги до Договору Факторингу №200921 від 20.09.2021 року предметом цього договору була передача і прав вимоги за кредитним договором №.

Згідно з довідкою ТОВ «ФК «ЦФР» №8588480-30 від 03/03/2023 ОСОБА_2 здійснено платежі 23.12.2020 - 2600 грн, 25.01.2021 - 2600 грн., 23.02.2021 2600 грн, 23.03.2021 - 2600грн, 23.04.2021 - 4 200грн, 25.02.2021 - 4 200грн.

30.01.2023 року позивач звернувся до відповідача із повідомленням-вимогою №1831/70.1.1 в якій вимагав достроково погасити кредит. Вимога не містить повідомлення споживача про затримку платежу із зазначенням дій, необхідних для усунення порушення та строку, протягом якого вони мають бути здійснені. Позивачем не надано доказів отримання такої вимоги ОСОБА_1 .

Щодо наданих позивачем доказів, суд першої інстанції зазначив наступне:

Значені позичальником в п.1.4 кредитного договору є платіжні доручення із відміткою банку про їх виконання, меморіальні ордери та виписки з клієнтського рахунку банку, що мають необхідні реквізити, які свідчать про виконання такої операції.

Наведеним вимогам відповідають платіжні доручення №І241496957 від 23.11.2020 р., №І241496955 від 23.11.2020р., №І241496956 від 23.11.2020р., з огляду на що суд вважає встановленими на підставі належних та допустимих доказів обставини перерахування на виконання вимог п.1.4 кредитного договору №5074009 600,00 грн., 9528,00 грн. та 41261,07 грн..

З огляду на наведене, суд не може визнати належними допустимим та достовірними доказами виконання обов`язку ТОВ «ФК «ЦФР» з переказу грошових коштів на банківські рахунки, значені позичальником в п.1.4 кредитного договору бухгалтерську довідку на суму 21 946,61 грн., оскільки вона, відповідно до норм чинного законодавства, не може підтверджувати здійснення безготівкового перерахування грошових коштів на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР» НОМЕР_1 , крім цього, дана довідка всупереч п.2 ч.2 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» не містить дату складання.

Витяги з реєстру оплачених страхових платежів ЗАТ СК "ТАС" від 23.11.2020, Витяг з реєстру проданих електронних ключів доступу до мобільного додатку "Support.UA" за 23.11.2020, також не можуть підтверджувати факт здійснення безготівкового перерахування грошових коштів на рахунки, крім того, ці документи не містять відомостей про рахунки.

Щодо наданих позивачем виписок слід зазначити, що такі виписки не містять відомостей про перерахування грошових коштів ТОВ «ФК «ЦФР» на рахунки ТОВ «ФК «ЦФР» НОМЕР_1 - 21 946,61 грн, ПАТ «Страхова компанія «ТАС» НОМЕР_4 600,00 грн., ПАТ «Страхова компанія «ТАС» НОМЕР_4 10 274,93 грн., ПАТ «Страхова компанія «ТАС» НОМЕР_7 650,00 грн., ТОВ «ЦФР» UA0129001 200, 00 грн..

Більш того, з виписок вбачається, що вони зроблені з аналітичних рахунків обліку заборгованості за кредитним договором №5074009 та починаються з 20.09.2021 року, тобто з дати набуття прав вимоги позивачем.

Предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом (частина третя статті 656 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України). Обсяг і зміст прав, що переходять до нового кредитора, залежать від зобов`язання, в якому здійснюється відступлення права вимоги.

Такі висновки наведені у п.17 та 18 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.06.2021 року по справі № 346/1305/19.

У той час, необхідно зазначити, що заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на його зміст зобов`язального правовідношення, а відтак права боржника щодо нового кредитора залишаються такими, як і його права щодо первісного кредитора. У разі заміни кредитора законодавчо передбачено способи захисту інтересів як боржника (стаття 518 ЦК України), якому надається право висувати проти вимоги нового кредитора ті ж самі заперечення, які він мав проти первісного кредитора (наприклад зустрічні вимоги до первісного кредитора, заперечення, пов`язані із простроченням первісного кредитора, наявністю обставин непереборної сили тощо), так і нового кредитора (стаття 519 ЦК України), перед яким старий кредитор буде відповідати у зобов`язанні за недійсність переданої йому вимоги. Тобто відповідальність старого кредитора може настати, якщо передана вимога є недійсною внаслідок припинення первісного зобов`язання (виконанням, неможливістю виконання тощо) або в разі визнання недійсним правочину, який був підставою виникнення первісного зобов`язання.

Отже, законодавством не встановлено підстав недійсності договору щодо відступлення права вимоги у разі передачі вимоги за зобов`язанням, із розміром якого сторона не погоджується, або якщо окремі складові такої заборгованості нараховані безпідставно. Обставини, пов`язані з фактичним виконанням чи невиконанням, чи частковим виконанням зобов`язань за відповідним договором не визначаються нормами матеріального права як підстава для визнання недійсним правочину щодо відступлення права вимоги за такими договорами (договору цесії). Питання про належне чи неналежне виконання сторонами зобов`язань за договором кредиту, право вимоги за яким передавалося за оспорюваним договором, підлягає дослідженню у межах спору про стягнення заборгованості та не впливає на правомірність та дійсність договору про відступлення права вимоги.

Сам по собі факт укладення договору про відступлення права вимоги не створює для позивача безумовного обов`язку сплатити борг саме у такому розмірі, який зазначено у оспорюваному договорі під час його виконання. У разі отримання відповідної вимоги від нового кредитора, позивач не позбавлений права висловлювати свої заперечення проти такої вимоги на підставі наявних у нього доказів за основним зобов`язанням, що виникло на підставі кредитного договору, про що правильно наголошували скаржник у касаційній скарзі.

З огляду на наведене, виписки з аналітичних рахунків обліку заборгованості за кредитним договором №5074009 позивачем не можуть бути належними та достовірними доказами розміру заборгованості відповідача, оскільки позивач отримав право вимоги на той розмір боргових зобов`язань, що існував у первісного кредитора та облік ним зобов`язань в більшому розмірі, як саме і зазначення іншого розміру заборгованості у договорі факторингу, не має правових наслідків для боржника.

Із огляду на наведене, не знаходять свого підтвердження належними та допустимими доказами факт видачі кредиту в розмірі 88097,39 грн., отже спростовується і вірність наданого позивачем розрахунку.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що встановлення комісії за видачу кредиту у розмір 5% є незаконним, оскільки кредитний договір був укладений 23.11.2020 року.

Правила про споживчий кредит розроблені й затверджені на виконання вимог Закону № 1734-VIII та підтверджують правомірність дій банку щодо встановлення у договорі споживчого кредиту комісії за обслуговування кредитної заборгованості (постанова Великої Палати Верховного Суду в постанові від 13 липня 2022 року у справі № 496/3134/19, провадження № 14-44цс21).

У свою чергу, розглядаючи можливість задоволення позову суд звертає увагу, що кредитний договір №5074009 укладений 23.11.2020 року, строком кредиту на 48 місяців, тобто до 24.11.2024 року.

Отже, позовні вимоги направлені на дострокове стягнення заборгованості.

З огляду на встановлені обставини, подання позову про дострокове стягнення боргу, невідповідності вимоги про виконання зобов`язань діючому законодавству, відсутності доказів отримання вимоги відповідачем, ненадання доказів щодо надання кредиту в повному обсязі, з урахуванням предмету позову, суд відмовляє у задоволенні позову.

Але колегія суддів апеляційного суду з таким висновком погодитись не може з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що кредитний договір №5074009 укладений 23.11.2020 року, строком кредиту на 48 місяців, тобто до 24.11.2024 року.

Позивач звернувся до суду 10.04.2023 року, тобто з вимогою про дострокове звернення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи (а.с.56-57), позивач 30.01.2023 року звертався до відповідачки з повідомленням-вимогою про дострокове погашення кредиту, а тому апеляційний суд не може погодитись з ствердженнями суду першої інстанції що звернення позивача про дострокове стягнення боргу, не відповідає діючому законодавству.

Щодо доказів.

п.1.4 кредитного договору встановлено видачу кредиту шляхом перерахування грошових коштів за наведеним реквізитами:

ТОВ «ФК «ЦФР» НОМЕР_1 - 21 946,61 грн.

АТ «ТАСкомбанк» НОМЕР_2 9 528,00 грн.

АТ «Альфабанк» НОМЕР_3 41 261,07 грн.

ПАТ «Страхова компанія «ТАС» НОМЕР_4 600,00 грн.

ПАТ «Страхова компанія «ТАС» НОМЕР_4 10 274,93 грн.

ПАТ «Страхова компанія «ТАС» UA6800277 650, 00 грн.

ТОВ «ЦФР» UA0129001 200, 00 грн.

Тобто з зазначеного вбачається, що саме відповідачка отримує кредит, для погашення її попередніх боргів, при цьому вона сама не отримує грошей для себе особисто.

На а.с.26-34 є докази перерахування кредитних коштів, а також докази отримання кредитних коштів ПАТ «Страхова компанія «ТАС», якій гроші були переведені, саме у день отримання кредиту.

Платіжні доручення № , , , Витяг з реєстру проданих електронних ключів до ступу до мобільного додатку «Support.UA» за 23.11.2020 року, два Витяги з реєстру оплачених страховок ЗАТ СК «ТАС» за 23.11.2020 року, Бухгалтерська довідка TopUp Перерахування коштів, Бухгалтерська довідка (Оплата початкових процентів) містять підписи уповноважених осіб банку та печатки, а тому є належними доказами надання кредитних коштів ОСОБА_1 . І такий висновок узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, що викладений у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 200/5647/18 та від 28 жовтня 2020 року у справі № 760/7792/14.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 530 ЦК України у разі, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частина перша статті 1049 ЦК України встановлює, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України (частина друга статті 1050 ЦК України).

При таким обставинах апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню з винесенням нового рішення про задоволення позовних вимог.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи, в оскаржуваному рішенні є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Таскомбанк» задовольнити.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2024 року скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства «Таскомбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) на користь Акціонерного товариства «Таскомбанк» ():

-заборгованість за кредитним договором № від 23.11.2020 року, станом на 10.02.2023 року у розмірі 124 154, 94 грн.,

-сплачений до суду першої інстанції судовий збір у розмірі 2 684 грн.,

-сплачений за апеляційний перегляд судовий збір у розмірі 4 026 грн.,

а всього загальну суму стягнути 130 864 (сто тридцять тисяч вісімсот шістдесят чотири) гривні 94 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення виготовлено 27.08.2024 року.

Судді: