Справа № 204/8171/24
Провадження № 2-о/204/201/24 р.
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
______________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 серпня 2024 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Самсонова В.В., ознайомившись з заявою ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року,-

В С Т А Н О В И В:

22 серпня 2024 року від ДУ «Дніпровська Установа виконання покарання (№4)» в інтересах ОСОБА_1 надійшла заява про встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року.

Вирішуючи питання про прийняття заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, суддя враховує, що вона повинна відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, встановленим ст.175, 177 ЦПК України, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.318 ЦПК України.

Закон України «Про судовий збір» визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Закон України «Про судовий збір» визначає ставки для сплати судового збору за подання фізичною особою до суду позовної заяви, що містить вимоги майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою заяви у справах окремого провадження стягується судовий збір у розмірі 0,2 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік», прожитковий мінімум для працездатних осіб у 2024 році з 01 січня встановлений у розмірі 3028,00 гривень.

Отже, судовий збір за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження становить 605,60 грн.

Заявником доказів сплати судового збору не надано.

У зв`язку з чим, йому необхідно надати суду докази доплати судового збору у розмірі 605,60 грн. або надати докази за якими він звільняється від сплати судового збору (підстави звільнення від сплати судового збору при зверненні до суду передбачені ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»).

Крім того, згідно з ч. 1 та ч. 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати. Для цього, заявник звертається з відповідною заявою.

Відповідно до ч.3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені розділом IV.

Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р. N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так і вимогам щодо її змісту, передбаченим ст.318 ЦПК України.

Враховуючи викладене, подана заява відповідно до п.2, 4, 5, 8 ч.3 ст.175 ЦПК України повинна містити зокрема, повне найменування юридичної особи, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), зміст вимог, виклад обставин, якими вони обґрунтовані, зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів доказів, копії яких додано до заяви.

Крім того, відповідно до ст. 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено з якою метою заявник просить встановити факт, причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт, докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Подана заява не відповідає вказаним вимогам.

Заявнику необхідно визначитись із заінтересованою особою. Для цього, заявнику необхідно уточнити заяву, та зазначити визначену заінтересовану особу. Крім того, заявнику необхідно обґрунтувати мету звернення до суду, причини неможливості одержання паспорту громадянина України.

Відповідно до ст.185 ЦПК України заяву необхідно залишити без руху, надати заявнику строк для усунення вищезазначених недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175-177, 185, 258-261, 353 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання на території України станом на 24.08.1991 року - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків не більше десяти днів з дня отримання нею даної ухвали.

У разі не усунення недоліків у встановлений строк позовна заява вважатиметься не поданою і буде повернута.

Ухвала суду не підлягає оскарженню і набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя В.В. Самсонова