Провадження № 2/522/570/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2024 року Приморський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого - судді Абухіна Р.Д.,

за участю секретаря судового засідання Кріцької Д.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач в жовтні 2023 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до про стягнення моральної шкоди у розмірі 70 000 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що він є пенсіонером СБУ, у 2014 році був звільнений зі служби за вислугою років (31 рік). З 23.04.2014 року отримує пенсію, основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення, згідно повідомлення про призначення пенсії № 1345/05 від 19.05.2014 р.. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.11.2020 по справі № 420/11178/20, набрало законної сили 29.12.2020, але досі не виконано, що підтверджується відсутністю перерахунку йому пенсії та виплати відповідачем суми боргу на його банківський картковий рахунок, а також листами ГУ ПФУ в Одеській.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року по справі №420/11178/20, набрало законної сили 29.12.2020 року, але досі не виконано, що підтверджується відсутністю перерахунку пенсії та виплати відповідачем суми боргу на мій банківській картковий рахунок, а також листами ГУ ПФУ в Одеській області.

15.01.2021 року Одеським окружним адміністративним судом було, видано виконавчий лист згідно із яким: Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2019 року, згідно Довідки про розмір грошового забезпечення №42 від 31.07.2020 року, виданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, та виплатити ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 01.04.2019 року, з урахуванням раніше отриманих сум.

02 лютого 2021 року Відділом примусового виконання рішень УЗПВР в Одеській області Постановою старшого державного виконавця Коваленко В.О. відкрито виконавче провадження.

З 11.01.2021 (набрання законної сили рішенням суду) до часу звернення до суду за судовим контролем минуло більше 1000 днів, але рішення не виконано, що підриває, як авторитет судової гілки влади, так і авторитет держави в цілому, а також усі принципи правосуддя, тощо. На його чисельні звернення та вимоги державного виконавця посадові особи боржника роблять лише «відписки». При цьому, зазначає про дуже низький рівень моральних цінностей посадових осіб боржника, оскільки їх відношення до пенсіонерів виходить на рівень знущання над пенсіонерами. Представники пенсійного фонду, які представляють державу, маніпулюють термінами та розсудами задля невиконання рішення суду на користь пенсіонера.

Так, судовим рішенням: Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести з

01.04.2019перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії на підставі довідки №42 від

31.07.2020. Таким чином, рішення суду має два зобов`язання для боржника: 1) Перерахунок пенсії; 2) Виплата пенсії після перерахунку, з урахуванням отриманих сум.

Борг за рішенням суду по справі №420/11178/20, яке набрало законної сили 29.12.2020 року, не сплачується вже більше 1000 днів, а з 01.04.2019 року минуло майже 1660 днів.

Звертаю увагу суду, що ані у 2021 році, а ні у 2022 році, а ні 2023 році Відповідач не перерахував на мій банківський рахунок на виконання рішення суду жодної гривні за загальною сумою боргу, навіть яку Відповідач визнає

Згідно розрахунків посадових осіб відповідача борг Пенсійного фонду України на сьогодні, на виконання рішення суду у справі № 420/11178/20 складає 71 110,81 грн.

На даний час вказане рішення суду ні в добровільному, ні в примусовому порядку залишається невиконаним.

Необхідно зазначити, що протиправними діями Відповідача, що виразилися у невиплаті пенсії, а також бездіяльністю Відповідача, що виразилася у тривалому невиконанні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 у справі № 420/11178/20, мені заподіяна моральна шкода, що полягає у душевних стражданнях через порушення прав, неможливості реалізувати своє конституційне право на належний розмір пенсії, яка є єдиним джерелом для існування.

Крім того, нанесена мені Відповідачем моральна шкода полягає в душевних стражданнях через порушення звичайного способу його життя, адже мені довелося неодноразово звертатися до Відповідача з метою реалізації свого права на підвищення розміру пенсії, а потім виконання рішення суду щодо отримання відповідної доплати, яку я досі не отримав.

Виходячи із засад розумності та справедливості, розмір моральної шкоди я оцінив у сумі 70 000,00 грн, яка, виходячи з норм статті 1173 ЦК України, повинна бути відшкодована державою.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 24.10.2023 провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання.

До суду 17.11.2023 надійшов відзив відповідача, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2021 в сумі 71110,81 гривень буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду. Також зазначає, що безпідставною є вимога в частині стягнення з Головного управління ПФУ в Одеській області моральної шкоди в розмірі 70 000 гривень., оскільки пенсія обчислена, перерахована та виплачується відповідно до норм чинного пенсійного законодавства.

04.01.2024 до суду надійшла заява позивача про залучення виписного епікризу із медичної карти ОСОБА_1 , щодо гіпертонічної хвороби ІІ ст, також у заяві зазначає, що просить провести судове засідання без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволені.

08.01.2024 до суду надійшла відповідь на відзив позивача, в якому підтримує у повному обсязі позовні вимоги.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомляли належним чином.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою технічного запису судового засідання не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, дійшов висновку про часткове задоволенння позовних вимог, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 листопада 2020 року по справі №420/11178/20, набрало законної сили 29.12.2020 року,

Позовну заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (адреса: вул. Канатна, буд.83, м. Одеса, 65107, ) задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеської області, яка полягає у відмові перерахувати з 01.04.2019 року та виплачувати ОСОБА_1 пенсію відповідно до Довідки №42 від 31.07.2020 року, виданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, розрахованих згідно з постановою КМУ №704 від 30 серпня 2017 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб, статті 9 Закону України Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2019 року, згідно Довідки про розмір грошового забезпечення №42 від 31.07.2020 року, виданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, та виплатити ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 01.04.2019 року, з урахуванням раніше отриманих сум.

У задоволенні решти позову відмовлено.

15.01.2021 Одеським окружним адміністративним судом було, видано виконавчий лист згідно із яким: Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.04.2019 року, згідно Довідки про розмір грошового забезпечення №42 від 31.07.2020 року, виданої Управлінням Служби безпеки України в Одеській області, та виплатити ОСОБА_1 пенсію, починаючи з 01.04.2019 року, з урахуванням раніше отриманих сум.

Відкрито виконавче провадження щодо виконання зазначеного рішення.

Представник відповідача Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області у поданому до суду відзиві зазначає, що виплата нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2021 в сумі 71110,81 гривень буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.

За змістом ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути: відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Положеннями частини першої статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до вимог статті 56 Конституції України, статей 1173, 1174 ЦК України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень незалежно від вини цих органів чи посадових осіб.

Згідно роз`яснень, які викладені у п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності про відшкодування шкоди підлягають встановленню: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача.

Суд, зокрема повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. Шкода відшкодовується незалежно від вини. Разом з тим, обов`язок доведення наявності шкоди, протиправності діяння та причинно-наслідкового зв`язку між ними покладається на позивача. Відсутність однієї із складової цивільно-правової відповідальності є підставою для відмови у задоволенні позову.

За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суди першої та апеляційної інстанцій встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

Виконання рішення щодо виплати нарахованої доплати пенсії за період з 01.04.2019 по 31.01.2021 в сумі 71110,81 гривень буде здійснена після виділення Головному управлінню відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду зазначається відповідачем, а посилання на те, що причини не виконання рішення є поважними не спростовують факт завдання ОСОБА_1 моральної шкоди спричиненої невиконанням рішення в частині сплати перерахованих коштів.

Надмірна тривалість виконавчого провадження здатна призвести до моральних страждань особи, адже позивач не знає, коли виплатять належні йому кошти та перебуває у невизначеному стані.

Відповідно до висновку постанові Касаційного адміністративного суду

Верховного Суду від 24.03.2020 року у справі №818/607/17 «Психологічне напруження,

розчарування та незручності, що виникли внаслідок порушення органом держави чи

місцевого самоврядування прав людини, навіть якщо вони не потягли вагомих наслідків у вигляді погіршення здоров`я, можуть свідчить про заподіяння їй моральної шкоди.

Відповідно до рішення ЄСПЛ «Ю.М. Іванов проти України» (п. 65) 100. У випадках, коли йдеться про відшкодування матеріальної шкоди, національні суди

мають явно кращі можливості визначати наявність такої шкоди та її розмір. Але інша

ситуація - коли йдеться про моральну шкоду. Існує обґрунтована і водночас спростовна презумпція, що надмірно тривале провадження даватиме підстави для відшкодування моральної шкоди (Скордіно, пп. 203-204, та Вассерман, п. 50) Суд вважає таку презумпцію особливо незаперечною у випадку надмірної затримки у виконанні державою винесеного проти неї судового рішення, враховуючи те, що недотримання державою свого зобов`язання з повернення боргу після того, як заявник, пройшовши через судовий процес, домігся успіху, неминуче викликатиме у нього почуття розпачу.

З урахуванням характеру й глибини заподіяних позивачу моральних страждань, тривалості та неефективності здійснення стягнення нарахованої пенсії, в якому позивач є стягувачем, а також засад розумності та справедливості, суд вважає за доцільне стягнути з Державного бюджету України на користь позивача 5 000 грн компенсації моральної шкоди.

Таким чином, суд дійшов висновку, що слід частково задовольнити позов ОСОБА_1 , адже факт невиконання рішення встановлений судом, факт невиконання рішення, незважаючи на причини такого, є неправомірними, що спричинило позивачу моральну шкоду.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 235, 241, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з Державної казначейської служби України коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1 ) у відшкодування моральної шкоди 5000 гривень.

Стягнути з Державного бюджету України шляхом списання з Державної казначейської служби України коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки податків НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 1073,60 грн..

У задоволені решти вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 29.01.2024.

Суддя Р. Д. Абухін

23.01.24