Справа № 314/5015/23
Провадження № 2/314/275/2024
22.01.2024 м. Вільнянськ
Вільнянський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Свідунович Н.М.,
за участю представника позивача ОСОБА_1 ,
секретар судового засідання Печонкіна В.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 314/5015/23 за позовом ОСОБА_2 до Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини
Позивач ОСОБА_2 через свогопредставника адвоката Чоп`яка В.М. звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обгрунтування своїх позовних вимог зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала за адресою: АДРЕСА_1 . За життя, спадкодавиця та позивач обговорювали питання спадкування належного ОСОБА_3 майна та дійшли згоди, що усе належне їй майно вона заповість дочці позивача, тобто своїй онуці ОСОБА_4 , яка мешкає у республіці Кіпр. Через поширення пандемії, збройною агресією російської федерації, ОСОБА_4 до України не повернулась. Позивач систематично потребував лікування, не міг самостійно пересуватись, за консультацією до нотаріуса звернувся лише у травні 2023 року. Під час перевірки спадкового реєстру на предмет заведених спадкових справ нотаріус повідомив, що у реєстрі наявний заповіт померлої ОСОБА_3 , яким належне їй майно остання заповіла позивачу, інші заповіти відсутні. Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що спадщину у встановлений строк згідно ст. 1270 ЦК України не прийнято. Просить визначити ОСОБА_2 додатковий строк протягом двох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Ухвалою суду від 24.10.2023 справу прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження.
09.01.2024 ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.
У судовому засіданні представник позивача на задоволенні позовних вимог наполягав на тих підставах, що в ньому зазначені.
Представник відповідача Михайлівської сільської ради Запорізького району Запорізької області у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, заяв про розгляд справи за відсутності відповідача, а також відзиву на позов до суду не надходило.
За таких обставин, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 17.03.2021 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
12.05.2023 до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Тізінберг Д.Д. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 звернувся син померлої позивач ОСОБА_2 .
Оскільки за результатами перевірки Спадкового реєстру встановлено факт того, що спадкова справа після смерті ОСОБА_3 не заводилась, тобто жодна особа із заявою про прийняття спадщини до ноатріуса не зверталась, приватним нотаріусом заведено спадкову справу № 23/2023.
Із довідки Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради від 08.06.2023 № 04-07/3/6701 вбачається, що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею на день смерті зареєстровані особи відсутні.
Постановою приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Тізінберг Д.Д. від 09.06.2023 № 180/02-31 ОСОБА_2 відмовлено увидачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 у зв`язку із неприйняттям спадщини у встановлений строк згідно ст. 1270 ЦК України.
Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Відповідно до положень ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 № 6-1320цс17 та в постанові Верховного Суду від 06.06.2018 у справі № 592/9058/17-ц.
Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.
Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (ч. 2 ст. 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.
Отже, з урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Верховний Суд у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Як зазначає позивач, він не був обізнаний про наявність заповіту, складеного на його ім`я, про існування заповіту він дізнався лише у травні 2023 року.
Як зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду при розгляді справи № 405/7058/19, свобода заповіту є фундаментальним принципом спадкового права.
Отже, у позивача ОСОБА_2 існували та були наявні об`єктивні труднощі для своєчасного прийняття спадщини за заповітом, про наявність якого він не знав, після смерті матері ОСОБА_3 , про існування заповіту дізнався лише у травні 2023 року, тобто вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини.
Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (ч. 2 ст. 1223 ЦК України). Такий висновок зробив Верховний Суд у справі № 671/308/20 від 29.06.2021.
Таким чином, оскільки позивач про наявність заповіту дізнався тільки після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, тобто він не міг реалізувати свої спадкові права після смерті спадкодавиці, яка склала заповіт на його ім`я, з об`єктивних причин, а саме, через необізнаність про наявність заповіту, складеного на його користь, що, на думку суду, свідчить про існування об`єктивних, істотних труднощів для можливості вчасного подання ОСОБА_2 заяви про прийняття спадщини. Суд вважає причину пропуску строку поважною, відповідно до ст. 1272 ЦК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.
Визначаючи позивачу період часу для подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає строк тривалістю два місяці достатнім для подання зазначеної заяви.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 258, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд
Встановити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , додатковий строк тривалістю два місяці, з дня набрання рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_3 .
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів, які починають відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Позивач, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення суду складений 29.01.2024.
Суддя Наталія Миколаївна Свідунович