Справа № 522/8475/24
Провадження 2-о/522/329/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

13 серпня 2024 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі:

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши заяву в порядку окремого провадження ОСОБА_1 , заінтересована особа: Одеська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою в якій просив встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала зі спадкодавцем ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 з 2017 року і до часу відкриття спадщини до 20.04.2023 року.

В обґрунтування заяви зазначено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Це підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі 25 квітня 2023 року (актовий запис № 4424).

З позову вбачається, що ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 вели спільне господарство, мали спільний бюджет, здійснювали покупки, утримували житло та сплачували комунальні послуги.

Після його смерті відкрилася спадщина на його майно, яке включає частку квартири за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_1 , народжена ІНФОРМАЦІЯ_3 , є спадкоємцем ОСОБА_2 . Інших спадкоємців до майна померлого ОСОБА_2 немає, і заповіту від нього не було.

ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Приватний нотаріус відмовив у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , яка була дружиною спадкодавця ОСОБА_2 та не є донькою померлого. Згідно зі статтями 1261-1263 Цивільного кодексу України, вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом.

Ухвалою суду від 31.05.2023 року провадження у справі відкрито.

Ухвалою суду від 27.06.2024 року вирішено витребувати у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Назарової О.С. (вулиця Успенська, 36, Одеса) належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 09/2023 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ..

У судове засідання призначене на 13.08.2024 року з`явились представник заявника ОСОБА_4 , та представник заінтересованої особи ОСОБА_5 .

Під час судового засідання представник заявника зазначив, що заявник є власником частини квартири, інших спадкоємців немає.

Представник заінтересованої особи зазначив, що спору про право не вбачається, розгляд справи залишила на розсуд суду.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню на підставі фактів, встановлених в судовому засіданні.

Судом встановлено. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 25.04.2023 року, актовий запис № 4424.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно частку квартири, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_1 , звернулась до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеської області Назарової О.С. з заявою про прийняття спадщини за законом.

Відповідно до вищевказаної заяви була заведена спадкова справа № 09/2023 до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Спадкоємицею майна померлої ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , є: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Інших спадкоємців до майна померлого немає, заповіт за життя спадкодавця не складався.

Відповідно до довідки № 37/02-14/09/2023 від 18.04.2024 року приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Назарова О.С. повідомила, що єдиною особою, яка звернулась 27.04.2023 року із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , у встановлений законом строк для прийняття спадщини є ОСОБА_1 .

18.04.2024 року, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Назаровою О.С. була видана ОСОБА_1 постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії за № 36/02-31.

Відповідно до даної постанови про відмову у вчиненні нотаріальної, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Назарова О.С., сповіщає, що розглянувши документи, подані ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , для оформлення та видачі на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на належне спадкодавцю спадкове майно, вважає, що вказана нотаріальна дія не може бути вчинена з наступних підстав.

Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Одеської області Назарова О.С. із наведених документів вбачає, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ), яка була дружиною спадкодавця ОСОБА_2 , (це підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серія НОМЕР_2 від 28.12.1991 року) тобто ОСОБА_1 є спадкоємцем померлого ОСОБА_2 згідно ст.ст 1261-1263 Цивільного кодексу України, що унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.12.2019 року, яке було видане після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , її спадкоємцями були- донька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на частку у спадщині та її чоловік- ОСОБА_2 на частку у спадщині.

Відповідно до виданого свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті її матері, ОСОБА_1 , зареєструвала свою частку квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , це підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 191878622 від 06.12.2019 року та зареєструвала частку вищевказаної квартири, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 194803091 від 24.12.2019 року. Тобто у заявниці наразі зареєстровано право власності на квартири під АДРЕСА_1 .

Також встановлено, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 1998 року, що підтверджується відміткою у її паспорті.

Згідно матеріалів справи з 2019 року померлий ОСОБА_2 , не мав адреси реєстрації.

Суд враховує надані заявником разом з позовом договір-замовлення на організацію та проведення поховання №106291 від 27.04.2023 року, фіскальний чек від 27.04.2023 року, копія договору-замовлення від 27.04.2023 року, копія договору-доручення від 27.04.2023 року та два акти про проживання від 15.05.2024 року.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до абз. 3 п. 3 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст.29, ч. 2 ст.1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця.

Згідно з ч. 1ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч.1ст.1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п.2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р.) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає із п.3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявників зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частиною 1ст. 294 Цивільного процесуального кодексу України, визначено що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Судом встановлено, що заявнику необхідно встановити факт постійного спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для оформлення права на спадщину, отже встановлення факту проживання заявника з ОСОБА_2 на момент його смерті породжує юридичні наслідки, оскільки з визначенням їх спільного проживання законодавство пов`язує прийняття спадщини, при цьому, спір про встановлення даного факту відсутній.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать його майнові права на спадщину.

Керуючись ст.ст. 5,6,10,263-265,315-319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Одеська міська рада про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини- задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зі спадкодавцем ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 з 2017 року і до часу відкриття спадщини до 20.04.2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 20.08.2024 року.

Суддя А.В. Науменко

13.08.24