Справа № 526/1324/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А І Н И

08.11.2024 року м.Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Ситник О.В. за участю секретаря Стрілець Л.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Зіньків Полтавської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовними вимогами приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна, -

установив:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Провідна» звернулося до Гадяцького районного суду Полтавської області з позовом до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна. Розпорядженням в.о. голови Гадяцького районного суду цивільну справу передано на розгляд до Зіньківського районного суду .

З позову вбачається що 14.11.2021 року між ПРАТ СК Провідна та ОСОБА_2 укладено поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів № 206799632. Відповідно до полісу забезпеченим транспортним засобом є автомобіль ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 .

24.11.2021 року о 08 годині в м. Гадяч відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля Рено д.н.з. НОМЕР_2 ,який належить ОСОБА_1 .

Згідно довідки НПУ про ДТП за фактом правопорушень, які призвели до скоєння ДТП, адміністративний протокол за ст.124 КУпАП складено відносно ОСОБА_3 - водія забезпеченого транспортного засобу.

Враховуючи наявність полісу ОСОБА_4 звернувся до ПРАТ СК Провідна із повідомленням про ДТП , а ОСОБА_1 як власник пошкодженого транспортного засобу Рено д.н.з. НОМЕР_2 звернулась до ПРАТ СК Провідна із заявою про виплату страхового відшкодування на її банківський рахунок.

З метою визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу Рено д.н.з. НОМЕР_2 проведено його огляд та складено звіт № 06-D/10/53 відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого збитку ,завданого власнику транспортного засобу Рено д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП складає 221120,00 грн. При цьому згідно зобовязуючої пропозиції з визначення вартості майна у пошкодженому стані ,найвища пропозиція на купівлю транспортного засобу Рено д.н.з. НОМЕР_2 у пошкодженому після ДТП стані складає 92800,00 грн.

17.03.2022 ПРАТ СК Провідна складено розрахунок суми матеріального збитку та 18.03.2022 року страховий акт по справі № на суму 125720,00 грн ( розмір збитку 128320,00 грн (221120,00 грн - 92800,00) мінус франшиза 2600,00 грн

23.03.2022 року ПРАТ СК Провідна здійснено виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 125720,00 грн ,що підтверджується платіжним дорученням № 010092 від 23.03.2022 року.

16.08.2022 року Гадяцький районний суд Полтавської області виніс постанову по справі №526/2815/21 згідно якої закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Позивач маючи договірні відносини щодо страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на законних підставах керують забезпеченим транспортним засобом виконав свій обовязок за договором та перерахував оспорювану суму відповідачу ,однак підстава для такої виплати відпала ,а саме відповідною постановою суду було встановлено відсутність в діях водія забезпеченого транспортного засобу ВАЗ д.н.з. НОМЕР_1 складу адміністративного правопорушення, а тому відповідач зобов`язаний компенсувати позивачу суму виплаченого страхового відшкодування в сумі 125720,00 грн.

Враховуючи вищевикладене представник позивача ПРАТ СК Провідна звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПРАТ СК Провідна 125720,00 грн та судовий збір.

Відповідачем ОСОБА_1 подано відзив на позов в якому вона просить у задоволенні позову приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна відмовити посилаючись на те, що позивач визнав випадок ДТП, яка мала місце 24.11.2021 року страховим випадком та прийняв власне мотивоване рішення про виплату страхового відшкодування відповідачу, на час звернення до суду з позовом відсутні відомості про скасування страхового акту чи рішення про виплату їй відповідних сум, і до спірних правовідносин не можливо застосувати положення ст.1212 ЦК України ( а.с.46-49).

Розпорядженням в.о. голови Гадяцького районного суду Полтавської області від 28.07.2023 року цивільну справу за позовними вимогами приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна передано на розгляд до Зіньківського районного суду .

02.08.2023 року вищезазначена цивільна справа надійшла до Зіньківського районного суду Полтавської області.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Зіньківського районного суду Полтавської області від 02.08.2023 року справу передано на розгляд судді Ситник О.В.

Ухвалою суду від 02.08.2024 року прийнято до розгляду цивільну справу № 526/1324/23 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» ( м. Київ Проспект Повітрофлотський № 25 , ) до ОСОБА_1 (місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 ) про повернення безпідставно набутого майна та відкрито провадження у справі, розгляд справи за ( а.с.64).

Ухвалою суду від 04.01.2024 року позовну заяву акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна залишено без розгляду ( а.с.110).

Постановою Полтавського апеляційного суду від 11.11.2024 року ухвалу Зіньківського районного суду Полтавської області від 04.01.2024 року скасовано, а справу повернуто до Зіньківського районного суду Полтавської області для продовження розгляду ( а.с.138-140).

29.04.2024 року справа повернута до Зіньківського районного суду Полтавської області ( а.с.143).

Ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 30.04.2024 року прийнято до розгляду цивільну справу № 526/1324/23 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» (м. Київ Проспект Повітрофлотський № 25, ) до ОСОБА_1 ( місце проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_3 ) про повернення безпідставно набутого майна та призначено підготовче судове засідання на 25.07.2024 року ( а.с.146).

Ухвалою суду від 25.07.2024 року призначено по справі судовий розгляд на 08.11.2024 року о 09 год 00 хв.

Представник позивача ПРАТ СК Провідна за довіреністю Литовченко С.М. у судове засідання не з`явився, в позовній заяві зазначив про розгляд справи за відсутності представника позивача та повідомлений про розгляд справи належним чином ( а.с.1-4).

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Гусаренко О.М. не з`явилися, надіслали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності ( а.с.183).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено що постановою Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.08.2022 року у справі №526/2815/21 , з якої вбачається , що 24.11.2021 року о 08 годині ОСОБА_3 в м. Гадяч на нерегульованому перехресті вул. Швидкого, Конституції, Андрієвського керуючи автомобілем ВАЗ21104 д.н.з. НОМЕР_4 виконуючи поворот ліворуч ,не надав дорогу автомобілю ,який рухався в зустрічному напрямку ,в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем Рено д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження - закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП.

Цивільна відповідальність водія автомобіля марки ВАЗ21104 д.н.з. НОМЕР_4 була застрахована згідно полісу № 206799632 у страховика ПРАТ СК Провідна, станом на 24.11.2021 року поліс був діючим ( а.с.6).

Враховуючи наявність полісу ОСОБА_4 звернувся до ПРАТ СК Провідна із повідомленням про ДТП ( а.с.8).

ОСОБА_1 як власник пошкодженого транспортного засобу Рено д.н.з. НОМЕР_2 звернулась до ПРАТ СК Провідна із заявою про виплату страхового відшкодування на її банківський рахунок ( а.с.10).

08.12.2021 року за замовленням страховика ПРАТ СК Провідна складено Звіт № 06-D/10/53 з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу Рено д.н.з. НОМЕР_2 ,який складає 221120,00 грн ( а.с.13-16).

17.03.2022 ПРАТ СК Провідна складено розрахунок суми матеріального збитку та 18.03.2022 року страховий акт по справі № на суму 125720,00 грн ( розмір збитку 128320,00 грн. (221120,00 грн-92800,00) мінус франшиза 2600,00 грн.

23.03.2022 року ПРАТ СК Провідна здійснено виплату страхового відшкодування на користь ОСОБА_1 у розмірі 125720,00 грн ,що підтверджується платіжним дорученням № 010092 від 23.03.2022 року ( а.с.21).

Згідно з ч. ч. 1-2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків ст.11 ЦК України визначає договори та інші правочини.

Згідно положень ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами

Правовідносини у сфері страхування регулюються главою 67 Цивільного кодексу України та Законом України «Про страхування» від 07.03.1996 року № 85/96-ВР.

Згідно ст.1 Закону України «Про страхування» страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Судом встановлено, що виплата відповідачу ОСОБА_1 страхового відшкодування здійснена позивачем на підставі та у відповідності з умовами укладеного між сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів та відповідно до ст.979 ЦК України.

Відповідно до статті 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 20 ЦК України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

З огляду на положення зазначеної норми та принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст. 12 ЦПК України), позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу.

Предметом позову у даній справі є вимога позивача ПРАТ СК Провідна зокрема, про стягнення з відповідача ОСОБА_1 , ( як третій особі, потерпілій внаслідок ДТП за участю застрахованого за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) 125720,00 грн безпідставно отриманих коштів, які були сплачені позивачем як страхове відшкодування за полісом №206799632.

Як підставу позовних вимог, а саме обставини безпідставного отримання відповідачем страхового відшкодування з підстав закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення по справі №526/2815/21 згідно постанови Гадяцького районного суду Полтавської області від 16.08.2022 року відносно ОСОБА_3 за ст.124 КУпАП у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Проте у цій справі про адміністративне правопорушення взагалі не досліджувалися обставини скоєння ДТП 24.11.2021 року водієм автомобіля, яким застрахована цивільно-правова відповідальність осіб, що користуються транспортним засобом у страхової компанії позивача. Крім того, судове рішення ухвалено вже після складення страхового акту та виплати страхового відшкодування.

Таким чином, 23.03.2022 року позивачем добровільно на підставі поданих документів відповідачем та положень укладеного договору було прийняте рішення про виплату страхового відшкодування відповідачу у сумі 125720 000 грн, також дана виплата не була якоюсь технічною чи математичною помилкою .

Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, підставою для повернення майна за статтею 1212 ЦК України є безпідставність його набуття.

Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (ч. 2 ст. 1212 ЦК України).

Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3)повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (ч. 3 ст. 1212 ЦК України).

Отже, за змістом даної норми, під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, договору або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Згідно з ч. 1-2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу. Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків ст. 11 ЦК України визначає договори та інші правочини, а також вказує, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, тобто закону.

Отже, закон є також підставою для виникнення прав та обов`язків та отримання коштів відшкодування.

Згідно положень ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Наявність приписів закону (ст. 22) ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», в силу якого страховик особи яка завдала шкоду зобов`язаний відшкодувати шкоду потерпілій третій особі унеможливлює застосування ст. 1212 ЦК України, як підставу для стягнення (повернення) коштів у спірних правовідносинах.

Позивач визнав випадок з ДТП, яка мала місце 24.11.2021 року страховим випадком та прийняв власне мотивоване рішення про виплату страхового відшкодування відповідачу. Дане рішення позивача, було оформлене страховим актом.

Згідно з статтею 1212 ЦК України, зобов`язання з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави - це таке правовідношення, в силу якого одна сторона (набувач), яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої сторони (потерпілого) без достатньої правової підстави або на підставі, яка згодом відпала (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту.

Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Схожі висновки про застосування відповідних норм права викладені в постановах Верховного Суду України, зокрема у постанові від 24 вересня 2014 року (справа №6-122цс14); від 03 червня 2015 року (справа №6-100цс15); від 18 листопада 2015 року (справа №6-582цс15).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Верховного Суду від 10 вересня 2018 року (справа №638/11807/15) зазначено, що конструкція статті 1212 ЦК, як і загалом норм глави 83 ЦК, свідчить про необхідність установлення так званої «абсолютної» безпідставності набуття (збереження) майна.

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна у іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна на стороні набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до висновку Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 14.06.2022 у справі № 915/517/21 відсутністю правової підстава вважають такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не грунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин та їх юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

При цьому положення статті 1212 Цивільного кодексу України можуть застосовуватись і після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена або припинена. Подібні правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 03.11.2020 у справі № 920/1122/19, від 19.02.2020 у справі N 915/411/19, від 21.02.2020 у справі № 910/660/19, від 17.03.2020 у справі N 922/2413/19.

До подій, за результатами яких можуть виникнути зобов`язання передбачені ст. 1212 Цивільного кодексу України, відноситься, зокрема, перерахування грошових коштів іншій особі, з якою платник не знаходиться в договірних зобов`язаннях.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 (провадження№ 61-22315сво18) зазначено, що: «добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборони суперечливої поведінки),базується ще на римській максимі «non concedit venire contra factum proprium» (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них». Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи(потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно),зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша статті 1212 ЦК України).

Як викладно у висновках постанови КЦС ВС від 4 серпня 2021 року у справі № 185/446/18 , тлумачення вказаних норм свідчить, що при визначенні того чи підлягають безпідставно набуті грошові кошти потерпілій особі слід враховувати, що акти цивільного законодавства, мають відповідати змісту загальних засад, зокрема, добросовісності. Безпідставно набуті грошові кошти не підлягають поверненню якщо потерпіла особа знає, що в неї відсутнє зобов`язання (відсутній обов`язок)для сплати коштів, проте здійснює таку сплату, тому що вказана особа поводиться суперечливо, якщо згодом вимагає повернення сплачених коштів.

У даній справі «абсолютної» безпідставності набуття грошових коштів відповідачем позивач не наводить. Позивач, перераховуючи кошти відповідачу у якості страхового відшкодування за полісом обов`язкового страхування , мав можливість перевірити викладні у заяві про виплату страхового відшкодування обставини та вчинити певні дії щодо встановлення чи є має заявлена ДТП ознаки страхового випадку, а тому поведінка позивача є суперечливою (тобто, потерпіла особа вільно і без помилки погодилася на настання невигідних для себе наслідків). За таких обставин відсутні підстави для задоволення позовних вимог стягнення коштів в розмірі 125720,00 грн.

Крім цього, позивач не довів у чому полягає безпідставність набуття відповідачем грошових коштів, адже кошти були сплачені позивачем, як страховиком, на підставі ним же прийнятим та вмотивованим рішенням (страховий акт від 18.03.2022 року) у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника в зв`язку з ДТП, яке відбулось 24.11.2021 року.

Відповідно до положень ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися експерти або юридичні особи, у штаті яких є експерти.

Відповідно до ст. 36 цього Закону, страховик , керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ.

Доказів вчинення таких дій позивач суду не надав і навіть на такі не посилався.

Загальна умова частини першої стані 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї статті тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання.

У випадку, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, стаття 1212 ЦК України може бути застосована тільки після того, як така правова підстава у встановленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Або ж коли набуття відбулось у зв`язку з договором, але не на виконання договірних умов. Отже, за змістом даної норми під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 19.03.2018 у справі №904/5844/17, від 10.04.2018 у справі №910/6129/17, від 05.04.2018 у справі №914/833/17, від 04.05.2018 у справі № 927/468/17.

Згідно висновку Великої Палати Верховного Суду про застосування статті 1215 ЦК України, зроблений у постанові від 16.01.2019 у справі № 753/15556/15-ц, згідно якого Велика Палата Верховного Суду вважає, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати. При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Факту недобросовісного або безпідставного набуття отриманих грошових коштів відповідачем, а також наявності рахункової помилки під час розгляду справи не встановлено та не доводиться жодним доказом, наявним в матеріалах справи.

Отже, враховуючи, що позивачем були самостійно встановлені підстави для здійснення ОСОБА_1 страхового відшкодування, жодні обставини після прийняття позивачем рішення про визнання події страховим випадком не змінилися, матеріали справи не містять відомостей про скасування страхового акту чи рішення про виплату відповідачці відповідних сум, то до спірних правовідносин неможливо застосувати положення статті 1212 ЦК України.

На інші підстави для повернення безпідставно набутого відповідачем майна позивач не посилається.

Положеннями п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом.

Згідно з вимогами ч.5 ст.55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Однією з засад судочинства, регламентованих п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, є змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

В силу вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності та достатності.

Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Положеннями ч. 2 ст.78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.(ст.79 ЦПК України)

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях ( ч.6 ст.81 ЦПК).

Відповідно до норм ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, про безпідставність позовних вимог, а тому в задоволенні позову про повернення отриманого страхового відшкодування шкоди, завданої ДТП, слід відмовити.

Згідно з положеннями ч. 1, п. 2 ч. 2, ч. 13 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст.55 Конституції України, ст.ст. 11, 509, 626, 629, 979, 980, 993, 1212,1213 Цивільного кодексу України, ст.ст.12, 13,76,77, 81, 83, 89, 141, 259, 263,265, 268, 272, 273, 279 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» до ОСОБА_1 про повернення безпідставно набутого майна у сумі 125720,00 грн. - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Зіньківського районного суду

Полтавської області О.В. Ситник