УХВАЛА

29 січня 2024 року

м. Київ

справа № 755/7809/22

провадження № 61-965ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток, відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2022 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила: скасувати наказ від 25 липня 2022 року про її звільнення з посади заступника начальника юридичної служби регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця») та поновити на роботі; зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити середній заробіток за період з дати звільнення по дату винесення рішення у справі; відшкодувати моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року позов задоволено частково.

Скасовано наказ регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» № 612/0С від 20 липня 2022 року про припинення трудового договору з ОСОБА_1 за пунктом 4 статтею 40 КЗпП України.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника начальника юридичної служби регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» з 26 липня 2022 року.

Зобов`язано регіональну філію «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 26 липня 2022 року по 09 грудня 2022 року у розмірі 167 118,93 грн.

Стягнуто з регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 1 000,00 грн.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року рішення Дніпровського районного суду міста Києва від 09 грудня 2022 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» АТ «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток, відшкодування моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У січні 2024 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року в указаній справі.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями частини першої статті 274 ЦПК України визначено, що у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються справи: малозначні справи, що виникають з трудових відносин.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2022 року про відкриття провадження у справі суд першої інстанцій визнав дану справу малозначною та призначив її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.

Підстави вважати, що суд помилково відніс зазначену справу до категорії малозначних, відсутні. Крім того, заявниця не мотивує наявність підстав для розгляду касаційної скарги вказаною обставиною.

Верховний Суд, який відповідно до статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявницею обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, так і для висновку про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Зазначення у постанові Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року про можливість оскарження цієї постанови в касаційному порядку не є підставою для перегляду справи судом касаційної інстанції, оскільки ухвалені у цій справі судові рішення касаційному оскарженню не підлягають.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено інших випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункти 8, 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви.

Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, враховуючи те, що провадження здійснюється судом після розгляду справи судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав дляїх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З урахуванням наведеного, оскільки заявницею подано касаційну скаргу на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом із тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 20 грудня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» в особі регіональної філії «Південно-Західна залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, зобов`язання нарахувати та виплатити середній заробіток, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

А. Ю. Зайцев

М. Ю. Тітов