Справа № 331/1534/15-ц
Провадження № 8/331/1/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«13» серпня 2024 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого судді Антоненко М.В.

при секретарі Байрамовій Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності на квартиру, поновлення державної реєстрації права власності на квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в заяві зазначає, що 05.08.2015 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було відмолено в задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності на квартиру, поновлення державної реєстрації права власності на квартиру.

Підставами для позову було незаконне знаття арешту, який було накладено на квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 . що належали ОСОБА_2 та яка була арештована задля виконання боргових зобов`язань останнього перед ОСОБА_1 після чого ОСОБА_2 здійснив відчуження на користь ОСОБА_5 тим самим позбавивши можливість звернути стягнення на квартиру в рахунок погашення боргу ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що ОСОБА_1 не правильно обрав спосіб захисту, при цьому не довівши, що в результаті укладення оспорюваного договору купівлі-продажу квартири його право порушені.

Суд апеляційної інстанції в ухвалі від 03.09.2015 року залишаючи без змін рішення суду першої інстанції погодившись з судом першої інстанції, зазначаючи:

що відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що підстави для визнання його недійним у відповідності до статей 215, 203 ЦК України відсутні:

судом встановлено, що заборона з квартири була знята реєстраційною службою па підставі ухвали суду ( а.с. 40);

хоча як встановлено в ході судового розгляду ухвала про скасування заборони в матеріалах цивільної справи відсутня, проте на час укладення спірного договору зняття заборони призумувалося як чинним, та підстав для відмови в його укладенні у нотаріуса не було.

Тобто, суди першої та другої інстанцій виходили з того, що так як арешт було знято, отже договір купівлі - продажу № 1033 від 13.03.2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 і був укладений правомірно.

Однак, рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, від 28.19.2022 р. позов ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Меркулова Владислава Олександровича, треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Меркулова В.О. від 12.03.2014 № 11560310. Зобов`язано департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради (, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 36) поновити запис про обтяження 2059905 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 4867279 від 09.08.2013, вид обтяження: арешт нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

27.01.2023 року арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було поновлено з дати 09.08.2013 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 27.01.2023 №321270845.

Таким чином, договір купівлі продажу № 1033 від 13.03.2014 року укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 неправомірно, а саме за наявності арешту, який не дозволяв це зробити.

Посилаючись на вищенаведені обставини, ОСОБА_1 просить суд, задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2015 року у справі№331/1534/15-ц та ухвалити нове рішення яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Представник заявника адвокат Леліков С.О. в судовому засіданні заяву про перегляд рішення Жовтневого районного суду м.Запоріжжя підтримав.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про дату, час та місце судового засідання були повідомлені в установленому законом порядку шляхом надсилання судових повісток на останню відому адресу місця їх реєстрації, повідомленням через офіційний веб-портал судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою http://court.gov.ua/fair/sud0808, а також, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. До суду не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Від представника ОСОБА_3 до суду неодноразово надходили заяви про відкладення слухання справи.

Суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Суд нагадує, що роль національних судів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ (рішення Європейського суду з прав людини від 30.11.2006 у справі "Красношапка проти України"). Суд нагадує, що це роль національних судів організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (рішення Суду від 02.12.2010 у справі "Шульга проти України"). До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (рішення Суду від 21.10.2010 у справі "Білий проти України").

Враховуючи вищенаведене, а також те, що відповідачі були належним чином повідомлені про час та місце судових засідань, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними доказами.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

Встановлено, що згідно з рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (провадження № 2/331/687/15; ЄУН 331/1534/15-ц) від 05.08.2015 р. відмовлено у зв`язку з необґрунтованістю в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності на квартиру, поновлення державної реєстрації права власності на квартиру.

До заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, представником позивача додано витяг № 321270845 від 27.01.2023 р. з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію обтяження, в якому зазначено про обтяження № 4770243 від 09.08.2013 р. на об`єкт нерухомого майна - квартиру розташовану за адресою АДРЕСА_1 . Підстава для державної реєстрації обтяження: ухвала Запорізького районного суду, серія та номер: 317/2783/13-ц, видана 06.08.2013 р.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, в тому числі, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

За змістом ч.3 ст.429ЦПК України за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3, п.4 та п.5 постанови №4 від 30 березня 2012 року «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» нововиявлені обставини це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами для встановлення нововиявлених обставин, визначених п.1 ч.2 ст.423ЦПК України є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Неподання стороною або особою, яка бере учать у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

За змістом п.38 постанови Великої Палати Верховного Суду у справі№ 9901/819/18 від 14 квітня 2021рокуне належать до нововиявлених нові обставини, які виникли або змінилися після ухвалення судом рішення, новий доказ або нове обґрунтування позовних вимог чи заперечень проти позову. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювали суди під час розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 в заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, вказує на те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, від 28.19.2022 р. позов ОСОБА_1 до Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Меркулова Владислава Олександровича, треті особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії було задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення державного реєстратора Реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції Меркулова В.О. від 12.03.2014 № 11560310. Зобов`язано департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради (, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, буд. 36) поновити запис про обтяження 2059905 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень номер 4867279 від 09.08.2013, вид обтяження: арешт нерухомого майна - квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

27.01.2023 року арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 було поновлено з дати 09.08.2013 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 27.01.2023 №321270845.

Згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимо або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Стверджуючи про те, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя, від 28.19.2022 р. встановлені нововиявлені обставини, ОСОБА_1 та його представник вказане рішення, або належним чином завірену копію, суду не надали. В наданому суду витягу № 321270845 від 27.01.2023 р. з Державного реєстру речових прав на нерухому майно про реєстрацію обтяження, також відсутнє посилання на таке рішення суду.

Крім цього, ОСОБА_1 ніяк не обґрунтував, як поновлення 27.01.2023 року арешту на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 з дати 09.08.2013 року стосується предмета доказування у справі і яким чином може вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання договору купівлі-продажу недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, скасування державної реєстрації права власності на квартиру, поновлення державної реєстрації права власності на квартиру відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко