ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року

м. Харків

справа № 619/1064/24

провадження № 22-ц/818/2407/24

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів колегії - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.

за участю секретаря судового засідання Волобуєва О.О.

сторони справи:

позивач- ОСОБА_1

відповідач- Дергачівський відділ державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

третя особа - ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харків апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» на рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року ухвалене у складі судді Болибока Є.А.,-

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просив: зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , що надходять на картку/рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», , МФО 305299, як заробітна плата; зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , що надходять на картку/рахунок НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», , МФО 305299, як заробітна плата; зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , що надходять на картку/рахунок НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», , МФО 305299, як одноразова допомога за програмою «Є-Підтримка»; зняти арешт з коштів ОСОБА_1 , що надходять на картку/рахунок НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», , МФО 305299, як соціальні виплати; постанову про арешт коштів боржника старшого державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ Таран Т.С. від 10.11.2021 у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_13 скасувати в частині накладання арешту на грошові кошти, що надходять на вказані картки/рахунки; постанову про арешт коштів боржника старшого державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ Шумейко К.В. від 10.04.2023 у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_13 скасувати в частині накладання арешту на грошові кошти, що надходять на вказані картки/рахунки; постанову про арешт коштів боржника старшого державного виконавця Дергачівського ВДВС у Харківському районі Харківської області СМУ МЮ Шумейко К.В. від 23.05.2023 у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_13 скасувати в частині накладання арешту на грошові кошти, що надходять на вказані картки/рахунки.

В обґрунтування позову зазначав, що на виконанні у старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко К.В. перебуває виконавче провадження ВП № НОМЕР_13 щодо примусового виконання виконавчого листа (дублікату) № 619/1810/13-ц виданого Дергачівським районним судом Харківської області 23.10.2021 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «СПЕКТРУМ ЕССЕТС» грошової суми 1 426 286,59 гривень. Про відкрите дане виконавче провадження позивачу стало відомо від спеціалістів Дергачівського відділення АТ КБ «Приватбанк» підчас спроби зняти кошти як із свого зарплатного рахунку, так і з рахунку для одноразової допомоги за програмою «Є - Підтримка», а також рахунку для соціальних виплат, відкритих у даному банку. Кошти зняти із свого зарплатного рахунку він не зміг, бо доступ до коштів на рахунку виявся заблокованим відповідачем. Як і кошти, які надходять на його рахунок, як одноразова допомога від держави за програмою «Є-Підтримка», та на рахунок для соціальних виплат, оскільки будинок в якому він мешкає було пошкоджено внаслідок бойових дій, спричинених збройною агресією рф проти України та потребує капітального ремонту на який потрібні кошти, доступ до яких на даних рахунках виявся заблокованим відповідачем. 12.10.2023 позивач звернувся до відповідача з заявою про ознайомлення із виконавчим провадженням, яке слугувало підставою для арешту вказаних рахунків у АТ КБ «ПриватБанк» та просив повідомити про суму утриманих у нього грошових коштів у даному виконавчому провадженні. Як з`ясувалося, банківські рахунки, які були відкриті позивачем ОСОБА_1 в АТ КБ «ПриватБанк» тричі арештовані відповідачем - Дергачівським відділом державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. При цьому відповідачем копії вказаних постанов держаних виконавців у виконавчому провадженні позивачу не надсилалися. В матеріалах виконавчого провадження ВП № НОМЕР_13 відсутні докази того, що позивач їх своєчасно та належним чином отримав. 29.05.2023 старшим державним виконавцем Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко К.В. винесено Постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у ВП № НОМЕР_13, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримує у ДП «ХБТ» шляхом здійснення відрахувань із заробітної плати у розмірі 20% до повного погашення суми боргу. 10.01.2024 представник позивача звернувся до відповідача з заявою про зняття арешту з банківських карток/банківських рахунків для виплати заробітної плати, зарахування одноразової допомоги за програмою допомоги «Є-Підтримка» та соціальних виплат, в якій просив зняти арешт із цих рахунків, бо ОСОБА_1 позбавлений можливості отримувати заробітну плату, одноразову допомогу за програмою «Є-Підтримка» та соціальні виплати, які йому перераховують на дані банківські карткові рахунки. До даного часу відповідач арешт не зняв з коштів позивача у АТ КБ «ПриватБанк», що знаходяться на його чотирьох картках: НОМЕР_1 (рахунок НОМЕР_2 ) - заробітна плата; НОМЕР_3 (рахунок НОМЕР_4 ) - заробітна плата; НОМЕР_5 (рахунок НОМЕР_6 ), - одноразова допомога «Є-Підтримка»; 4 НОМЕР_7 (рахунку НОМЕР_8 ) - соціальні виплати, тому вважає, що арешт коштів, що містяться на вказаних рахунках є незаконний та підлягає зняттю.

Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Знято арешт з коштів ОСОБА_1 , що надходять на картку/рахунок НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», , МФО 305299, як заробітна плата. Знято арешт з коштів ОСОБА_1 , що надходять на картку/рахунок НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», , МФО 305299, як заробітна плата. Знято арешт з коштів ОСОБА_1 , що надходять на картку/рахунок НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ) відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», , МФО 305299, як одноразова допомога за програмою «Є-Підтримка». Знято арешт з коштів ОСОБА_1 , що надходять на картку/рахунок НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) відкритий в АТ КБ «ПриватБанк», , МФО 305299, як соціальні виплати.

Рішення мотивовано тим, що на час звернення з позовом до суду за наявності арешту карткових рахунків №№ НОМЕР_1 , НОМЕР_3 , НОМЕР_5 , НОМЕР_7 , відкритих в АТ КБ «ПриватБанк», які використовуються для виплати заробітної плати, та на яких знаходяться соціальні виплати від держави, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги розпоряджатися своєю заробітною платою та грошовими коштами у вигляді соціальної допомоги від держави на власний розсуд, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб. Разом з цим, суд не вбачав підстав для задоволення позову в частині скасування постанов державного виконавця від 10.11.2021; 10.04.2023; 23.05.2023 у виконавчому провадженні ВП № НОМЕР_13 про арешт коштів боржника в частині накладання арешту на грошові кошти, що надходять на вказані картки/рахунки з огляду на те, що накладаючи арешт на грошові кошти боржника, який не виконав судове рішення, державний виконавець у цих постановах зазначила, що арешт накладається на грошові кошти, які належать боржнику, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Не погодившись з рішенням суду ТОВ «Спектрум Ессетс» подало апеляційну скаргу в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просило рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом при ухваленні рішення було порушено норми процесуального права, які складають фундаментальну основу побудови цивільного судочинства, в результаті чого Позивач позбавляється можливості захистити своі? порушенні права та інтереси. Апелянт зазначив, що в межах виконавчого провадження боржником 13.06.2023 було подано заяву про визначення поточного рахунку фізичноі? особи-боржника у банку для здіи?снення видаткових операціи? НОМЕР_9 в АТ КБ "ПРИВАТ БАНК", яку 15.06.2023 було задоволено та винесено постанову. Відповідно до ч.5 ст.74 Закону Украі?ни «Про виконавче провадження» рішення та діі? виконавця, посадових осіб органів державноі? виконавчоі? служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення і?і? прав, свобод чи законних інтересів. Тобто боржник 13.06.2023 був обізнании?, що в нього містяться арешти рахунків. Проте боржник не звертався з заявою про оскарження постанов про арешт рахунків. Відповідно було пропущено строк для оскарження. Апелянт зауважив, що згідно додатку, а саме довідки від 29.12.2023 вказується, що на рахунок НОМЕР_10 може зараховуватися будь -яка виплата(переказ). Відомості, що до інформаціі? призначенню надходження коштів на рахунок НОМЕР_11 у відділі відсутні. Відомості, що до інформаціі? призначенню надходження коштів на рахунок НОМЕР_12 у відділі відсутні. Також 15.06.2023 дании? рахунок було визначено як поточнии? рахунок фізичноі? особи-боржника відповідно до абз.7 п.10-2 розділу ХІІІ "Прикінцевих та перехідних положень" Закону Украі?ни "Про виконавче провадження". 01.02.2024 винесено постанову про визначення поточного рахунку фізичноі? особи - боржника у банку для здіи?снення видаткових операціи? UA НОМЕР_14. Дія зазначеноі? постанови починається з 01.03.2024

Апелянт також зазначив, що в позовніи? заяві про зняття арешту з коштів та скасування постанови державного виконавця позивач вказує, що рахунки, які передбачені для виплати заробітноі? плати та сплати податків, зборів обов`язкових платежів до Державного бюджету Украі?ни, є рахунками зі спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається. Проте в боржника рахунок відкритии? в АТ КБ «Приват Банк», а не Казначеи?стві Украі?ни. Тобто це не рахунки зі спеціальним режимом. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, якии? виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьоі? статті 52 Закону Украі?ни «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, на які заборонено накладення арешту, банк зобов`язании? повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути и?ого постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону Украі?ни «Про виконавче провадження».

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Апеляційна скарга містить доводи про незаконність рішення суду про зняття арешту з рахунків, тобто щодо задоволеної частини скарги, а тому в іншій частині рішення суду не переглядалось.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, лише якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

У відповідності до частин 1-5 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні № НОМЕР_13 від 10 листопада 2021 року.

10 листопада 2021 року постановою старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Таран Т.С. накладено арешт на грошові кошти боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_13, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику - ОСОБА_1

10 квітня 2023 року постановою старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального правління Міністерства юстиції Шумейко К.В. накладеноарешт на грошові кошти боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_13, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику - ОСОБА_1

23 травня 2023 року постановою старшого державного виконавця Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко К.В. накладено арешт на грошові кошти боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_13, що містяться на відкритих рахунках/електронних гаманцях, а також на кошти/електронні гроші на рахунках/електронних гаманцях, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів/електронних грошей, що містяться на рахунках/електронних гаманцях, що мають спеціальний режим використання, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику - ОСОБА_1 .

З огляду на Довідку про заробітну плату (дохід) за 2022 - 2023 рік від 18 жовтня 2023 року № 29, видану Державним підприємством «Харківський бронетанковий завод» ОСОБА_1 працює на ДП «Харківський БТЗ» з 13.08.2022.

Згідно Довідки заступника директора відділення АТ КБ «ПриватБанк» Соболь К.В. від 29.12.2023 11:40 № 7HD2JCOLP3OJK5ON ОСОБА_1 станом на 29.12.2023 має в АТ КБ ПриватБанк» картку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ), на яку отримує зарплатну виплату. Також, на вказану картку (рахунок) може бути зарахована будь-яка виплата (переказ).

Відповідно до Виписки від 29.12.2023 11:41 № C4NTFD4NNK0I40TG по надходженням по картці НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC1 від 30.08.2023 за період з 01.06.2023 по 29.12.2023, зараховано на вказаний поточний рахунок заробітну плату.

Згідно Виписки від 29.12.2023 11:45 № FSNAULGFOT3CHUR9 наданої заступником директора відділення АТ КБ «ПриватБанк» Соболь К.В. про рух коштів по картці/рахунок НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC7 від 19.04.2022 за період 01.01.2022 по 29.12.2023 на ім`я ОСОБА_1 зараховувалась заробітна плата та виплати за програмою «Є-Підтримка».

Відповідно до Довідки заступника директора відділення АТ КБ «ПриватБанк» Соболь К.В. від 29.12.2023 11:31 № N4P176AQBGS4OJKC, ОСОБА_1 має в АТ КБ «ПриватБанк» картку НОМЕР_5 ( НОМЕР_6 ), на яку зараховуються кошти одноразової допомоги за програмою «Є-Підтримка» .

Згідно Виписки від 29.12.2023 11:34 № 1RDUNF5T1174U7NI наданої заступником директора відділення АТ КБ «ПриватБанк» Соболь К.В. про рух коштів на картці/рахунку НОМЕР_7 ( НОМЕР_8 ) і додатковим рахункам договору SAMDNWFC7 від 20.07.2021 за період 01.09.2021 по 29.12.2023 ОСОБА_1 надходять виплати Соціального фонду, соц.виплата.

29 травня 2023 року старшим державним виконавцем Дергачівського відділу державної виконавчої служби у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шумейко К.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № НОМЕР_13, якою звернуто стягнення на доходи ОСОБА_1 , які він отримує у ДП «ХБТ», шляхом здійснення відрахувань із заробітної плати у розмірі 20% до повного погашення суми боргу.

Згідно з статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин першої-другої статті 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця). Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

У статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Згідно зі статтею 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів/електронних грошей, що знаходяться на рахунках у банках чи інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Відповідно до абзацу другого частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний зняти арешт з коштів на рахунку боржника та/або з електронних грошей, які знаходяться на електронних гаманцях в емітентах електронних грошей, не пізніше наступного робочого дня з дня надходження від банку, небанківських надавачів платіжних послуг документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення згідно із цим Законом, а також у випадку, передбаченому пунктами 10, 15 частини першої статті 34 цього Закону.

За змістом пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом (частина четверта статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»).

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (пункти 7.14, 7.15), а також підтверджений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20.

У постанові від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що «судове рішення є обов`язковим до виконання. У разі невиконання боржником рішення суду добровільно державним або приватним виконавцем здійснюється його примусове виконання. Під час вчинення виконавчих дій виконавець має право накладати арешт на кошти божника, що містяться на його рахунках у банківських установах. Стаття 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює невичерпний перелік рахунків, на кошти яких накладати арешт заборонено, зазначаючи, що законом можуть бути визначені й інші кошти на рахунках боржника, звернення стягнення або накладення арешту на які заборонено. Отже, виконуючи рішення суду, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. Саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» повинен визначити статус коштів і рахунку, на якому вони знаходяться, та в разі їх знаходження на рахунку, на кошти на якому заборонено накладення арешту, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною четвертою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження»».

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

У постанові від 20 квітня 2022 року у справі № 756/8815/20 (провадження № 14?218цс21) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що «арешт є початковою та окремою стадією провадження щодо звернення стягнення на майно боржника і є сукупністю заходів, що передбачають як наслідок обмеження в праві розпорядження майном, на яке накладається арешт. Виконавець за відсутності відомостей про майно, повідомлених кредитором, повинен самостійно здійснити заходи для виявлення такого майна, у тому числі грошових коштів, що знаходяться на банківських рахунках, і перед накладенням арешту на майно (кошти) боржника повинен отримати відомості про наявність у боржника відповідного майна та коштів. Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що державний та/або приватний виконавець перед накладанням арешту повинен з`ясувати суму та статус грошей, що знаходяться на рахунку боржника, і у постанові про накладання арешту серед інших відомостей зазначити про суму коштів, на яку накладається арешт, або зазначити, що арешт поширюється на кошти на усіх рахунках, у тому числі, що будуть відкриті після накладення арешту. Накладання арешту на суми, що перевищують суми, визначені виконавчим документом, та перевищують суми витрат виконавчого провадження, що підлягають стягненню, є незаконним. Стаття 68 Закону України «Про виконавче провадження» визначає кошти, що складають заробітну плату як особливий об`єкт, на який може бути звернуто стягнення на виконання виконавчого документа, та обмежує таке стягнення відсутністю інших коштів та/або об`єктів для стягнення, видами боргових зобов`язань (періодичні платежі) та сумою стягнення. Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя. Отже, не може бути накладений арешт на кошти, що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї, за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. Водночас на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не поширюється. Зняття арешту з коштів, що складають заробітну плату, здійснюється виконавцем на підставі поданих боржником документів, які підтверджують статус коштів, та виключно із заробітної плати, або на підставі повідомлення банку про заборону накладення арешту на такий рахунок. Отже, у випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника, що знаходяться на його рахунку та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалося виявити правову природу (статус) цих грошових коштів як коштів, на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.».

Крім того, у пунктах 74-77 постанови від 20 квітня 2022 року в справі № 756/8815/20 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що передбачене абзацом другим частини другої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Наявність у виконавчому провадженні звітів підприємства, установи, організації, фізичної особи - підприємця, що здійснюють боржнику певні виплати про нарахування доходів та розмір утримань з цього доходу на погашення боргу, надає можливість виконавцю здійснювати не тільки контроль за правильністю такого утримання, а й можливість визначення розмір коштів, які складають дохід боржника, з якого здійснення стягнення неможливе.

У випадку, коли на стадії накладення арешту на грошові кошти боржника-фізичної особи, що знаходяться на рахунку боржника та є заробітною платою боржника, виконавцю не вдалось виявити правову природу (статус) цих грошових коштів, як коштів на які накладення арешту заборонено законом, то арешт на такі грошові кошти підлягає зняттю на підставі відповідного повідомлення банку або заяви боржника з наданням ним відповідних документів на підтвердження цього та/або за результатами перевірки зазначених звітів.

У розглядуваній справі судами встановлено, що на виконання постанови державного виконавця у виконавчому провадженні № НОМЕР_13 було накладено арешт на кошти боржника, які знаходяться на рахунках, призначених для отримання заробітної плати та соціальних виплат.

10 січня 2024 року ОСОБА_1 через свого представника, звернувся до органу державної виконавчої служби із заявою про зняття арешту з грошових коштів на рахунках, що мають спеціальний режим призначення, до якої, зокрема, додав копії довідок та виписки по картковим рахункам.

Проте вказана заява була залишена державним виконавцем без задоволення з посиланням на те, що з банків не надходила інформація, що боржником відкрито рахунок зі спеціальним режимом використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

За встановлених обставин, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення скарги ОСОБА_1 , оскільки при розгляді заяви представника боржника про зняття арешту з коштів на рахунках, призначених для зарахування на них соціальних виплат та заробітної плати, державний виконавець діяв не у відповідності з вимогами Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про те, що банківські установи не повідомили виконавця про наявність заборон чи перешкод у накладенні відповідного арешту та, що на зазначені рахунки може зараховуватися будь -яка виплата(переказ) не спростовують передбаченого пунктом 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» обов`язку виконавця скасувати арешт після отримання ним, зокрема і від боржника, документального підтвердження, що відповідний рахунок має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

За таких обставин апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення вимог скарги і доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування даного судового рішення.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32.) Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бюрг та інші проти Франції» (Burg and others v. France), (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Гору проти Греції» №2) [ВП], § 41» (Gorou v. Greece no.2).

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, питання щодо перерозподілу судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не вирішувалося.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційній суд

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектрум Ессетс» залишити без задоволення.

Рішення Дергачівського районного суду Харківської області від 15 квітня 2024 року -залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 листопада 2024 року.

Головуючий О. Ю. Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук