ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року

м.Черкаси

Справа № 707/3299/23
Провадження № 22-ц/821/1659/24
Категорія: 308020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої Карпенко О.В.

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І.

за участю секретаря Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»,

відповідач: ОСОБА_1 ,

представник відповідача: ОСОБА_2 ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2024 року (ухваленого під головуванням судді Морозова В.В. в приміщенніЧеркаського районного суду Черкаської області) у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за Типовим договором розподілу природного газу , -

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

30 жовтня 2023 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» звернулося до Соснівського районного суду м. Черкаси із позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу за Типовим договором розподілу природного газу.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» є правонаступником ПАТ «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», виконує функції оператора газорозподільної системи та здійснює ліцензійну діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Черкаси та Черкаської області (крім міста Умань, Уманського, Христинівського та Маньківського районів Черкаської області) на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 840 від 29 червня 2017 року (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП № 1049 від 03 червня 2020 року).

Вказує, що ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03 вересня 2020 року.

12 січня 2021 року відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача для укладення договору розподілу природного газу на вище вказаний об`єкт та підписав заву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача), по об`єкту відповідача частково здійснено оплату за послуги розподілу природного газу, на об`єкті споживається природний газ, що підтверджується відомостями про зняття фактичних показників лічильника та свідчить про факт приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу відповідно до положень чинного законодавства України.

Відповідно до умов договору позивач зобов`язався надавати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Вказує, що за даними позивача, за газовий рік з 01.10.2019 по 30.09.2020 за адресою об`єкта відповідача було спожито 2504,64 м3 природного газу, отже, річна замовлена потужність цього об`єкта на 2021 рік була визначена на рівні 2504,64 м3, а місячна замовлена потужність об`єкта склала: 2504,64 м3/12 місяців = 208,72 м3.

З 01 січня 2021 року постановою НКРЕКП від 16 грудня 2020 року № 2464 (оприлюднена на сайті Регулятора) для АТ «Черкасигаз» встановлено тариф на послуги розподілу природного газу у розмірі 0,54 грн. за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), а з ПДВ його розмір становить 0,648 грн. за 1 м3 на місяць.

Розмір плати за замовлену потужність для об`єкта відповідача у період з січня по грудень 2021 року розраховано у розмірі 135,24 грн на місяць (208, 72 м3 * 0,648 грн= 135,24 грн).

За газовий рік з 01.10.2020 по 30.09.2021 за вказаною адресою було спожито 1800,00 м3 природного газу. Таким чином, річна замовлена потужність об`єкта на 2022 рік була визначена на рівні 1800,00 м3, а місячна замовлена потужність = 1800,00 м3/12 = 150,00 м3.

З 01 січня 2022 року постановою НКРЕКП від 22 грудня 2021 року № 2775 (оприлюднена на сайті Регулятора) для АТ «Черкасигаз» тариф на послуги розподілу природного газу встановлено у розмірі 0,57 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), а з ПДВ його розмір становить 0,684 грн за 1 м3 на місяць. Розмір плати за замовлену потужність для об`єкта Відповідача з січня 2022 року по грудень 2022 року розраховано у розмірі 102,60 грн на місяць (150,00 м3 *0,684 грн - 102,60 грн).

За газовий рік з 01.10.2021 року по 30.09.2022 року за вказаною адресою було спожито 1107,96 м3 природного газу. Таким чином, річна замовлена потужність на 2023 рік об`єкта була визначена на рівні 1107,96 м3, а місячна замовлена потужність = 1107,96 м3/12 = 92,33 м3.

З 01 січня 2022 року тариф на послуги розподілу природного газу для «Черкасигаз» не змінювався та залишився на рівні 0,57 грн за 1 м3 на місяць (без урахування ПДВ), а з ПДВ його розмір становить 0.684 грн за 1 м куб. на місяць.

Таким чином, розмір плати за замовлену потужність для об`єкта відповідача з 2023 року розраховано у розмірі 63,15 грн на місяць (92,33 куб.м. *0.684 грн.= 63,15 грн).

Позивач вказує, що у порушення умов Договору, відповідач оплату за послуги з розподілу природного газу з січня 2021 року по вересень 2023 року здійснював неповно та несвоєчасно, внаслідок чого утворилась заборгованість перед АТ «Черкасигаз» у сумі 2 141 грн 16 коп., яка на дату подання даної заяви відповідачем не сплачена, що підтверджується відомостями по особовому рахунку.

Враховуючи вищенаведене АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» просить суд:

- стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»борг за Типовим договором розподілу природного газу у розмірі 2 141 грн 16 коп;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз»судові витрати по оплаті судового збору, сплаченого за подання позовної заяви, у розмірі 2 684 грн 00 коп.

12 червня 2024 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» подало до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій просило суд стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» борг за типовим договором розподілу природнього газу у розмірі 98,26 грн та судові витрати.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 березня 2024 року цивільну справу за позовом АТ Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за Типовим договором розподілу природного газу, передано за підсудністю до Черкаського районного суду Черкаської області.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 27 березня 2024 року прийнято дану цивільну справу до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» заборгованість за Типовим договором розподілу природного газу у розмірі 98, 26 грн.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 684, 00 грн.

Рішення суду першої інстанції, зокрема, мотивоване тим, що відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_1 своєчасно та в повному обсязі не оплачував АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» за розподіл природного газу, в результаті чого утворилась заборгованість за розподіл природного газу, яка з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог від 10 червня 2024 року становить 98 грн 26 коп, у зв`язку із чим суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача та стягнення вищевказаної заборгованості з відповідача на користь позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 15 вересня 2024 року через засоби поштового зв`язку, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 вважаючи оскаржуване рішення незаконним, необгрунтованим, ухваленим із порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, при неповному з`ясуванні усіх фактичних обставин, які мають значення для справи, просила рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2024 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким в позові відмовити повністю.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що судом прийнято заяву про зменшення позовних вимог в порушення норм процесуального права, оскільки заява подана до суду на стадії ухвалення рішення, а не до початку першого судового засідання.

Судом не враховано при ухваленні рішення наведені відповідачем розрахунки, згідно яких у відповідача відсутня заборгованість.

Судом не правомірно не взято до уваги як доказ відомість та акт звірки.

Вказує, що суд не вимагав в якості доказу факту належної і своєчасної передачі відповідачем показників лічильника газу оператору ГРМ.

Також судом невірно вирішено розподіл судових витрат, оскільки вимоги задоволено частково і судовий збір покладається на сторони відповідно розміру задоволених вимог.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов на адресу Черкаського апеляційного суду 10 жовтня 2024 року, АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» вважає, що доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки фактів, які були правильно встановлені судом першої інстанції, доводи не містять підстав для зміни або скасування судового рішення, оскільки всі обставини були досліджені, їм надана належна оцінка, у зв`язку із чим просить рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2024 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Фактичні обставини справи

Як вбачається з матеріалів справи, АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», виконує функції оператора газорозподільної системи та здійснює ліцензійну діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Черкаси та Черкаської області (крім міста Умань, Уманського, Христинівського та Маньківського районів Черкаської області) на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 840 від 29 червня 2017 року (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП № 1049 від 03 червня 2020 року).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 222503598 від 03 вересня 2020 року вбачається, що за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, серія та номер: 3055 зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 /а.с. 7,8/.

12 січня 2021 року відповідач ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача) /а.с. 6/.

Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, до якого приєднався відповідач ОСОБА_1 , підписавши 12 січня 2021 року відповідну заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу (для побутового споживача).

Пунктом 2.1. Договору визначено, що Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором.

Обов`язковою умовою надання споживачу послуги з розподілу природнього газу є наявність у споживача об`єкта, підключеного в установленому порядку до газорозподільної системи Оператора НРМ ( п. 2.2 Договору).

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що споживач має право здійснювати відбір/споживання/ природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду.

Згідно пункту 6.1 Договору визначено, що оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність, з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем.

Оплата вартості послуги з розподілу природнього газу за цим Договором здійснюється споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природнього газу, на підставі рахунка Оператора ГРМ ( п. 6.6 Договору).

Як суб`єкту ринку природного газу відповідачу присвоєно персональний ЕІС-код 56ХМ38А16166967Т, зокрема для цілей закріплення споживача в Реєстрі споживачів відповідного постачальника та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 /а.с. 6/.

З відомостей по особовому рахунку № НОМЕР_1 вбачається, що відповідач ОСОБА_1 має заборгованість перед «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» за розподіл природного газу в сумі 2 141 грн 16 коп, оскільки оплата за розподіл природного газу проводилася лише періодично, а саме: 09.2021 року - в сумі 500 грн 00 коп; 12.2021 року - в сумі 500 грн 00 коп; 02.2022 року - в сумі 1 000 грн 00 коп /а.с. 20/.

Із платіжної інструкції № 0.0..1 від 27 травня 2024 року вбачається, що ОСОБА_1 сплачено 2 042 грн 90 коп за послуги розподілу газу за період з 01.01.2021 по 30.09.2023 року /а.с. 124/.

Із копії відомості щодо нарахування та оплати за послугу розподілу природного газу, початкові та кінцеві показники лічильника, спосіб отримання та врахування помісячних даних про показники лічильника за період з 01 січня 2021 року по 30 вересня 2023 року вбачається, що місячна потужність об`єкта за 2021 рік склала - 208,72 м3; розмір плати за замовлену потужність для об`єкта відповідача у період з січня по грудень 2021 року розраховано у розмірі 135,24 грн. на місяць; місячна потужність об`єкта за 2022 рік склала - 150,00 м3; розмір плати за замовлену потужність для об`єкта відповідача з січня 2022 року по грудень 2022 року розраховано у розмірі 102,60 грн. на місяць; місячна потужність об`єкта за 2023 рік склала - 92,33 м3; розмір плати за замовлену потужність для об`єкта відповідача з 2023 року розраховано у розмірі 63,15 грн. на місяць /а.с. 102-104/.

Відповідно до копій відомостей про зняття фактичних показників лічильнику газу за адресою відповідача ОСОБА_1 встановлено, що представником АТ «Черкасигаз» було знято показники у січні 2021 року, січні 2022 року, лютому 2022 року, травні 2022 року, серпні 2022 року /а.с.105, 106-107/.

Також, встановлено, що відповідачу ОСОБА_1 представники АТ «Черкасигаз» залишали 01 лютого 2023 року та 01 вересня 2023 року попередження про виклик та допуск контролера до газового лічильника для зняття показників /а.с. 109-110/.

У заяві про зменшення розміру позовних вимог, АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» просив суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 98,26 грн.

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Предметом даного спору є стягнення боргу за Типовим договором розподілу природного газу.

Правовідносини, які виникли між споживачем та газорозподільною організацією врегульовано Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року №2494 (Кодексом ГРМ), постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» суб`єктами ринку природного газу є: оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач.

У відповідності до ст.12 цього Закону постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом.

Права та обов`язки постачальників і споживачів визначаються цим Законом, Цивільним і Господарським кодексами України, правилами постачання природного газу, іншими нормативно-правовими актами, а також договором постачання природного газу.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ визначено, що його дія поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем.

Відповідно до пункту 4 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу - це правочин, укладений між оператором газорозподільної системи та споживачем (у тому числі побутовим споживачем) відповідно до вимог цього Кодексу, згідно з яким оператор газорозподільної системи забезпечує цілодобовий доступ об`єкта споживача до газорозподільної системи для можливості розподілу природного газу.

Доступ до газорозподільної системи - це право користування потужністю складової (об`єкта) газорозподільної системи в обсязі та на умовах, встановлених у договорі (технічній угоді) про надання відповідних послуг з оператором газорозподільної системи.

Оператор газорозподільної системи - це суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Споживачем природного газу (споживач) є фізична особа, фізична особа -підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно до пункту 2 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ оператор ГРМ здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії.

Згідно з пунктом 5 глави 2 розділу І Кодексу ГРМ взаємовідносини, пов`язані з розподілом природного газу споживачам, у тому числі побутовим споживачам, підключеним до/через ГРМ, включаючи забезпечення Оператором ГРМ цілодобового їх доступу до ГРМ для споживання (розподілу) належного їм (їх постачальникам) природного газу, регулюються договором розподілу природного газу, укладеним між Оператором ГРМ та споживачем відповідно до вимог глави 3 розділу VІ цього Кодексу.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу І Кодексу ГРМ обов`язковою умовою для забезпечення цілодобового доступу до газорозподільної системи та можливості розподілу (переміщення) належного споживачу (суміжному суб`єкту ринку природного газу) природного газу ГРМ є наявність фізичного підключення об`єкта споживача (суміжного суб`єкта ринку природного газу) до ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові, та суміжні суб`єкти ринку природного газу, які фізично підключені до ГРМ, забезпечуються цілодобовим доступом до ГРМ та можливістю розподілу (переміщення) природного газу ГРМ у порядку, визначеному в розділі VI цього Кодексу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі - Типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу має бути укладений Оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні Оператора ГРМ.

Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт.

Здійснення відбору (споживання) природного газу споживачем за відсутності укладеного договору розподілу природного газу не допускається.

Відповідно до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України за формою Типового договору розподілу природного газу.

Згідно з пунктом 4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору.

Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до Типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, зокрема мають містити присвоєний споживачу персональний ЕІС-код як суб`єкту ринку природного газу та за необхідності ЕІС-код його точки (точок) комерційного обліку, величину приєднаної потужності об`єкта споживача та перелік комерційних вузлів обліку (за їх наявності).

У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.

Підпунктом 6 пункту 1 глави 2 розділу ХІ Кодексу ГРМ до порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування не облікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ).

Подібних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 01 листопада 2021 року у справі № 591/4825/20, від 14 вересня 2022 року у справі № 717/341/21.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

За змістом ч. 1 ст. 901 і ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням.

Таким чином, правовідношення, в якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто в якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами з надання послуг з розподілу природного газу є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих таких послуг, якому кореспондує право кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги (частина перша статті 509 ЦК України).

Встановлено, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» є правонаступником Публічного акціонерного товариства «По газопостачанню та газифікації «Черкасигаз», виконує функції оператора газорозподільної системи та здійснює ліцензійну діяльність з розподілу природного газу в межах території міста Черкаси та Черкаської області (крім міста Умань, Уманського, Христинівського та Маньківського районів Черкаської області) на підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 840 від 29 червня 2017 року (зі змінами, внесеними постановою НКРЕКП № 1049 від 03 червня 2020 року).

12 січня 2021 року відповідач ОСОБА_1 підписав заяву-приєднання до умов договору розподілу природнього газу ( для побутового споживача).

Як вірно встановлено судом, відповідач ОСОБА_1 , є споживачем житлово-комунальних послуг з розподілу природного газу, що надає АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз», якому відкрито номер особового рахунку № НОМЕР_1 та присвоєно ЕІС - код №56ХМ38А16166967Т, до будинку подається природний газ, між сторонами існують договірні правовідносин, що оформлені шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу.

Акцептування відповідачем договору про розподіл природного газу, а отже, і факт приєднання побутового споживача ОСОБА_1 до умов зазначеного договору відбулось шляхом вчинення ним дій, зокрема щодо щомісячного споживання різних об`ємів природного газу, що підтверджується зміною показань газових лічильників за адресою споживача по особовому рахунку № НОМЕР_1 та вбачається з розрахунку місячної вартості послуги розподілу природного газу відповідачу, а також частковою оплатою вартості спожитого газу постачальнику.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, що судом не враховано при ухваленні рішення наведені відповідачем розрахунки, згідно яких у відповідача відсутня заборгованість, не приймаються судом апеляційної інстанції, оскільки розрахунки розподілу природного газу, які проведені відповідачем, не підтверджені належними доказами, а розрахунок оплати за спожитий природний газ позивачем здійснений за період з січня 2021 року по вересень 2023 року на підставі постанови про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Черкасигаз» від 16.12.2020 № 2464, постанови про встановлення тарифу на послуги розподілу природного газу для АТ «Черкасигаз» від 22.12.2021 № 2775 та на підставі показників лічильників.

Із позовом про скасування нарахованої заборгованості або зобов`язання здійснення перерахунку заборгованості природного газу відповідач до суду не звертався.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі, що починаючи з 2019 року споживачем подано більше 30 скарг ( АТ «Черкасигаззбут», АТ «Черкасигаз» та ін.), не приймаються до уваги, оскільки предметом даного розгляду є саме стягнення боргу, а не неправомірні дії Оператора ГРМ.

Крім того, під час розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було сплачено заборгованість за надані позивачем послуги, за період визначений позивачем, у розмірі 2 042,90 грн.

Разом з тим, на підтвердження доводів апеляційної скарги щодо невірного розрахунку заборгованості, до апеляційної скарги стороною відповідача долучені скріншоти переданих показників лічильника за період 28.04.2023 по 31.05.2024 лише щодо одного лічильника природного газу, а згідно наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що у відповідача встановлено два лічильники природного газу № 4547923 та № 3159470, а із скріншотів наданих стороною відповідача, не можливо встановити, по якому лічильнику передавались показники за вказаний в апеляційній скарзі період.

Згідно із частинами 1, 3, 4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до частини 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 вересня 2021 року в справі № 369/7772/15-ц (провадження № 61-12848св21) зазначено, що тлумачення пункту 6 частини другої статті 356, частин першої-третьої статті 367 ЦПК України свідчить, що апеляційний суд може встановлювати нові обставини, якщо їх наявність підтверджується новими доказами, що мають значення для справи (з урахуванням положень про належність і допустимість доказів), які особа не мала можливості подати до суду першої інстанції з поважних причин, доведених нею.

У разі надання для дослідження нових доказів, які з поважних причин не були подані до суду першої інстанції, інші особи, які беруть участь у справі, мають право висловити свою думку щодо цих доказів як у запереченні на апеляційну скаргу, так і в засіданні суду апеляційної інстанції. Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні».

Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V.v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).

Скріншоти, долучені до апеляційної скарги, не були подані до суду першої інстанції та не були предметом дослідження.

Крім того, в апеляційній скарзі стороною відповідача не вказано підстави не можливості подання даних доказів до суду першої інстанції , а також вказані докази не мають виключного значення для правильного вирішення справи, тому колегія суддів вважає, що вказані скріншоти не підлягають прийняттю як докази.

Колегія суддів, зауважує, що позивачем визначений період, за який утворилась заборгованість з січня 2021 року по вересень 2023 року, а надані стороною відповідача скріншоти передачі показів лічильника починаються з квітня 2023 року по травень 2024 року, тобто за межами позовних вимог.

Доводи скаржника в апеляційній скарзі, що судом прийнято заяву про зменшення позовних вимог в порушення норм процесуального права, не варті уваги, оскільки ч. 3 ст. 376 ЦПК України містить перелік порушень норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового.

При цьому, порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення спору ( ч. 2 ст. 376 ЦПК України).

Порушення норм процесуального права, а саме подання заяви про зменшення позовних вимог до початку першого судового засідання, не впливає на правильність рішення суду першої інстанції, оскільки зменшення розміру позовних вимог було зумовлене частковою сплатою боргу відповідачем за надані йому послуги з розподілу природнього газу.

Посилання в апеляційній скарзі, що судом невірно вирішено розподіл судових витрат, оскільки вимоги задоволено частково і судовий збір покладається на сторони відповідно розміру задоволених вимог, є необґрунтованими по наступних підставах.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Станом на 01 січня 2023 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 2 684,00 грн.

Отже, при зверненні до суду із даним позовом АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» сплатило судовий збір у розмірі 2 684,00 грн, що є мінімальним розміром для юридичних осіб, визначений Законом України «Про судовий збір».

При поданні заяви про зменшення розміру позовних вимог, позивач не сплачував судовий збір, оскільки при звернення із позовом було сплачено судовий збір у найменшому визначеному законом розмірі.

Враховуючи, що позовні вимоги ( з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог) задоволено повністю, тому відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у повному обсязі, з чим погоджується колегія суддів.

Інші доводи, наведені стороною відповідача в апеляційній скарзі, суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду першої інстанції не спростовують.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

У відповідності до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

Враховуючи, що колегія суддів прийшла до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2024 року, судові витрати слід залишити за відповідачем.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 -залишити без задоволення.

Рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 13 серпня 2024 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за Типовим договором розподілу природного газу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді О.М. Новіков

Л.І. Василенко