ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Єдиний унікальний номер 638/7169/22
Номер провадження 22-ц/818/524/24
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2024 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді (судді-доповідача) - Мальованого Ю.М.,

суддів Бурлака І.В., Яцини В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

представника заявника адвоката Багмата П. Д.,

представника заінтересованої особи Міняйлової О. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради на ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року в складі судді Баркова Н.В. у справі № 638/7169/22 за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки,

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою в порядку окремого провадження, зазначивши заінтересованою особою Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради, в якій просив суд визнати свою мати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 недієздатною особою, встановити над нею опіку та призначити заявника опікуном.

02 березня 2023 року та 03 серпня 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Багмат Петро Дмитрович, подав до суду клопотання в якому просив призначити у справі амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам відділення судово-психіатричних експертиз Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласна клінічна психіатрична лікарня № 3», попередивши експертів про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України.

Клопотання мотивована тим, що з метою справедливого та повного розгляду даної справи, а також для з`ясування обставин, що мають значення по справі і потребують спеціальних знань в галузі судової психіатрії (психології), та винесення повного, обґрунтованого та законного рішення по справі необхідно призначити вказану судову експертизу.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року клопотання ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Багмат П.Д. про призначення судово-психіатричної експертизи задоволено.

Призначено по справі судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Харківської філії судово-психіатричних експертиз Державної установи «Інститут психіатрії, судово-психіатричної експертизи та моніторингу наркотиків Міністерства охорони здоров`я України».

Попереджено експертів про кримінальну відповідальність відповідно до статей 384, 385 КК України.

На вирішення судово-психіатричної експертизи поставлені наступні питання:

1.Чи страждає ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , будь-яким психічним розладом?

2.Чи є ця хвороба тимчасовим психічним розладом здоров`я або стійким психічним захворюванням?

3.Чи розуміє ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , значення своїх дій, чи може керувати ними?

Надано в розпорядження експертів матеріали цивільної справи № 638/7169/22 (провадження №2-о/639/24/23).

Витрати по оплаті експертизи віднесені на рахунок держави.

Провадження у справі на час проведення експертизи - зупинено.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що за відсутності спеціальних знань, в тому числі для оцінки медичної документації, суд вважав за необхідне призначити по даній справі судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , поставивши експертам запитання, що відповідають виду призначеної експертизи.

04 грудня 2023 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права, просило ухвалу суду першої інстанції скасувати та відмовити у задоволенні клопотання.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявником не наведено документального обґрунтування свого міркування з приводу наявності у ОСОБА_2 саме психічної хвороби. Не зазначено чи хворіє остання на психічну хворобу, яка здатна впливати на здатність особи усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Також, у матеріалах справи міститься відповідь КНП «МПНД № 3» ХМР, у якій зазначено, що ОСОБА_2 на обліку з психічним захворюванням не перебуває, за медичною допомогою до лікаря психіатра не зверталась. Зазначає, що обов`язковою умовою для призначення експертизи у справах про визнання особи недієздатною є обґрунтовані припущення щодо наявності психічного розгляду особи. Посилання заявника щодо наявності у ОСОБА_2 психічного захворювання є його судженням та припущенням, оскільки виключно до компетенції лікаря відноситься питання встановлення діагнозу психічного розладу (частина 2 статті 27 Закону України «Про психіатричну допомогу»). Такі довідки з зазначенням відповідного діагнозу у матеріалах справи відсутні. Також, судом першої інстанції було розглянуто клопотання про призначення судово-психіатричної експертизи без участі ОСОБА_2 , що є порушенням процесуальних вимог цивільного законодавства.

07 лютого 2024 року ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Багмат П.Д., подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Відзиви мотивовано тим, що ухвала суду першої інстанції є законною, обґрунтованою, постановленою з дотриманням норм матеріального та процесуального права. Крім того, зауважив, що законодавець визначив на рівні процесуального закону особливості пов`язані із розглядом справ окремого провадження. Такі особливості проявляються в тому, що при розгляді справ не застосовуються положення щодо змагальності (стаття 12 ЦПК України) та меж судового розгляду (статті 13 ЦПК України). Законодавець в справах окремого провадження наділив суд можливістю за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Тільки в окремих випадках законодавець встановив необхідність подання разом із заявою доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини (наприклад, в частині 2 статті 318 ЦПК України).

Заслухавши суддю-доповідача, представника Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради Міняйлову О. М., яка підтримала доводи апеляційної скарги, представника заявника адвоката Багмата П. Д., який проти апеляційної скарги заперечував, просив ухвалу суду залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частин 1, 2, 4, 5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 3 статті 3 ЦПК України встановлено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними; фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це (частина перша статті 39, частина перша статті 40 ЦК України).

Опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки (стаття 55 ЦК України).

Тлумачення зазначених норм права дає підстави стверджувати, що недієздатні особи є особливою категорією людей (фізичних осіб), які внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу тимчасово або постійно не можуть самостійно на власний розсуд реалізовувати майнові та особисті немайнові права, виконувати обов`язки й нести юридичну відповідальність за свої діяння.

Обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи суд розглядає в окремому провадженні (пункт 1 частини 2 статті 293 ЦПК України).

Відповідно до частини 3 статті 296 ЦПК України заяву про визнання фізичної особи недієздатною може бути подано членами її сім`ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, закладом з надання психіатричної допомоги.

Частиною 3 статті 297 ЦПК України передбачено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу (стаття 298 ЦПК України).

Обґрунтовуючи заяву про проведення судово-психіатричної експертизи, ОСОБА_1 зазначив, що його мати ОСОБА_2 є людиною похилого віку, постійно хворіє, потребує сторонньої допомоги, останнім часом не розуміє обставин, що відбуваються навколо неї, не орієнтується у часі і просторі, не може дати оцінку своїм діям чи діям оточуючих.

Ухвалою суду призначено у справі судово-психіатричну експертизу з огляду на те, що для встановлення психічного стану ОСОБА_2 , потрібні спеціальні знання в області психіатрії.

Стаття 3 Закону України "Про психіатричну допомогу" визначає презумпцію психічного здоров`я.

Кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про психіатричну допомогу" психічні розлади - розлади психічної діяльності, визнані такими згідно з чинною в Україні Міжнародною статистичною класифікацією хвороб, травм і причин смерті.

Тяжкий психічний розлад - розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати оточуючу дійсність, свій психічний стан і поведінку.

Згідно із статтею 1 Закону України "Про судову експертизу" судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

Відповідно до положень частини першої статті 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Призначення експертизи судом є обов`язковим у разі з`явлення клопотання про призначення експертизи обома сторонами. Призначення експертизи судом є обов`язковим також за клопотанням хоча б однієї із сторін, якщо у справі необхідно встановити: характер і ступінь ушкодження здоров`я; психічний стан особи; вік особи, якщо про це немає відповідних документів і неможливо їх одержати (частина 1 статті 105 ЦПК України).

Порядок проведення судово-психіатричної експертизи затверджено Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 травня 2018 року № 865, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 14 червня 2018 року за № 719/32171.

Предметом судово-психіатричної експертизи є психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу. Психічний стан особи у певні юридично значимі проміжки часу визначається з метою надання відповіді на запитання, поставлені особою або органом, яка (який) залучила(в) експерта, або слідчим суддею чи судом, що доручив проведення експертизи.

Об`єктами експертизи є: матеріали цивільної справи, медична документація, аудіовізуальні матеріали та інша інформація про психічний стан особи, відповідно якої проводиться експертиза.

Висновок експерта - докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (частини 1 та 2 статті 102 ЦПК України).

Статтею 110 ЦПК України встановлено, що висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Згідно з пунктом 3 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлються такими засобами, як серед іншого, висновками експертів.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 6 статті 81 ЦПК України).

Для з`ясування обставин, які мають значення для справи і потребують спеціальних знань в галузі психіатрії, суди попередніх інстанцій проігнорували положення частини першої статті 105 ЦПК України, якою передбачено обов`язкове призначення експертизи для встановлення психічного стану особу, визначили психічний стан ОСОБА_2 лише на підставі дослідженої медичної документації та показів учасників справи і свідків, що дає підстави для висновку про неповне встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи

Такий правовий висновок наведено у Постанові Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №7 53/18618/18 (провадження № 61-1781св21)

В апеляційній скарзі Орган опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради зазначає про те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази на підтвердження розладу психічного стану ОСОБА_2 .

Під достатніми даними слід розуміти будь-яку інформацію, яка дозволяє припустити наявність у фізичної особи певних психічних розладів. Джерелом інформації може бути медична документація (медичні карти амбулаторного чи стаціонарного хворого із психіатричних закладів або виписки з них; довідки з психоневрологічних закладів про те, що особа перебувала чи перебуває на обліку через психічне захворювання; довідки з медичних закладів про наявність захворювань які не є психічними, але які впливають на психічну діяльність особи; покази свідків, що мають підстави давати свідчення про психічний стан особи тощо.

Відповідно відповіді на запит суду Департаменту охорони здоров`я Харківської міської ради КНП «Міський психоневрологічний диспансер № 3» ХМР від 27 жовтня 2023 року № 2044, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою до КНП «МПНД № 3» ХРМ не зверталась (а.с. 112).

Із наданих матеріалів достовірно і беззаперечно не вбачається наявність у ОСОБА_2 психічного розладу здоров`я, доказів на підтвердження доводів щодо відсутності у ОСОБА_2 здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними, доглядати за собою, взаємодіяти з оточуючими, представляти свої інтереси та здійснювати захист своїх прав, як зазначає ОСОБА_1 в заяві про визнання особи недієздатною та встановлення над нею опіки, не надано.

Разом з тим, до справи долучена медична картка амбулаторного хворого ОСОБА_2 (а.с. 83).

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що у зв`язку з наявністю оригіналу медичної картки, за відсутності спеціальних знань, в тому числі для оцінки медичної документації, необхідно призначити по даній справі судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану ОСОБА_2 , поставивши експертам запитання, що відповідають виду призначеної експертизи.

Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду не впливають, зводяться до необхідності переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SeryavinandOthers v. Ukraine, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.)

Пункт 1 статті 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду залишенню без змін.

Враховуючи, що справа по суті спору не розглядалась, питання щодо розподілу судових витрат за подачу апеляційної скарги не вирішується.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Органу опіки та піклування виконавчого комітету Харківської міської ради залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2024 року.

Головуючий Ю.М. Мальований

Судді І.В. Бурлака

В.Б. Яцина