Справа № 404/3939/23
Номер провадження 2/404/857/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року Кіровський районний суд міста Кіровограда

в складі: головуючого судді Кулінка Л.Д.

за участю секретаря Шевчук Д.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в місті Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за борговою розпискою,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 у травні 2023 року звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 боргу за борговою розпискою в сумі 12121052,65 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 14.03.2019 року позивач надав відповідачу позику у розмірі 29500000 (двадцять дев`ять мільйонів п`ятсот тисяч гривень), що в еквіваленті до долару США за офіційним курсом Національного Банку України становило 1104868,91 грн., на день отримання позики. За умовами отриманої позики відповідач зобов`язувався повернути позивачеві кошти в гривні в еквіваленті 773408,24 грн. (сімсот сімдесят три тисячі чотириста вісім доларів США та 24 цента) до 14.03.2021 року, та грошові кошти в гривні в еквіваленті 331460,67 (триста тридцять одна тисяча чотириста шістдесят доларів США 67 центів) за офіційним курсом Національного банку України на день повернення позики в строк до 14.03.2022 року. На підтвердження боргових зобов`язань відповідачем було надано розписку від 14.03.2019 року. Станом на 04.05.2023 року офіційний курс гривні до одного долару США складає 36,5686 грн. Станом на 04.05.2023 року відповідач свої зобов`язання по поверненню другої частини позики, а саме 331460,67 доларів США, яку повинен був повернути до 14.03.2022 року не виконав, а відповідно ця сума підлягає поверненню.

Ухвалою судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 08 червня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання (а.с.14).

Ухвалою Кіровського районного суду міста Кіровограда від 26 березня 2024 року закрито підготовче провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.42).

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені в позові. В судове засідання призначене на 12 листопада 2024 року позивач не з`явився, представником позивача подано через канцелярію суду заяву (вх. № 46524 від 12.11.2024 року), про розгляд справи за відсутності позивача та його представника та підтримання позовних вимог (а.с. 55-58).

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи, повідомлений належним чином (а.с. 37, 54), причини неявки суду не відомі, клопотань, заяв, та відзиву на позов не подавав.

Відповідно до частин сьомої, восьмої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідачу направлялась повістка про виклик до суду на адресу, зазначену в позовній заяві, а також відповідача про розгляд справи було повідомлено в порядку, передбаченому частиною одинадцятою статті 128 Цивільного процесуального кодексу України.

Розглянувши наявні матеріали справи, заслухавши думку учасників справи, оцінивши наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, суд встановив таке.

Відповідно до копії розписки від 14 березня 2019 року (дата складання розписки) ОСОБА_2 взяв в борг у ОСОБА_1 29500000 (двадцять дев`ять мільйонів п`ятсот тисяч гривень), що в еквіваленті до долару США за офіційним курсом Національного Банку України становило 1104868,91 грн., на день отримання позики. За вказаною розпискою відповідач зобов`язується повернути позивачу кошти в гривні в еквіваленті 773408,24 грн. (сімсот сімдесят три тисячі чотириста вісім доларів США та 24 цента) до 14.03.2021 року, та грошові кошти в гривні в еквіваленті 331460,67 (триста тридцять одна тисяча чотириста шістдесят доларів США 67 центів) за офіційним курсом Національного банку України на день повернення позики в строк до 14.03.2022 року (а.с.5-6).

Оригінал боргової розписки від 14.03.2019 року був оглянутий судом під час судового засідання. З її змісту встановлено, що ОСОБА_2 зобов`язується повернути грошові кошти ОСОБА_1 в гривні в еквіваленті 773408,24 грн. (сімсот сімдесят три тисячі чотириста вісім доларів США та 24 цента) до 14.03.2021 року, та грошові кошти в гривні в еквіваленті 331460,67 (триста тридцять одна тисяча чотириста шістдесят доларів США 67 центів) за офіційним курсом Національного банку України на день повернення позики в строк до 14.03.2022 року.

Рішенням Кіровського районного суду міста Кіровограда від 05 жовтня 2021 року Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за борговою розпискою, задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 21370661,80 грн., а також 11350,00 грн. судового збору (а.с.7-10).

Тобто, частина боргових зобов`язань за зазначеною борговою розпискою вже стягнута рішення суду.

У відповідності до частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з частиною другою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

В свою чергу, пунктом 1 частини другої статті 11 Цивільного кодексу визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема є: договори та інші правочини.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду України у справі №6-63цс13 від 18 вересня 2013 року письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.

Складена сторонами розписка та їх дії свідчать про те, що між ними виникли зобов`язання, що виникають з договору позики, в силу яких одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості (стаття 1046 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження укладення договору позики та його умов позивачем представлена розписка від 14.03.2019 року, яка свідчить про те, що між сторонами договір позики укладений в письмовій формі, кошти відповідачем отримані, відповідно вимогам статті 1047 Цивільного кодексу України.

Згідно зі статтею 231 Цивільного кодексу України правочин, вчинений особою проти її справжньої волі внаслідок застосування до неї фізичного чи психічного тиску з боку другої сторони або з боку іншої особи, визнається судом недійсним.

Положеннями частини першої статті 1051 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник має право оспорювати договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж установлено договором. Однак жодних заперечень зі сторони відповідача не надходило.

Частиною першою статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1048 Цивільного кодексу України передбачено право позикодавця на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З приписом статті 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватись в установлений законом або договором строк.

Таким чином, відповідач належним чином не виконав взятих на себе зобов`язань, кошти не повернув, а тому з останнього підлягає до стягнення на користь позивача борг за договором позики згідно розписки від 14.03.2019 року в сумі 12121052,65 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог частини другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статями 205, 231, 509, 526, 530, 1046, 1047, 1049, 1051 Цивільного кодексу України, статями 4, 10, 12, 13, 76-81, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , про стягнення боргу за борговою розпискою, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 боргу за борговою розпискою від 14 березня 2019 року в сумі 12121052,65 грн та судового збору в сумі 13420,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду складено 12.11.2024 року.

Суддя Кіровського районного

суду міста Кіровограда Людмила КУЛІНКА

Суддя Кіровського Л. Д. Кулінка

районного суду

м.Кіровограда