Справа № 235/8623/21
Провадження № 2-п/204/22/24
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючої судді Чудопалової С.В.

за участю секретаря судового засідання Корягіної Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), в інтересах якої діє представник адвокат Крайній Олександр Вікторовича (адреса знаходження: м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 111, оф. 3)до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (адреса знаходження: вул. Саксаганського, буд. 105, м. Київ, 01032), третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (адреса знаходження:м. Київ, вул. пр-т Григоренка, буд. 15, прим. 3), приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна (адреса знаходження: м. Київ, вул. Златоустівська, буд. 55, оф. 61, 62) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач, в інтересах якої діє представник адвокат Крайній О.В. звернулася до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л.та просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 20.08.2021, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрований в реєстрі за № 22914, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості, посилаючись на відсутність правових підстав у нотаріуса на його вчинення. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що з Єдиного реєстру боржників від 16.11.2021їй стало відомо, що приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. від 20.08.2021, зареєстрованому в реєстрі за № 22914, щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості. Позивач не згодна з винесеним виконавчим написом, так як з відповідачем у справі позивач не укладала жодних кредитних договорів та кредит не отримувала. Тому є сумніви щодо перевірки нотаріусом наявності у боржника перед кредиторомтакої заборгованості, як і перевірки безспірності вимог. У зв`язку з чим, позивач була вимушена звернутися до суду із даними позовними вимогами.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 03.12.2021 прийнято до розгляду вищевказану позовну заяву (а.с.38).

У відповідності до розпорядження Голови Верховного Суду від 08.04.2022 №17/0/9-22 у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя під час воєнного стану територіальна підсудність справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області визначена Красногвардійському районному суду м.Дніпропетровська.

Ухвалою суду від 23.10.2023 прийнято до розгляду позовну заяву, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с.50).

Заочним рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2024 позов ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Крайній О.В. було задоволено повністю. Визнано виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. № 22914 від 20.08.2021 таким, що не підлягає виконанню. Стягнуто з Акціонерного товариства «Банк Форвард» () сплачений судовий збір на користь позивача ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у розмірі 1362,00 грн. (а.с.59-62).

11.06.2024 представник Акціонерного товариства «Банк Форвард» звернувся в суд із заявою про перегляд заочного рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21.03.2024 по справі №235/8623/21.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 23.09.2024 заяву представника відповідача було задоволено, заочне рішення суду від 21.03.2024 скасовано та справу призначено до нового розгляду в спрощеному позовному провадженні з викликом сторін (а.с.96-97).

Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, представник, який діє в її інтересах надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду не заперечував (а.с.46).

Представник відповідача після скасування заочного рішення в призначені судові засідання не з`являвся, про причини своєї неявки не повідомляв.

Враховуючи обізнаність представника відповідача про наявність в провадженні суду даної справи, а також враховуючи заяву про перегляд заочного рішення, в якій висловлено позицію з боку відповідача, щодо пред`явленого позову, суд у відповідності до ч.3 ст.211, п.п.1,2 ч.3 ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України визнав за можливе провести розгляд справи по суті за відсутності сторін, за наявними у справі матеріалами та без фіксації судового засіданні за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, давши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.08.2021приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис№22914, відповідно до якого на підставі статей 87-91 ЗУ «Про нотаріат`та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, стягнуто зі ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард», заборгованість у сумі 42257,61 грн., що виникла за кредитним договором №98257637 від 09.07.2012, який укладений між ПАТ «Банк Русский Стандарт» та ОСОБА_1 (а.с.15).Правонаступником усіх прав та обов`язків ПАТ «Банк Русский Стандарт» є АТ «Банк Форвард»()(а.с.15).

06.10.2021приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л.було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № ВП №67051181 з примусового виконання виконавчого напису№22914, вчиненого 20.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість в розмірі 43357,61 грн.(а.с. 19).

23.10.2021 приватним виконавцем Павелків (Вольф) Т.Л. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 (а.с.21).

На підставі ухвали Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2021 про забезпечення позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується, а саме виконавчого напису, виданого 20.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 22914 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості у загальній сумі 43357,61 (а.с.37).

Щодо правового регулювання процесуального порядку вчинення нотаріусом виконавчого напису та підстав визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»).

Нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акту в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії.

Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Процедура вчинення виконавчих написів, чинна на момент вчинення спірного виконавчого напису, визначена в розділі 32 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03.03.2004 № 20/5 (далі - Інструкція).

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерстваюстиції Українивід 22.02.2012№ 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Проте, Акціонерним товариством «Банк Форвард`та приватним нотаріусом не надано суду документів, які свідчать про безспірність заборгованості позивача та наявність у відповідача права вимоги.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника.

Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20).

Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св-20) зазначив, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Отже, вирішуючи позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд враховує висновки й мотиви Верховного Суду, висловлені в постанові від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750 св 20) та встановивши відсутність доказів направлення позичальником листа-вимоги про повернення боргу та отримання боржником такого листа, суд дійшов висновку про те, що встановлена законом процедура стягнення боргу на підставі виконавчого напису нотаріуса не була дотримана (виконана), а саме боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Крім того заслуговують на увагу доводи позивача, що остання не отримувала від відповідача жодного документу, ані повідомлення про відступлення права вимоги, ані будь-яких письмових повідомлень-вимог про наявність заборгованості, ані повного розрахунку такої заборгованості, та відповідачем дані доводи не спростовані. Також відсутні відомості про вручення ОСОБА_1 письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, що призвело до порушення процедури вчинення напису. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинноюПостанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 20.08.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між АТ «Банк Форвард» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. У частині третій статті 12 та частині першійстатті 81 ЦПК Українипередбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також матеріали справи не містять докази, що кредитний договір за яким було вчинено оспорюваний виконавчий напис нотаріуса, був нотаріально посвідчений. Тому підстав для вчинення виконавчого напису не вбачається. У зв`язку з чим зазначений виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Що стосується вимоги представника позивача про стягнення з відповідача судових витрат по сплаті судового збору, які були понесені позивачем суд зазначає наступне.

При зверненні до суду з вищевказаною заявою, представником позивача було сплачено судовий збір в розмірі 1362,00 грн., що підтверджується квитанціями № 20902 та №20867 від 29.11.2021 (а.с.1, 2).

До Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська представником позивача адвокатом Крайнім О.В. було подано заяву про забезпечення позову у справі №235/8623/21 шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку (а.с.36).

Ухвалою судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 01.12.2021 вищезазначену заяву про забезпечення позову у справі №235/8623/21було задоволено (а.с.36-37).

Відповідно до положень ч. 1, 3 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду,

Отже, витрати пов`язані із забезпеченням доказів, як процесуальна дія, необхідна для розгляду справи та відновлення порушених прав та законних інтересів сторони у справі, відносить до судових витрат, які піддягають поділу за наслідками розгляду справи.

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК Українисудовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Оскільки позивач сплатив судовий збір у сумі 1362,00грн., враховуючи, що позов підлягає задоволенню, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму судового збору у розмірі 1362,00 грн.

Керуючисьст.ст.215,216,220,628,638,799,806ЦКУкраїни,ст.ст.10,12,13,81,141,247,263,265,280-284,354,355 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Крайній Олександр Вікторовича до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимира Олександрович № 22914 від 20.08.2021 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» () сплачений судовий збір на користь позивача ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 у розмірі 1362 (одна тисяча триста шістдесят дві) гривні 00 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд вважає необхідним зазначити у резолютивній частині рішення наступні дані:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , (місце проживання: АДРЕСА_1 );

Представник позивача - адвокат Крайній Олександр Вікторовича (адреса знаходження: м. Покровськ, вул. Прокоф`єва, буд. 111, оф. 3);

Відповідач Акціонерне товариство «Банк Форвард» (), (адреса знаходження: вул. Саксаганського, буд. 105, м. Київ, 01032);

Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович (адреса знаходження:м. Київ, вул. пр-т Григоренка, буд. 15, прим. 3);

Третя особа:приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна (адреса знаходження: м. Київ, вул. Златоустівська, буд. 55, оф. 61, 62).

Суддя: С.В.Чудопалова