КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 серпня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Кафідова О.В.,

секретар Ламбуцька Т.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Мамаєвим Дмитром Юрійовичем, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2024 року про залишення позову без розгляду у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав,

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Мамаєв Д.Ю. звернувся до суду з позовом до ТОВ «ВКФ Фарби України» про визнання майнових прав.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 24.11.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

27.11.2023 представником позивача подане клопотання про усунення недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29.11.2023 відкрито провадження у справі.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.12.2023, після відкриття провадження у справі, у відповідності до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, позовну заяву повторно залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

14.12.2023 представником позивача, на виконання вимог ухвали від 12.12.2023, подане відповідне клопотання.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2023 позовну заяви визнано неподаною та повернуто позивачу.

Постановою Київського апеляційного суду від 23.04.2024 скасовано ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 20.12.2023, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 21.05.2024 продовжено процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви, визначених ухвалою суду від 12.12.2023.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 11.06.2024 позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених ч. 13 ст. 187 ЦПК України (а.с.106).

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на неврахування судом першої інстанції того, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру адвокатів України щодо адвоката Мамаєва Д.Ю. право на зайняття адвокатською діяльністю не зупинено та відсутні будь-які відомості щодо позбавлення його права на зайняття адвокатською діяльністю. При цьому, також зазначає, що за відсутності доказів припинення права адвоката Мамаєва Д.Ю. на зайняття адвокатською діяльністю, не внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України, відсутні підстави для сумніву щодо права Мамаєва Д.Ю. здійснювати адвокатську діяльність (а.с.108-116).

Ухвалами Київського апеляційного суду від 19.07.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до апеляційного розгляду (а.с.165-167).

24.07.2024 до суду апеляційної інстанції надійшов відзив відповідача на апеляційну скаргу, в якому останній просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

21.08.2024 від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення та клопотання про розгляд справи за його відсутності.

22.08.2024 від представника відповідача також надійшли додаткові письмові пояснення в яких міститься заява про розгляд справи за його відсутності.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. З огляду на належне повідомлення учасників справи, наявність заяв представників сторін про розгляд справи за їх відсутності та враховуючи положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції посилався на те, що на підтвердження повноважень на підписання позовної заяви від імені позивача, адвокатом Мамаєвим Д.Ю. надано ордер АА № 0035485 на надання правничої (правової) допомоги від 22.11.2023. Проте, перевіривши вказаний ордер, судом встановлено, що він не відповідає типовій формі ордера, зокрема в ньому, на фоновій частині, відсутній захисний малюнок, а також відсутній реквізит «Назва організації» - Національна асоціація адвокатів України, які наявні у зразках ордерів на офіційній веб-сторінці Національної асоціації адвокатів України. Крім того, в ордері наявний двовимірний штрих-код, який повинен містити посилання на про файл адвоката в Єдиному реєстрі адвокатів України, але у ньому зашифроване інше посилання. Оскільки до позовної заяви додано ордер невстановленої форми, який відповідно не може підтверджувати повноваження особи, за підписом якої подана позовна заява, як представника позивача, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підписано особою, яка не має на це право та, як наслідок, залишив позов без розгляду.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитись не може, з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися в інтересах іншої особи до суду, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Частиною першою статті 60 ЦПК України визначено, що представником у суді може бути адвокат або законний представник.

Згідно частини четвертої статті 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідно до частини першої-другої статті 26 Закону України від 05.07.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Звертаючись до суду з позовом в інтересах позивача, адвокатом Мамаєвим Д.Ю. до позовної заяви було додано копію свідоцтва адвоката та ордер, а в подальшому і копію договору про надання правової допомоги № 22/11/23-4 від 22.11.2023 (а.с.21).

Відповідно до пункту 4 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» особі, яка склала присягу адвоката України, радою адвокатів регіону в день складення присяги безоплатно видаються свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та посвідчення адвоката України. Свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю і посвідчення адвоката України не обмежується віком особи та є безстроковим.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» Рада адвокатів України забезпечує ведення Єдиного реєстру адвокатів України з метою збирання, зберігання, обліку та надання достовірної інформації про чисельність і персональний склад адвокатів України, адвокатів іноземних держав, які відповідно до цього Закону набули права на заняття адвокатською діяльністю в Україні, про обрані адвокатами організаційні форми адвокатської діяльності. Внесення відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України здійснюється радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

У постановах Верховного Суду від 06.07.2019 у справі № 855/229/19 та від 26.09.2019 у справі № 910/3845/19 указується про те, що особа адвоката підтверджується посвідченням адвоката України та свідоцтвом про право на заняття адвокатською діяльністю, натомість відомості до Єдиного реєстру адвокатів України вносяться радами адвокатів регіонів та Радою адвокатів України.

Стаття 32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачає порядок припинення права на заняття адвокатською діяльністю.

У відповідності до свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії КВ № 6127 від 12.07.2018, Мамаєв Д.Ю. має право на заняття адвокатською діяльністю, згідно з рішенням Ради адвокатів міста Києва від 14.06.2018 № 14.

Отже, за відсутності відомостей про припинення права адвоката Мамаєва Д.Ю. на заняття адвокатською діяльністю, не внесення з будь-яких причин відповідною радою адвокатів відомостей до Єдиного реєстру адвокатів України, не може слугувати підставою для висновку про неможливість зайняття таким адвокатом адвокатською діяльністю та, більш того, піддаватись сумніву право такого адвоката здійснювати адвокатську діяльність у порядку визначеному спеціальним законом - Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Отже, враховуючи викладене, а також те, що залишення позову без розгляду у даному випадку суперечить завданню цивільного судочинства та не відповідає конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закріпленого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, колегія суддів вважає передчасним і надміру формальним висновок суду першої інстанції про залишення позовної заяви без розгляду з підстав, викладених в оскаржуваній ухвалі.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвалу суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали (ст. 379 ЦПК України).

З огляду на викладене, ухвала суду першої інстанції, у зв`язку з порушення норм процесуального права та неправильним застосування норм матеріального права, підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 379, 381- 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Мамаєвим Дмитром Юрійовичем, - задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 11 червня 2024 року про залишення позову без розгляду - скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 27 серпня 2024 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

О.В. Кафідова