Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1871/24
Провадження № 2-о/553/74/2024
У Х В А Л А

Іменем України

08.11.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Крючко Н.І.,

при секретарі - Михальченко А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Міністерства оборони України про встановлення факту перебування на повному утриманні батька ,

в с т а н о в и в:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факту перебування ОСОБА_1 , як непрацездатної особи, студентки вищого навчального закладу, на утримання батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Зайцеве, Бахмутського району, Донецької області під час захисту Батьківщини, по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На обґрунтування заявниця зазначає, що встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки необхідне для підтвердження її статусу та реалізації прав у сфері соціального забезпечення, впливає на можливість отримання одноразової допомоги, членами сім`ї, батьками та утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста, відповідно до ст. 16-1 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Ухвалою суду від 17 червня 2024 прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

08 серпня 2024 від представника заінтересованої особи Міністерства оборони України до суду надійшли письмові пояснення зі змісту яких встановлено, що Міністерство оборони України не погоджується із заявленими вимогами з наступних підстав. Заявниця у своїй заяві вказує, що встановлення факту перебування на повному утриманні батька необхідно їй для отримання одноразової грошової допомоги. Від встановлення вказаного вище факту залежить виникнення її права на отримання статусу члена сім`ї загиблого Захисника України, даний факт заперечується заінтересованою особою Міністерством оборони України. Таким чином, фактично виникає спір, зокрема з органом, який призначає та виплачує відповідну допомогу, який заперечує проти такого факту, що виключає можливість розгляду заяви в порядку окремого провадження.

З огляду на викладене, представник Міністерства оборони просить суд заяву про встановлення факту перебування на утриманні батька, залишити без розгляду та проводити розгляд за його відсутності.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечувала проти клопотання представника Міністерства оборони щодо залишення заяви про встановлення факту перебування на повному утриманні батька без розгляду.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу. За частиною 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Водночас, у частині 6 статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту без розгляду, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованими особами особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Отже, відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та пункту 5 частини першої статті 315 ЦПК України.

Такий правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21 (провадження № 11-150апп23).

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.03.2024 у справі № 201/10689/23 (провадження № 61-16879 св 23)).

Метою звернення ОСОБА_1 до суду із заявою про встановлення факту перебування на утриманні батька, як зазначає остання у своїй заяві, є необхідність отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю (смерті) військовослужбовця.

В письмових поясненнях представник заінтересованої особи - Міністерства оборони України проти задоволення заяви заперечував.

У спірних правовідносинах саме Міністерство оборони України є спеціальним суб`єктом, який відповідно до вимог Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та Порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013 "Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві" зі змінами та доповненнями, уповноважений на призначення одноразової грошової допомоги, яку має на меті отримати заявниця у разі встановлення вказаного факту.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить заявник, пов`язується із наступним вирішенням спору про право, а тому такий спір має вирішуватися в порядку позовного, а не окремого провадження з огляду на імперативну вказівку закону.

Відповідні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 18.07.2022 у справі № 755/9100/18 (провадження № 61-17332св20), від 25.10.2022 у справі № 760/13773/20 (провадження № 61-797св22) та від 31.05.2023 у справі № 591/134/22 (провадження № 61-1663св23), від 07.02.2024 у справі № 383/821/22 (провадження № 61-5935св23).

Таким чином, під час розгляду справи у порядку окремого провадження судом з`ясовано наявність спору про право, що відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України є безумовною підставою для залишення заяви без розгляду.

Водночас, суд вважає за необхідне роз`яснити заявнику, що залишення заяви без розгляду не позбавляє її права на подання до суду позову на загальних підставах - у порядку позовного провадження.

Керуючись ст. ст. 43, 259-261, 293, 294, 353-355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , за участі заінтересованої особи: Міністерства оборони України про встановлення факту перебування на повному утриманні батька - залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право на звернення до суду з позовом в загальному порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд міста Полтави протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко