Справа № 611/957/24
Провадження № 1-к/611/1/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

29 жовтня 2024 року Суддя Барвінківського районного суду Харківської області Коптєв Ю.А. розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась із клопотанням про визнання рішення німецького суду у сімейних справах м. Кемпена від 28.07.2021, що не підлягає примусовому виконанню.

Статтею 472 ЦПК України регламентований порядок подання клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, вимоги до такого клопотання, а також перелік документів, що додаються до нього. Зокрема ч.1 ст.472 ЦПК України передбачено, що клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою.

Отже, процесуальним законодавством визначено критерії, яким має відповідати клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, проте главою 2 Розділу IX ЦПК України не регламентовано порядок залишення такої заяви без руху, а тому в даному випадку слід керуватись вимогами ч.9 ст.10 ЦПК України відповідно до якої якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Зі змісту ч.1 ст.185 ЦПК України вбачається, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Так, дане клопотання слід залишити без руху, виходячи з наступних підстав.

Частиною 2 ст.472 ЦПК України передбачено, що до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються документи, зокрема засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Проте, такій вимозі пред`явлене клопотання відповідає не у повній мірі. Зокрема, подані матеріали клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, не містять офіційного документу про набрання рішенням іноземного суду, в даному випадку німецького суду у сімейних справах м. Кемпена, законної сили, крім того саме рішення так і його переклад належним чином не засвідчені.

Таким чином, заявнику слід надати належні докази на підтвердження набрання законної сили рішення Дільничого суду м.Кемпена №18 F 524/20 від 28.07.2021.

Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України заявник зобов`язаний додати до заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач, може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно з ст.95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Таким чином, копії будь-яких документів мають засвідчувати їх дійсність, оскільки мають бути виготовлені виключно з оригіналів цих документів.

Долучена до клопотання ксерокопія перекладу рішення Дільничого суду м. Кемпена №18 F 524/20 від 28.07.2021, про визнання якого просить заявник, вказаним вище вимогам не відповідає.

Слід зауважити, що відповідно до п.3 ч.2 ст.472 ЦПК України заявник повинен надати суду засвідчений відповідно до законодавства переклад рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання, а тому заявнику необхідно виправити вказаний недолік надавши суду засвідчений та з чітким зображенням переклад рішення Дільничого суду м.Кемпена №18 F 524/20 від 28.07.2021.

Крім цього, відповідно до ч.1 ст.473 ЦПК України про надходження клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, суд у п`ятиденний строк письмово повідомляє заінтересовану особу і пропонує їй у місячний строк подати можливі заперечення проти цього клопотання, а отже, заявнику необхідно зазначити заінтересовану особу, так як матеріали клопотання не містять відомості стосовно заінтересованої особи.

Враховуючи, що додані до клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню документи, не є оригіналами та як копії документів мають неналежну якість їх виготовлення, а також не посвідчені у порядку встановленому законом, такі документи не можуть підтверджувати дійсні факти, зафіксовані в їх оригіналах, що нівелює їх доказову силу.

Керуючись ст.185, 464-466, 472, 473 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність виправити вказані в ухвалі недоліки в 5-ти денний термін з моменту отримання копії ухвали та роз`яснити, що у випадку не виправлення зазначених недоліків у вказаний термін заява буде вважатися неподаною та повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.А. Коптєв