Справа № 215/6455/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді - Камбул М.О.,

за участю секретаря судового засідання Савельєвої Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами окремого провадження в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в м. Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту сумісного проживання разом із спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції заявника.

09.10.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про встановлення факту сумісного проживання разом із спадкодавцем, в якій просить встановити факт його постійного проживання разом з спадкодавцем, ОСОБА_3 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , та після його смерті відкрилась спадщина на майно спадкодавця, а саме на квартиру АДРЕСА_1 . Ще при житті, ОСОБА_3 склав заповіт, яким заповів заінтересованій особі все належне йому майно. Донька спадкодавця мешкає в Німеччині, протягом 6-ти місячного строку для прийняття спадщини не звернулась до нотаріуса із відповідною заявою, тому вважається такою, що спадщину не прийняла. При підготовці документів для прийняття спадщини виявилося, що відсутній факт постійного проживання заявника разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, тому постановою від 19.08.2024 заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, тому має на меті довести факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого прийняття спадщини.

Заяви, клопотання учасників справи.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності.

Заінтересована особа, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення заяви.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.10.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 10-30 год. 08.11.2024, за правилами окремого провадження, направлено запит до Шостої криворізької державної нотаріальної контори.

Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Як вбачається із заяви та доданих до заяви матеріалів судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.02.2024 (а.с. 3).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 від 08.01.1997, у відомостях про батьків вказано: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_5 (а.с. 11), яка 11.12.1997 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 та змінила прізвище на « ОСОБА_7 » (а.с. 9).

Відповідно до Договору купівлі-продажу, зареєстрованого в реєстрі №І-690 від 03.03.1993 старшим державним нотаріусом УІ Криворізької державної нотаріальної контори Бикановою І.М., ОСОБА_3 купив квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , що також підтверджується технічним паспортом (а.с. 16, 17-20).

Згідно заповіту, зареєстрованого в реєстрі № І-692 від 03.03.1993 старшим державним нотаріусом УІ Криворізької державної нотаріальної контори Бикановою І.М., ОСОБА_3 на випадок смерті зробив розпорядження: усе своє майно, де б воно не було, та з чого б воно не складалося, та взагалі, все те, на що він матиме право на день своєї смерті заповідає ОСОБА_4 (а.с. 4-5).

Згідно акту про проживання від 20.08.2024, підписаного мешканцями будинку АДРЕСА_3 та засвідченого майстром ТОВ «УЮТ-2011», вказано, що в квартирі АДРЕСА_1 проживала ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 з травня 1998 року, та мешкає по теперішній час (а.с. 15).

Постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області, Деркач Я.В. від 19.08.2024, відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки не надано доказів проживання заявниці як спадкоємиці зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, запропоновано звернутися до суду (а.с. 12).

На запит суду, державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області, ОСОБА_8 03.12.2024 надано Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), Інформаційну довідку зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори), відповідно до яких, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , з заявою про прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1 . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) від імені ОСОБА_3 Шостою криворізькою державною нотаріальною конторою у Дніпропетровській області не посвідчувалися (а.с. 36-38).

Судом не було відхилено жодного доказу наданого заявником.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає необхідним заяву задовольнити.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», в судовому засіданні необхідно дослідити кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 12.02.2024 (а.с. 3).

Також, на підтвердження того факту, що заявник ОСОБА_1 постійно проживала разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також і на час відкриття спадщини надано акт від 20.08.2024.

Згідно до вимог чч.1,3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

За змістом п. 3.22 розділу 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого 22 лютого 2012 року за № 282/20595, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті проживав разом із спадкодавцем.

Оскільки факт проживання за життя ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , підтверджуються належними і допустимими доказами доданими до матеріалів справи, від встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, залежить виникнення у заявника право на оформлення спадщини, тому суд вважає необхідним заяву задовольнити, встановивши факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , із спадкодавцем ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 19, 141, 263, 265, 293, 315, 316, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про встановлення факту сумісного проживання разом із спадкодавцем - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_3 , разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено та підписано 10 грудня 2024 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_5 .

Суддя: