УХВАЛА

13 листопада 2024 року

м. Київ

справа № 554/9404/22

провадження № 61-14947ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1, яка підписана представником - Склярем Віктором Миколайовичем, на рішення Октябрського районного суду

м. Полтави від 28 червня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 09 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним вище позовом.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 28 червня 2023 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 09 жовтня 2024 року, позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано пункт 7 Наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 № 40 про внесення змін до підпункту 1.2.3. пункту 1.2 наказу 01 березня 2022 року № 29 про увільнення згідно частини третьої статті 119 КЗпП України ОСОБА_1 , лікаря анастезіолога відділення реанімації та інтенсивної терапії (для хірургічних хворих) клініки невідкладної медичної допомоги, інтенсивної терапії, анастезіології, реанімації та детоксикації та звільнення ОСОБА_1 , лікаря анастезіолога відділення реанімації та інтенсивної терапії (для хірургічних хворих) клініки невідкладної медичної допомоги, інтенсивної терапії, анастезіології, реанімації та детоксикації, 02 березня 2022 року у зв`язку із призовом на військову службу у Збройних Силах України, пункту 3 статті 36 КЗпП України та виплачено грошову компенсацію за невикористану щорічну відпустку за 2 календарні дні із розрахунку 35 календарних днів. Таб.№3239.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді лікаря анастезіолога відділення реанімації та інтенсивної терапії (для хірургічних хворих) клініки невідкладної медичної допомоги, інтенсивної терапії, анастезіології, реанімації в Національному військово-медичному клінічному центрі «Головний військовий клінічний госпіталь».

Стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу на користь ОСОБА_1 за період з 02 березня 2022 року по 28 червня 2023 року

з утриманням із цієї суми установлених законодавством України податків та зборів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення на його користь з ІНФОРМАЦІЯ_1 виплати заробітної плати в межах платежу за один місяць допущено до негайного виконання.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У листопаді 2024 Скляр В. М. в інтересах ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 28 червня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 09 жовтня 2024 рокуу вказаній справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та підлягає поверненню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частинами першою та третьою статті 392 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга подається у письмовій формі та підписується особою, яка її подає, або представником такої особи.

Починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи

у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві - також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності - також обмеження відповідних повноважень.

Наявність або відсутність Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань даних про такого працівника, який поряд із керівником має право вчиняти дії від імені юридичної особи, не впливає на обов`язок останньої підтвердити повноваження цього працівника діяти

у судовому процесі на підставі закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), зокрема обсяг цих повноважень.

Зазначений правовий висновок викладено в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 року у справі № 303/4297/20 (провадження № 14-105цс21).

Таким чином, як убачається із матеріалів касаційного провадження, касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1підписана представником - Склярем В. М., на підтвердження повноважень якого до касаційної скарги додано копію довіреності № 4 від 02 січня 2024 року, якою Національний військово-медичний клінічний центр «Головний військовий клінічний госпіталь» уповноважив юрисконсульта юридичної служби Скляра В. М. вести справи від імені ІНФОРМАЦІЯ_1. Відповідно, Верховний Суд доходить до висновку, що Склярем В. М. підписано та подано касаційну скаргу від імені ІНФОРМАЦІЯ_1саме в порядку самопредставництва.

Верховним Судом встановлено, що касаційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1, підписана представником - Склярем В. М., проте останнім на підтвердження своїх повноважень додано до касаційної скарги виключно копію довіреності № 4

від 02 січня 2024 року, разом з тим, аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що вони не містять визначених частиною четвертою

статті 58 ЦПК України документів, які можуть підтвердити повноваження

Скляра В. М. діяти від імені ІНФОРМАЦІЯ_1 саме в порядку самопредставництва,

зокрема з урахуванням посади останнього та відсутності копії посадової інструкції юрисконсульта, а тому вважається такою, що не підписана особою, яка її подала.

Пунктом 1 частини четвертої статті 393 ЦПК України встановлено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо касаційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

Керуючись статтями 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1, яка підписана представником - Склярем Віктором Миколайовичем, на рішення Октябрського районного суду м. Полтави

від 28 червня 2023 року та постанову Полтавського апеляційного суду

від 09 жовтня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування наказу, поновлення на роботі та стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, повернути заявникові.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Д. Д. Луспеник