УХВАЛА

07 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 753/21685/17

провадження № 61-6141св22

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Коломієць Г. В. (суддя-доповідач),

суддів: Білоконь О. В., Гулейкова І. Ю., Лідовця Р. А., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивачі за первісним позовом та відповідачі за зустрічним позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_3 ,

розглянув клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2013 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , у якому просили стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 865 450,23 грн витрат на усунення недоліків майна, зобов`язати ОСОБА_3 не чинити їм перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, які призначені для забезпечення потреб усіх співвласників (допоміжні приміщення) будинку АДРЕСА_1 у садовому товаристві «Берізка-2» (далі - СТ «Берізка») у м. Києві, та визнати за ними право постійного безоплатного користування (сервітут) нежитловими приміщеннями, а саме: 1/13,1 (сходи); 15/14 (сходи); 29/8,5 (сходи); 43/11,1 (сходи); 44/48,3 (підсобне); 45/12,8 (підсобне); 46/4,9 (сауна), 47/16,3 (підсобне); 48/2,8 (ванна); 49/1,7 (вбиральня); 50/74,0 (підсобне); 51/16,1 (котельня); 50/6,0 (сходи); 51/40,9 (підсобне); 52/8,0 (підсобне); 53/35,8 (підсобне);зобов`язати відповідачів усунути перешкоди та визнати за ними право постійного безоплатного сервітуту щодо нежитлових приміщень, які розташовані у цокольному поверсі, призначені для обслуговування потреб усіх співвласників будинку, зареєструвати сервітут у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 , який діяв також як представник ОСОБА_4 , відмовився від позовних вимог до вже померлого на той момент ОСОБА_5 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ).

Вказану заяву про відмову від позовних вимог до померлого ОСОБА_5 також підтримала ОСОБА_2 .

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 04 вересня 2015 року прийнято відмову позивачів від позовних вимог до ОСОБА_5 та закрито провадження у цій частині позову.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 вересня 2017 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року, ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 21 грудня 2016 року та додаткову ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 02 лютого 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (провадження № 6-157ск17).

У грудні 2017 року ОСОБА_3 звернувся до суду зі зустрічним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про зобов`язання утриматись від дій, що порушують право, та зобов`язання не чинити перешкод у користуванні майном.

ОСОБА_3 , з урахуванням відмови від вимог до ОСОБА_4 , просив суд: зобов`язати ОСОБА_1 та ОСОБА_2 утримуватись від дій, що порушують права та інтереси ОСОБА_3 та інших ОСОБА_6 , а саме: не чинити йому перешкоди у користуванні електричною мережею та електрощитовою першого поверху садового будинку АДРЕСА_2 ; не входити в приміщення цокольного поверху за відсутності або без дозволу володільця цих приміщень або його представника; не використовувати цокольний поверх як сховище власних речей чи інших потреб без дозволу володільця цих приміщень.

При новому розгляді справи ОСОБА_1 уточнив позовні вимоги (заява від 04 березня 2021 року) та просив суд:

- визнати право на безоплатне постійне користування приміщеннями загального призначення у будинку АДРЕСА_3 , а саме: 1/13,1 (сходи, 1-й поверх); 15/14,7 (сходи, 2-й поверх); 43/11,1 (сходи, цокольний поверх); 44/48,3 (підсобне, цокольний поверх); 45/12,8 (підсобне, цокольний поверх); 47/16,3 (підсобне, цокольний поверх); 50/74,0 (підсобне, цокольний поверх); 51/16,1 (котельня, цокольний поверх);

- зобов`язати ОСОБА_3 не чинити жодних перешкод у користуванні зазначеними приміщеннями загального призначення у будинку АДРЕСА_3 , та усунути всі створені перешкоди у користуванні зазначеними приміщеннями, в тому числі: відкрити для позивача вільний вхід/в`їзд до таких приміщень; видати позивачу ключі від встановлених на вході/в`їзді до таких приміщень замків; повідомити осіб, які здійснюють охорону таких приміщень, про право позивача;

- стягнути з відповідача ОСОБА_3 на його користь витрати на усунення недоліків майна (майнову шкоду) з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих станом на 01 лютого 2021 року, в загальному розмірі 1 958 892,10 грн.

При новому розгляді справи ОСОБА_2 просила суд: зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні нежитловими приміщеннями, які призначені для забезпечення потреб усіх співвласників (допоміжні приміщення) будинку АДРЕСА_2 ; визнати право постійного безоплатного користування (сервітут) нежитловими приміщеннями, а саме: 1/13,1 (сходи); 15/14 (сходи); 29/8,5 (сходи); 43/11,1 (сходи); 44/48.3 (підсобне); 45/12,8 (підсобне); 46/4,9 (сауна), 47/16,3 (підсобне); 48/2,8 (ванна); 49/1,7 (вбиральня); 50/74,0 (підсобне); 51/16,1 (котельня); 50/6,0 (сходи); 51/40,9 (підсобне); 52/8,0 (підсобне); 53/35,8 (підсобне).

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2021 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Визнано право ОСОБА_1 та ОСОБА_2 як співвласників житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 (згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - садового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00), на постійне безоплатне користування приміщеннями загального призначення у цьому будинку, а саме: сходами цокольного поверху площею 11,1 кв. м, номер приміщення 41; сходами першого поверху площею 13,1 кв. м, номер приміщення 1; сходами другого поверху площею 14,7 кв. м, номер приміщення 14; підсобним приміщенням цокольного поверху площею 12,8 кв. м, номер приміщення 43; котельнею, розташованою в цокольному поверсі площею 16,1 кв. м, номер приміщення 49 (номери приміщень визначені згідно з Технічним паспортом на вказаний будинок, виготовлений ПП «Актив Інвест» станом на 09 серпня 2016 року).

Зобов`язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод у користуванні зазначеними вище приміщеннями загального призначення та надати вільний доступ до приміщень загального призначення цокольного поверху шляхом надання ключів від встановлених на вході до цих приміщень дверей.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 1/6 частини вартості робіт з електропостачання житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_4 , з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих за період з 01 листопада 2013 року до 01 березня 2021 року, у загальному розмірі 159 295,37 грн.

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 утримуватись від дій, що порушують права та інтереси ОСОБА_3 як співвласника житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_4 (згідно з даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно - садового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 00).

Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_3 перешкод у користуванні електричними мережами та трансформаторною підстанцією, що забезпечують електропостачання вказаного житлового будинку та надати до них вільний доступ шляхом надання ключів від трансформаторної підстанції.

У решті вимог первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Додатковим рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 12 346,70 грн. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір у сумі 230,52 грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 09 червня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 та ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 17 травня 2021 року та додаткове рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 травня 2021 року залишено без змін.

У липні 2022 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції, частково змінити рішення суду першої інстанції та додаткове рішення суду першої інстанції, а саме задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі та відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 .

У липні 2022 року ОСОБА_3 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просив скасувати додаткове рішення суду першої інстанції і постанову суду апеляційної інстанції, скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та відмовити у задоволенні цих вимог; змінити рішення суду першої інстанції в частині вирішення зустрічних позовних вимог та задовольнити повністю зустрічні позовні вимоги.

Ухвалою Верховного Суду від 07 липня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 28 липня 2022 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без руху та надано строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Ухвалою Верховного Суду від 22 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_3 та витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

У січні 2023 року до Верховного Суду надійшли матеріали справи

Ухвалою Верховного Суду від 08 червня 2023 року справу призначено до розгляду.

09 червня 2023 року на адресу Верховного Суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення судового розгляду справи з викликом позивача для дачі пояснень, що стосуються його касаційної скарги.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи з викликом сторін необхідно відмовити з таких підстав.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим судом касаційної інстанції, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мають повноважень встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми.

Частиною першою статті 402 ЦПК України передбачено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на наявність необхідності у таких поясненнях.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано особливості розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Відповідно до частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово висловлювався з приводу відсутності публічних слухань у судах касаційної інстанції. Вочевидь, «публічний характер провадження у судових органах, згаданих у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, захищає учасників справи від здійснення правосуддя таємно, поза контролем громадськості та є також одним із засобів збереження довіри до судів вищих і нижчих ланок. Публічність через прозорість, яку вона надає правосуддю, сприяє досягненню мети пункту 1 статті 6, а саме справедливому судовому розгляду, гарантія якого є одним із основних принципів будь-якого демократичного суспільства у сенсі Конвенції» (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78), § 25).

Проте публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку, зокрема і в суді касаційної інстанції. Так, у вказаній справі зазначена гарантія була забезпечена у судах першої й апеляційної інстанцій. Зокрема тому ЄСПЛ не визнав порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції відсутність публічного розгляду у Федеральному суді Німеччини, який, як і Верховний Суд в Україні, вирішував винятково питання права (рішення у справі «Axen v. Germany», § 28).

У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник не представив переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання.

Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Оскільки суд касаційної інстанції у межах касаційного провадження не приймав рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстав для розгляду справи з викликом сторін суд касаційної інстанції не знаходить.

Повідомлення учасників справи про час і місце розгляду справи здійснено шляхом розміщення інформації на офіційному вебпорталі судової влади.

Керуючись статтею 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвала набирає законної сили з моменту прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий Г. В. Коломієць

Судді: О. В. Білоконь

І. Ю. Гулейков

Р. А. Лідовець

В. В. Шипович