ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 953/4197/21
Номер провадження 22-ц/818/510/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді - Мальованого Ю.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2023 року в складі судді Зуб Г.А. у справі № 953/4197/21 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа приватний нотаріус Лавінда Наталія Олександрівна, про визнання недійсним правочину, скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності,

в с т а н о в и в:

В березні 2021 року ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Чумак Роман Васильович, звернулась до суду з заявою в якій просила вжити заходи забезпечення майбутнього позову шляхом заборони будь-якій особі вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , та заборони будь-якій особі вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року заяву задоволено частково.

Накладено заборону відчуження на квартиру АДРЕСА_1 до вирішення справи по суті. В іншій частині заяви відмовлено.

17 жовтня 2023 року до суду звернувся ОСОБА_7 , в інтересах якого діє адвокат Кулішенко Олена Григорівна із заявою про скасування вжитих заходів забезпечення позову по вказаній справі у зв`язку з вирішення вказаного спору по суті.

Заява мотивована тим, що справа була розглянута, позов був задоволений. Питання судом скасування забезпечення позову не вирішувалось. Отже справа фактично вирішилась на користь позивача та необхідність забезпечення позову відпала як така.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2023 року заяву про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Скасовано накладення заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , що вжита ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року по справі № 953/4197/21, н/п 2-з/953/63/21.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. Доказів, що існує виконавче провадження за вказаним рішенням суду матеріали справи не містять.

01 грудня 2023 року ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Василенко Наталія Миколаївна, подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову постанову якою відмовити у задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачка не була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи. Крім того, ОСОБА_1 виконала рішення суду та 01 серпня 2023 року зареєструвала свої право власності на 30/100 частини комунальної квартири АДРЕСА_1 . Однак, відповідачі рішення суду не виконали, а відтак скасування забезпечення позову вжите судом, у провадження якого знаходилась справа, ставить під загрозу інтереси позивачки від можливих недобросовісних дій зі сторони відповідача щодо реального та ефективного виконання судового рішення.

Інші учасники справи ухвалу суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання апеляційного суду сторони учасники судового розгляду не з`явилися.

Судові повістки-повідомлення про розгляд справи 08 лютого 2024 року, надіслані апеляційним судом на адреси сторін-учасників:

ОСОБА_1 поштове повідомлення повернулося з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с.91-92);

ОСОБА_8 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 отримала 08 січня 2024 року (а.с.87);

ОСОБА_2 поштове повідомлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.83-84), що у відповідності п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається належним повідомленням сторони;

ОСОБА_9 , який діє в інтересах ОСОБА_2 поштове повідомлення повернулося з відміткою «за закінченням строку зберігання» (а.с.79-80), судова повістка в електронному вигляді про розгляд справи отримана 29 грудня 2023 року (а.с.72), поштове повідомлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.89-90), що у відповідності п.4 ч.8 ст.128ЦПК України вважається належним повідомленням сторони;

ОСОБА_3 поштове повідомлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.77-78), що у відповідності п.4 ч.8 ст.128ЦПК України вважається належним повідомленням сторони;

ОСОБА_4 поштове повідомлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.85-86), що у відповідності п.4 ч.8 ст.128ЦПК України вважається належним повідомленням сторони;

ОСОБА_4 поштове повідомлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.81-82), що у відповідності п.4 ч.8 ст.128ЦПК України вважається належним повідомленням сторони;

ОСОБА_6 поштове повідомлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.73-74), що у відповідності п.4 ч.8 ст.128ЦПК України вважається належним повідомленням сторони;

приватному нотаріусу Лавінда Н.О. поштове повідомлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.75-76), що у відповідності п.4 ч.8 ст.128ЦПК України вважається належним повідомленням сторони.

Апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, оскільки відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Задовольняючи заяву про скасування заходів забезпечення позову суд першої інстанції виходив с того, що забезпечення позову має тимчасовий характер, спрямований саме на гарантування виконання майбутнього рішення суду, та має бути скасовано судом у разі, якщо потреба у такому забезпеченні з певних причин відпала.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Питання щодо скасування заходів забезпечення позову врегульовано законодавцем в статті 158 ЦПК України.

Так, частиною 1 статті 158 ЦПК України визначено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про доступ до судових рішень», судові рішення, внесені до Єдиного державного реєстру судових рішень (далі ЄДРСР), є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України.

Згідно даних сайту ЄДРСР вбачається, що у березні 2021 року ОСОБА_10 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа приватний нотаріус Лавінда Наталія Олександрівна, який у подальшому уточнила та просила визнати недійсним договір про поділ майна від 05 листопада 2018 року № 4198 укладений між відповідачами, що посвідчений ПН ХМНО Лавіндою Н.О.; скасувати рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Г.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 44761546 від 21 грудня 2018 року; скасувати рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Г.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 44760165 від 21 грудня 2018 року та визнати за позивачкою право власності на 30/100 частини квартири АДРЕСА_1 (справа номер № 953/4925/21).

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 31 січня 2023 року у справі № 953/4925/21 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , третя особа приватний нотаріус Лавінда Н.О. про визнання недійсним правочину, скасування рішення державного реєстратора та визнання права власності задоволено частково.

Визнано недійсним договір про поділ майна від 05 листопада 2018 року, який укладений між ОСОБА_3 , що діяла від себе особисто та від імені ОСОБА_4 , та від імені ОСОБА_4 , та ОСОБА_6 зі сторони-1, та ОСОБА_2 зі сторони -2 щодо поділу майна, яке є об`єктом спільної часткової власності, що складається з комунальної квартири АДРЕСА_1 , що посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Лавінда Н.О. за реєстр. № 4198. Вирішено питання щодо судових витрат. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного суду від 25 квітня 2023 року у справі № 953/4925/21 рішення Київського районного суду м. Харкова від 31 січня 2023 року скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про скасування рішень державного реєстратора та ухвалено нове рішення.

Скасоване рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Г.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 44761546 від 21 грудня 2018 року. Скасоване рішення державного реєстратора Печенізької районної державної адміністрації Харківської області Гаспаряна Г.А. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний № 44760165 від 21 грудня 2018 року. В іншій частині позовних вимог в задоволенні яких відмовлено, рішення суду залишено без змін. Вирішено питання щодо судових витрат.

Згідно даних ЄДРСР сторони з касаційними скаргами не звертались.

Відповідно до частини 2 статті 273 ЦПК України, у разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно зі статтею 384 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Таким чином, рішення суду першої інстанції від 31 січня 2023 року в нескасованій частині та рішення суду апеляційної інстанції від 25 квітня 2023 року набрало законної сили 25 квітня 2023 року, а тому підлягає обов`язковому виконанню.

Відповідно до постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішення законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи (частина 7 статті 158 ЦПК України).

Відповідно до частини 8 статті 158 ЦПК України, якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Враховуючи, що рішеннями суддів першої та апеляційної інстанції позовні вимоги ОСОБА_1 по справі № 953/4925/21 задоволено частково і воно набрало законної сили, необхідність в заходах забезпечення позову відпала, та беручи до уваги, що на момент звернення до суду із заявою минуло дев`яносто днів з дня набрання вказаними рішеннями законної сили, докази відкриття виконавчого провадження в матеріалах справи відсутні, наявні підстави для скасування заходів забезпечення позову в даній справі № 953/4925/21.

За таких обставин, підстав для забезпечення позову, передбачених статтею 150 ЦПК України, не існує, оскільки спір не майнового характеру щодо квартири вирішений, а тому суд першої інстанції правомірно вважав за можливим скасувати заходи забезпечення позову по даній справі щодо накладення заборони відчуження на квартиру АДРЕСА_1 , що вжита ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11 березня 2021 року по справі № 953/4197/21, н/п 2-з/953/63/21.

З урахуванням викладеного, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи призначеної на 16 листопада 2023 року, суд не приймає до уваги виходячи з наступного.

Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду (частина 2 статті 158 ЦПК України).

Тобто, вказана норма не передбачає обов`язкового повідомлення учасників справи про дату, час і місце судового засідання щодо вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, зважаючи на те, що у суду є право з власної ініціативи скасувати заходи забезпечення позову та те, що повідомлення учасників справи про розгляд питання щодо скасування заходів забезпечення позову не є обов`язковим, неналежне повідомлення позивачки про дату, час і місце засідання суду не є порушенням норм процесуального права, а відтак не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали суду.

Крім того, у справі, яка переглядається, судову повістку про день (16 листопада 2023 року), час та місце розгляду справи судом першої інстанції надіслано на зазначену позивачкою адресу в заяві про забезпечення позову (крім того саме ця адреса зазначена апелянтом в апеляційній скарзі - АДРЕСА_2 ), повернуто до суду з відміткою АТ «Укрпошта» від 02 листопада 2023 року «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 49), що відповідно до пункту 4 частини 8 статті 128 ЦПК України вважається підтвердженням повідомлення учасника в день проставлення у поштових повідомленнях цієї відмітки.

Врученням судової повістки вважається день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, що узгоджується з висновками, сформульованими у постановах Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 752/11896/17, від 12 лютого 2019 року у справі № 906/142/18 та постановах Верховного Суду від 27 лютого 2020 року у справі № 814/1469/17, від 01 квітня 2021 року у справі № 826/20408/14, від 09 липня 2020 року у справі № 751/4890/19), від 10 листопада 2021 року у справі № 756/2137/20.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 384, 389 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 16 листопада 2023 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина