Справа № 603/435/24
Провадження №2/603/173/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2024 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Галіяна І. М.

за участі: секретаря судового засідання Сандалюка О. В.

розглянувши в підготовчому засіданні в залі суду цивільну справу

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: адвокат Андрусенко Ігор Ярославович

відповідач: Монастириська міська рада

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2

предмет позову: визнання права власності на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

І. Короткий зміст позовних вимог.

Представник позивача адвокат Андрусенко І. Я. звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах ОСОБА_1 , до Монастириської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: ОСОБА_2 , з позовом, в якому просить визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме на:

- земельну ділянку площею 0,1250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:002:0188, що розташована по АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418;

- земельну ділянку площею 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:003:0021, що розташована в с. Григорів Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418;

- земельну ділянку площею 0,2800 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0136, що розташована в с. Григорів Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418;

- земельну ділянку площею 0,0741 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0155, що розташована в АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мама позивача ОСОБА_3 .

Після її смерті відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається із:

- земельної ділянки площею 0,1250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:002:0188, що розташована по АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418;

- земельної ділянки площею 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:003:0021, що розташована в с. Григорів Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418;

- земельної ділянки площею 0,0999 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0138, що розташована в АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418;

- земельної ділянки площею 0,2800 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0136, що розташована в с. Григорів Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418;

- земельної ділянки площею 0,0741 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0155, що розташована в с. Григорів, Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418.

21.05.2001 року ОСОБА_3 склала заповіт за №24 згідно якого належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку в розмірі 0,75 га. що знаходиться в с. Григорів, земельну частку (пай) згідно сертифікату ТР №0126904, майновий пай, що зберігається в ТзОВ «Хлібороб» с. Григорів та гроші які знаходяться на ощадній книжці рахунок № НОМЕР_1 заповіла ОСОБА_1 .

21.05.2001 року ОСОБА_3 склала заповіт за №25 згідно якого належну їй земельну частку (пай) згідно сертифікату ТР №0094712, майновий пай, що зберігається в ТзОВ «Хлібороб» с. Григорів та гроші які знаходяться на ощадній книжці, рахунок 02 - строковий заповіла ОСОБА_2 .

21.05.2001 року ОСОБА_3 склала заповіт за №26 згідно якого належну їй земельну ділянку 0,10 га, що знаходиться в с. Григорів між сусідами з однієї сторони ОСОБА_4 і з другої сторони ОСОБА_4 знизу ОСОБА_5 заповіла ОСОБА_2 .

Сестра позивача ОСОБА_2 , 04.04.2012 року подала в Першу Івано-Франківську державну нотаріальну контору, заяву про прийняття спадщини за законом після смерті своєї матері - ОСОБА_3 . ОСОБА_6 , чоловік ОСОБА_3 , відмовився від прийняття спадщини, згідно поданої заяви від 20.06.2012 року на користь дочки ОСОБА_2 .

13.08.2012 року ОСОБА_2 надала ОСОБА_1 на підставі ст. 1272 ЦК України згоду на подання заяви про прийняття спадщини, як спадкоємцю який пропустив строк для подачі вказаної заяви.

13.08.2012 року ОСОБА_2 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом.

07.10.2012 року ОСОБА_1 було подано нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом.

Звернувшись до нотаріальної контори для того щоб оформити спадкові права на вказане майно, нотаріусом при розгляді представлених документів було встановлено, що в даному заповіті не зазначено адресу розташування житлового будинку та земельної ділянки, а також її цільове призначення, відомості про земельну частку (пай) та майновий пай. У зв`язку із чим нотаріус рекомендував позивачці звернутись до суду.

Окрім того на даний час загублено оригінал Державного акту на вищезазначену земельну ділянку.

ІІ. Процесуальні рішення в справі.

Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області від 28.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання.

ІІІ. Позиції сторін.

Представник позивача вважає, що саме ОСОБА_1 повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за заповітом, та вступила у фактичне управління спадковим майном.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, проте представник позивача подав заяву в якій просить розгляд даної справи проводити без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач - представник Монастириської міської ради Тернопільської області в підготовче засідання не з`явився, суду подав відзив на позовну заяву в якому вказав, що з обставинами викладеними у заяві Монастириська міська рада погоджується та просить розгляд справи проводити в його відсутності.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, проте суду подала заяву в якій вказала, що погоджується з обставинами викладеними в позовній заяві, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечує. Також, в заяві просить справу розглянути без її участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІV. Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Івано-Франківську у віці 69 років померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , актовий запис №97, виданого 19.01.2012 року.

Ще за життя померлій належали:

- земельна ділянка площею 0,1250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:002:0188, що розташована по АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022, сформованого 08.02.2022 року;

- земельна ділянка площею 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:003:0021, що розташована в с. Григорів Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021, сформованого 29.11.2021 року;

- земельна ділянка площею 0,0999 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0138, що розташована в АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021, сформованого 08.12.2021 року;

- земельна ділянка площею 0,2800 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0136, що розташована в с. Григорів Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-021, сформованого 08.12.2021 року;

- земельна ділянка площею 0,0741 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0155, що розташована в АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-022, сформованого 16.02.2022 року.

Згідно із складеним 21.05.2001 року заповітом за №24 ОСОБА_7 заповіла належний їй на праві особистої власності житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку в розмірі 0,75 га. що знаходиться в с. Григорів, земельну частку (пай) згідно сертифікату ТР №0126904 та майновий пай, що зберігається в ТзОВ «Хлібороб» с.Григорів та гроші які знаходяться на ощадній книжці рахунок № НОМЕР_1 - ОСОБА_1 .

Окрім цього, ОСОБА_7 21.05.2001 року склала заповіт за №25 яким заповіла належну їй земельну частку (пай) згідно сертифікату ТР №0094712 та майновий пай, що зберігається в ТзОВ «Хлібороб» с. Григорів та гроші які знаходяться на ощадній книжці, рахунок 02 - строковий - ОСОБА_2 .

Також, ОСОБА_7 21.05.2001 року склала заповіт за №26 яким заповіла належну їй земельну ділянку 0,10 га, що знаходиться в с. Григорів між сусідами з однієї сторони ОСОБА_4 і з другої сторони ОСОБА_4 знизу ОСОБА_5 - ОСОБА_2 .

З довідки Монастириської міської ради від 24.01.2024 року №14 вбачається, що станом на 2001 рік (рік складення заповіту) за ОСОБА_3 рахувалась земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , а також 0,61 га для ведення особистого селянського господарства в с. Григорів Чортківського району Тернопільської області, а саме:

-земельна ділянка розміром 0,28 га розташована в урочищі «За левадами»;

-земельна ділянка розміром 0,10 га розташована в урочищі «Молодіжне»;

-земельна ділянка розміром 0,13 га розташована в АДРЕСА_1 ;

земельна ділянка розміром 0,10 га розташована в с. Григорів.

З відповіді Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №29-19-0.2131-3603/2-24 від 28.08.2024 року встановлено, що ОСОБА_3 на підставі рішення 6 сесії 22 скликання Григорівської сільської Ради народних депутатів від 06.10.1996 б/н передано у приватну власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,25 га на території АДРЕСА_1 та видано державний акт на право приватної власності на землю (серії ТР №01418), який 30.07.2002 зареєстровано в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Григорівської сільської ради за № 9.

Також, на підставі вищевказаного рішення ОСОБА_3 передано у приватну власність земельні ділянки, розташовані на території АДРЕСА_1 , для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,60 га, в тому числі 0,10 га, 0,10 га, 0,28 га, 012 га. Права на землю посвідчено виданим 30.07.2002 державним актом на право приватної власності на землю (серії ТР №01418), який зареєстровано в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на землю на території Григорівської сільської ради за №9.

Щодо зменшення присадибної земельної ділянки 0,25 га та ділянки площею 0,13 га по АДРЕСА_1 .

Згідно даного акту серія ТР №01418 виданого на ім`я ОСОБА_3 вбачається що їй належала земельна ділянка площею 0,85 га.

27.07.2007 року ОСОБА_8 придбала у ОСОБА_3 житловий будинок з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 , згідно Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями серія ВЕТ №481649.

Вказаний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ТР №01418, який виданий на ім`я ОСОБА_3 .

Згідно п.20 Договору купівлі-продажу житлового будинку з надвірними будівлями серія ВЕТ №481649, земельна ділянка на якій розташований відчужуваний житловий будинок приватизована. Сторони зобов`язалися оформити договір купівлі-продажу даної земельної ділянки до 01.10.2007 року.

На вказаній земельні ділянці для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , знаходиться ще один будинок, який належить спадкоємцю ОСОБА_3 .

Також ОСОБА_3 було розроблено кадастровий план присадибної земельної ділянки площею 0,1739 га яку вона мала намір переоформити на ОСОБА_8

22.01.2009 року Григорівська сільська рада своїм рішенням №72, надала ОСОБА_8 дозвіл на складення проекту відведення земельної ділянки площею 0,1739 га для будівництва та обслуговування житлового будинку та надвірних будівель з метою безоплатної передачі у власність по АДРЕСА_1 .

Проте ОСОБА_8 не змогла переоформити за собою вказану земельну ділянку, оскільки у 2012 році, ОСОБА_3 померла.

Рішенням Монастириського районного суду від 08.02.2021 року у справі №603/473/20 було визнано за ОСОБА_8 право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, що знаходиться по АДРЕСА_1 , площею 0,1739 га. Вказана земельна ділянка була відчужена частково за рахунок земельної ділянки площею 0,25 га та частково із земельної ділянки площею 0,13 га, яка розташована в АДРЕСА_1 .

На підставі вказаного рішення суду, земельна ділянка ОСОБА_3 після виготовлення технічної документації із землеустрою, згідно Державного акту серії ТР №01418, зменшилась з 0,85 га до 0,6761 га (0,85 - 0,1739).

Присадибна земельна ділянка зменшилась з 0,25 га до 0,1250 га.

Земельна ділянка розміром 0,13 га. розташована в АДРЕСА_1 , зменшилась з 0,13 га до 0,0741 га.

Так як ОСОБА_3 в один і той самий день склала три заповіти за №24, №25, №26 то як вбачається з їх тексту нові заповіти тільки частково скасовують попередні заповіти і визначення спадкоємця в частині, що суперечать новим.

Так, згідно заповіту за №24 ОСОБА_3 заповіла земельну ділянку, що знаходиться в с. Григорів в розмірі 0,75 га позивачці ОСОБА_1 .

Наступний заповіт за №25 не змінив волю спадкодавця щодо вказаного спадкового майна.

Заповіт за №26 змінив волю спадкодавця, щодо вказаного спадкового майна лише в частині земельної ділянки розміром 0,10 га, яка заходиться в с. Григорів між сусідами з однієї сторони ОСОБА_4 і з другої сторони ОСОБА_4 , знизу ОСОБА_5 . Дану ділянку спадкодавець заповіла ОСОБА_2 .

Проаналізувавши інформацію про місце розташування земельних ділянок та їх суміжних користувачів, яка міститься у витязі з ДЗК та технічній документації, можна зробити висновок, що єдиною земельною ділянкою, яка знаходиться у с. Григорів між сусідами з однієї сторони ОСОБА_4 і з другої сторони ОСОБА_4 , знизу ОСОБА_5 , є земельна ділянка площею 0,0999 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0138, що розташована у АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418. З витягу з ДЗК, плану меж земельної ділянки, відомості про встановлені межові знаки та акту прийому-передачі межових знаків на зберігання до вказаної ділянки вбачається, що її межі знаходяться з межами ОСОБА_9 , ОСОБА_9 та землями загального користування, якими користується ОСОБА_5 .

Вказану спадщину прийняла дочка спадкодавця ОСОБА_1 оскільки відносилася до спадкоємців за заповітом та отримала згоду спадкоємця ОСОБА_2 у відповідності до ст. 1272 ЦК України, на подання заяви про прийняття спадщини, як спадкоємцю який пропустив строк для подачі вказаної заяви.

Згідно із наданим ОСОБА_2 письмовим поясненням, остання погодилася з обставинами викладеними в позовній заяві, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечує щодо їх задоволення.

11.12.2023 року постановою виданою державним нотаріусом Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом в зв`язку з тим, що в даному заповіті не зазначено адресу розташування житлового будинку та земельної ділянки, а також її цільове призначення, відомості про земельну частку (пай) та майновий пай. У зв`язку із чим нотаріус рекомендував позивачці звернутись до суду.

Окрім зазначеного судом встановлено, що оригінал Державного акту на право приватної власності на землю серії ТР №01418, втрачено, про що свідчить повідомлення в засобах масової інформації, а саме в газеті «Свобода» №41 (485) від 24.07.2024 року.

V. Джерела права й акти їх застосування.

Визначаючись із заявленою вимогою щодо права позивача ОСОБА_1 на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд враховує таке.

Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника.

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (частина перша статті 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (частина перша статті 1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина перша статті 1218 ЦК України).

Статтею 1222 ЦК України передбачено, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

У відповідності до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно із ч. 2 ст. 1236 ЦК України заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини.

У відповідності до ч. 2 ст. 1272 ЦК України за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Беручи до уваги вищевказані факти щодо спадкування спадкового майна в поєднанні з процесуальними нормами законодавства, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом спадкового майна, яке належало ОСОБА_3 .

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналів правовстановлюючих документів Державного акту на право власності на земельну ділянку, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, так як згідно Закону України «Про нотаріат» нотаріусом не приймаються документи, які не відповідають вимогам законодавства, що підтверджується відмовою державного нотаріуса Монастириської державної нотаріальної контори.

Як слідує з матеріалів справи оригінал Державного акту був втрачений.

З 01.01.2013 року, на виконання законів України «Про Державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» правовстановлюючим документом, що підтверджує виникнення права власності при здійсненні державної реєстрації прав на нерухоме майно є не державний акт на право власності на земельну ділянку, а свідоцтво про право власності на нерухоме майно, а саме, Державні акти на право власності на земельну ділянку з 01.01.2013 року не видаються, а право власності посвідчується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Окрім цього, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат державного акту на право власності на земельну ділянку міг лише її власник.

Згідно з п.4.19 п. 4 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Мін`юсту України від 22.02.2012 року №296/5, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Судом також установлено, що ОСОБА_1 не може оформити спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 оскільки в заповіті вказана земельна частка (пай), а на даний час вже видано Державний акт серії ТР №01418.

Отже суд вважає, що з метою захисту права ОСОБА_1 на оформлення спадщини, слід розтлумачити зміст заповіту, складеного ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 .

При цьому, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, суд виходить із такого.

Тлумачення судом змісту заповіту не повинно змінювати волі спадкодавця, тобто підміняти собою сам заповіт. Суд не може брати на себе права спадкодавця щодо розпоряджання його майном. Тлумачення змісту заповіту є лише інструментом з`ясування волі спадкодавця, а отже, суд, здійснюючи тлумачення змісту заповіту, не повинен виходити за межі цього процесу та змінювати (доповнювати) зміст заповіту, що може спотворити волю спадкодавця.

Як зазначалося вище, згідно зі статтями 1216 та 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з п. 17 Розділу X «Перехідних положень» Земельного кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю.

Тобто, на момент складання заповіту право ОСОБА_3 на земельну ділянку було підтверджене сертифікатом на право на земельну частку (пай). Однак після відкриття спадщини це майно їй вже не належало, оскільки на підставі даного сертифікату було видано державний акт на право власності на земельну ділянку і зміни спадкодавцем ОСОБА_3 не бути внесені в заповіт.

Згідно зі статтями 125 та 126 Земельного кодексу України в редакції, чинній на час видачі ОСОБА_3 державного акта на право власності на земельну ділянку, право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

У разі, якщо заповідач реалізував право на земельну частку (пай) та отримав державний акт на право власності на земельну ділянку, і за життя не склав нового заповіту чи не скористався правом на внесення змін до заповіту, то заповіт, у якому заповідач розпорядився правом на земельну частку (пай), не втрачає чинність на підставі частини четвертої статті 1236 ЦК України, а визначення спадкоємців на земельну ділянку має відбуватися згідно з цим заповітом (Постанова КЦС ВС від 16.02.2022 у справі № 136/1124/19).

Відповідно до статті 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини (частини перша та друга статті 1236 ЦК України).

VІ. Висновки за результатами розгляду справи.

Отже судом встановлено, що відсутність оригіналів правовстановлюючих документів стали причиною неможливості оформлення спадкових прав на земельну ділянку згідно заповіту після смерті ОСОБА_3 в нотаріальній конторі.

Беручи до уваги вищевказані факти щодо спадкування спадкового майна в поєднанні з процесуальними нормами законодавства, а також враховуючи те, що за час відкриття спадщини та розгляду справи в суді будь-які інші можливі спадкоємці заяв про прийняття спадщини на вказане в позовній заяві майно в нотаріальну контору не подавали і жодних правовстановлюючих документів на вищезгадане майно чи право його успадкування суду не було пред`явлено, а ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, суд дійшов висновку, що остання є єдиним спадкоємцем спадкового майна, яке належало ОСОБА_3 . В судовому засіданні не встановлено підстав, що перешкоджали б в набутті права власності позивачем на спадкове майно, яким являються земельні ділянки.

На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права власності позивача на земельні ділянки.

На підставі викладеного керуючись ст. ст. 12, 81, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст. ст. 392, 1216, 1218, 1268, 1272 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Андрусенка Ігоря Ярославовича, який представляє інтереси ОСОБА_1 до Монастириської міської ради, третя особа ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно а саме, на:

- земельну ділянку площею 0,1250 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер :02:002:0188, що розташована по АДРЕСА_1 , згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418;

- земельну ділянку площею 0,1000 га для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:003:0021, що розташована в с. Григорів Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418;

- земельну ділянку площею 0,2800 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0136, що розташована в с. Григорів Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418;

- земельну ділянку площею 0,0741 га. для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :02:002:0155, що розташована в с. Григорів, Монастириського району (теперішнього Чортківського району) Тернопільської області, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ТР №01418.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 06.11.2024 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Монастириська міська рада, (Код ), юридична адреса місцезнаходження відповідача: вул. Шевченка, №19, м. Монастириська Чортківський район Тернопільська область.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: ОСОБА_2 , (РНОКПП НОМЕР_4 ), адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя І. М. Галіян