Провадження 2-р/127/5/23
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року м. Вінниця

в складі: головуючого судді Сичука М. М. ,

за участі секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу№127/28196/21 за заявою генерального директора фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 10.01.2023 року,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебувала цивільна справа №127/28196/21 за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фірма «ІВО+КГ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про поділ земельної ділянки з виділенням з неї окремої частки, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк», державного реєстратора Виконавчого комітету Вінницької міської ради Левчук Ірини Вікторівни, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача фірма «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю про скасування реєстрації права власності на земельну ділянку.

18.12.2023 року на адресу Вінницького міського суду Вінницької області надійшла заява від генерального директора фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 про роз`яснення рішення суду від 10.01.2023 року, на підставі якого позов Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача Фірма «ІВО+КГ» у формі Товариства з обмеженою відповідальністю про поділ земельної ділянки з виділенням з неї окремої частки задоволено повністю.

Третьою особою генеральним директором фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 до суду подано заяву про відвід судді Сичука М.М., яку мотивовано тим, що суддя Сичук М.М., є заінтересованою особою у вирішенні даної справи, оскільки суддею ігноруються подані по справі заяви та клопотання, та не вирішуються у визначений Законом порядок. Вважає таке упереджене ставлення є підставами для відводу судді Сичука М.М. від участі у справі. Крім того, в заяві про відвід судді ОСОБА_1. просив дану заяву розглядати у його відсутності.

В судове засідання інші учасники судового розгляду не з`явилися, повідомлялися судом про дату, час та місце судового засідання.

Відповідно до ч. 1-3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі; питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість; якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід; якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Як зазначено у першому реченні ч.7 ст.40 ЦПК України питання про відвід вирішується невідкладно.

Враховуючи те, що заява про відвід судді Сичука М.М.. третьою особою подано заяву про відвід судді 26.08.2024 року, тобто за день до призначеного судового засідання, а саме 27.08.2024 року на 15:30 год., вказана заява підлягає розгляду суддею Сичуком М.М.

З`ясувавши позиції сторін, розглянувши заяву третьої особи генерального директора фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 про відвід суді, суд дійшов висновку, що дана заява не підлягає задоволенню враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3-4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (п.5 ч.1 ст. 36 ЦПК України).

Таким чином за змістом цих норм слідує, що особа, яка подала заяву про відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт упередженості судді у розгляді справи, якщо відвід заявлено з підстав, що визначено п. 1 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Як слідує з заяви третьої особи генерального директора фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 , відвід судді Ситчука М.М., зокрема обґрунтований тим, що він є заінтересованою особою у вирішенні даної справи, оскільки суддею ігнорувалися подані по справі заяви та клопотання, та не вирішуються у визначений Законом порядок.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд відзначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного, однак, в даному випадку позивачем та його представником жодних доказів на підтвердження особистої упередженості судді Сичука М.М. у вирішенні спору в даній справі не надано.

Що стосується посилань третьої особи на відмову в задоволенні клопотань, які заявилися в ході судового розгляду та ряду невирішених клопотань, які заявлено, як на підставу для наявності сумнівів у безсторонності судді, то суд відзначає, що такі дії жодним чином не можуть бути критерієм оцінки особистих переконань судді чи його дій, які в даному випадку у відповідності до визначеного чинним цивільним процесуальним законодавством порядку стосуються розгляду клопотань учасника справи, а у випадку незгоди з такими процесуальними діями відповідний учасник справи не позбавлений можливості на включення своїх заперечень щодо цього до відповідної апеляційної скарги на судове рішення, прийняте за наслідками розгляду спору.

З викладеного суд приходить до висновку про безпідставність заявленого генеральним директором фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 відводу судді Сичуку М.М.

Як встановлено ч. 1, ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, але не обмежуючись, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення (п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України).

Підсумовуючи, суд зазначає, що процесуальна поведінка третьої особи генерального директора фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1. із заявлення безпідставного відводу головуючому по справі спрямована на тиск головуючого по справі задля досягнення позитивного результату розгляду справи, на свою користь.

Суд вважає, що заява про відвід судді Сичука М.М. не містить будь-яких обґрунтованих доводів, підтверджених належними та допустимими доказами щодо упередженості або необ`єктивності судді Сичука М.М. під час розгляду цивільної справи, дії судді, які покладенні в основу заяви про відвід жодним чином не свідчать про його упередженість чи зацікавленість, а свідчать виключно про зловживання генеральним директором фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 процесуальними правами.

Щодо твердження заявника в заінтересованості судді при розгляді справи, то суд відмічає, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини при вирішенні справи «Білуха проти України» у п.49 рішення з посиланням на свою усталену практику зазначає, що наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (interalia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 and 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. UnitedKingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Щодо суб`єктивного критерію, тобто вчинення суддею дій, які б свідчили про прояви упередженості чи безсторонності, заявником доказів не надано.

Щодо об`єктивного критерію, то у пункті 52 вказаного вище рішення Європейського суду з прав людини зазначено , що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (див. вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (FerrantelliandSantangelo v. Italy), від 7 серпня 1996 року, п. 58). При цьому значення мають зовнішні прояви.

Суд звертає увагу, що в даному випадку заявник лише заявляє про заінтересованість судді. Разом з тим, будь-яких ознак зовнішнього прояву будь - якої зацікавленості не зазначає та відповідно доказів не надає.

З огляду на вищевикладене, заява генерального директора фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 про відвід головуючого судді Сичука М.М. задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 36, 40, 260 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви генерального директора фірми «ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою відповідальністю ОСОБА_1 про відвід судді Сичука М.М. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя: