Справа № 235/479/23
Провадження № 2/237/354/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.08.2024 м. Курахове

Мар`їнський районний суд Донецької області у складі

головуючого судді Приходько В.А.,

за участю секретаря судового засідання Жданової А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відшкодування моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом і просила стягнути з Державного бюджету України на її користь 70000 грн. компенсації моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є пенсіонеркою та з квітня 2022 року отримує пенсію за віком. У листопаді 2022 року вона звернулась до Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області з заявою про перерахунок пенсії, на що їй було відмовлено врахувати довідку, видану на непідконтрольних Україні територіях та не перераховано пенсію. Вважаючи такі дії протиправними, позивачка звернулась до Донецького окружного адміністративного суду, який її вимоги задовольнив частково і дійшов висновку, що оскільки факт наявності страхового стажу позивачки за розглядаємий період підтверджується насамперед відповідними записами у її трудовій книжці, суд визнав протиправним рішення Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком та зобов`язав відповідача зарахувати до її страхового стажу період роботи з 26.07.1982р по 20.09.1983р.

Вважає, що такі протиправні дії Пенсійного фонду спричинили їй моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з недовірою та розчаруванням стосовно державної установи - Головного управління Пенсійного фонду, яка допустила по відношенню до позивачки порушення законодавства та Конституції України. Також, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку з погіршенням здоров`я у своєму похилому віці (61 рік) з вини Пенсійного Фонду. Також зазнала приниження гідності у зв`язку з протиправною поведінкою Головного управління Пенсійного Фонду України в Житомирській області, результатом якої є падіння у позивачки почуття власної гідності та її гідності в очах оточуючих її рідних людей. Також, додаткового психічного напруження, незадоволення, викликаного незаконністю дії відповідача, позивачка отримала при необхідності докладання додаткових зусиль для захисту своїх прав у суді.

Просить стягнути з Державного бюджету України на її користь компенсацію моральної шкоди у розмірі 70000 грн., що є розумним та справедливим.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Вважає вимоги безпідставними та необґрунтованими, а дії Управління - законними і вмотивованими, з огляду на наступне. На виконання рішення суду Управлінням здійснено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 16.04.2022 року, з дати призначення пенсії, з урахуванням страхового стажу, який просила врахувати позивачка, за період роботи з 26.07.1982 року по 20.09.1983 рік. З огляду на зазначене, Управлінням забезпечено вжиття всіх належних та конкретних заходів для повного і неухильного виконання рішення суду. Представник зазначив, що звертаючись до суду із позовом, позивачка вказала, що їй завдано моральну шкоду, що виразилось в протиправних діях Управління, тобто позивач вважає неналежне виконання органами державної влади чи місцевого самоврядування своїх повноважень порушенням її прав. Однак, як зазначено вище, Управління виконало Рішення суду відповідно до його резолютивної та мотивувальної частини, що спростовує аргументи позивачки щодо відмови у перерахунку пенсії. Крім того, вважає, що позивачкою не надані обґрунтовані докази, які б підтверджували б наявність причинного зв`язку між неправомірними діями Управління та стражданнями, приниженнями, моральними її переживаннями.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 на позовних вимогах наполягала, просила їх задовольнити, оскільки моральна шкода була завдана відповідачем ще до виконання рішення та перерахунку пенсії.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, скорегувала на адресу суду заяву, де просить розглянути справу у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити.

Представник відповідача також у судове засідання не з`явився, про дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без участі представника управління. Проти позову заперечує, просить відмовити у задоволенні вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На підтвердження своїх доводів позивачка надала суду копію пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 серії НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про те, що вона є пенсіонеркою за віком.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 17.11.2022 No48 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 26.07.1982 по 20.09.1983. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 16.04.2022, з дати призначення пенсії, з урахуванням страхового стажу за період роботи з 26.07.1982 по 20.09.1983, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Інших, будь-яких доказів, на підтвердження своїх позовних вимог позивачка суду не надала, не заявляла про витребування або сприяння в отриманні доказів.

Відповідно до статті 23 ЦК України, кожна особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає - 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи

Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Саме на ці норми закону позивачка посилається, як на підставу своїх позовних вимог про відшкодування їй моральної шкоди.

Відповідно до роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 р., розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

Згідно з частинами третьою-четвертою статті 23 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні психологічного благополуччя, переживаннях, стражданнях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, фізичному та психологічному пристосуванні до порушень у стані здоров`я.

Суд повинен з`ясувати, чим підтверджується факт завдання позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони завдані, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює завдану йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Як встановлено було в судовому засіданні, позивачка скористалась своїм правом, гарантованим їй Конституцією України та іншими спеціальними законами і оскаржила рішення відповідача про відмову перерахувати їй пенсію, до суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 лютого 2023 року визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 17.11.2022 No48 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії за віком. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 26.07.1982 по 20.09.1983. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплатити пенсію ОСОБА_1 з 16.04.2022, з дати призначення пенсії, з урахуванням страхового стажу за період роботи з 26.07.1982 по 20.09.1983, та з урахуванням раніше виплачених сум.

Було встановлено судовий контроль за виконанням вказаного рішення за заявою позивачки.

Вищезазначене рішення Донецького окружного адміністративного суду про перерахунок пенсії ОСОБА_1 було виконано в повному обсязі, перерахунок здійснено з дати призначення пенсії.

Тобто, держава в повному обсязі захистила права позивачки шляхом виконання рішення суду.

Доводи ОСОБА_1 в позовній заяві зводяться до того, що їй завдано моральну шкоду протиправними діями Пенсійного Фонду в Житомирській області, які виразились у погіршенні стану її здоров`я, душевних стражданнях, приниженні її гідності в очах оточуючих близьких людей.

На підтвердження своїх доводів позивачка не надала суду жодного доказу, зокрема, будь-яких медичних документів про звернення до медичного закладу про погіршення стану здоров`я, виклику швидкої допомоги, звернення до психолога чи проходження санітарно-курортних відновлювальних процедур стосовно поліпшення її фізичного чи психічного стану здоров`я.

У суду немає жодних підстав для того, щоб зробити висновок про те, що у позивачки дійсно погіршився стан здоров`я, що вона зазнала фізичних страждань, біль, як вона зазначає в своєму позові. І, як наслідок, отримала моральну шкоду.

Також суду не надано доказів стосовно приниження гідності позивачки в очах близьких людей. Клопотань, заяв про допит близьких осіб у якості свідків, які б підтвердили вказаний факт, позивачка не заявляла. Тому, даний факт суд також вважає не доведеним.

За відсутності будь-яких належних доказів, встановити наявність моральної шкоди, її обсяг та характер, а також оцінити в грошовому еквіваленті, судом неможливо.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що позивачка у повній мірі скористалась своїм конституційним правом, яке гарантоване державою на оскарження рішення Управління пенсійного фонду під час нарахування пенсії. Вимоги позивачки виконані відповідачем, пенсія перерахована та виплачується згідно чинного законодавства та рішення суду.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги не доведені і задоволенню не підлягають.

Враховуючи викладене, та керуючись 23, 1173 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 229, 265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Держави Україна в особі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відшкодування моральної шкоди - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Мар`їнський районний суд Донецької області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений та проголошений 27.08.2024 року.

Суддя В.А. Приходько