Справа № 452/4315/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"17" січня 2024 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Бікезіної О.В.,

за участю секретаря судового засідання Страхоцької Т.А.,

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

До Самбірського міськрайонного суду Львівської області 24 жовтня 2023 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовна заява ОСОБА_1 обґрунтована тим, що 18 квітня 2002 року у міській раді м. Рудки Самбірського району Львівської області між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від цього шлюбу сторони мають двох синів, які є особами з інвалідністю.

Позивачка зазначає, що спільне життя у них не склалося через розбіжності в характерах та ігнорувань її як особистості, відсутність спільних інтересів та відсутності почуттів, внаслідок чого виникали постійні сварки та непорозуміння. Позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за домашнє насильство.

За таких обставин позивачка вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне проживання та збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати.

Згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру № 300918 від 1 листопада 2023 року, ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 18).

Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 6 листопада 2023 року відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 19).

Позивачка ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала позовну вимогу, посилаючись на обставини зазначені у позові. Додатково пояснила, що сини є особами з інвалідністю, отже сварки погано впливають на стан їх здоров`я. Примирення вважає неможливим посилаючись на неналежну поведінку відповідача як по відношенню до неї так і до дітей.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позову. Вважав, що ті обставини, на які посилалася позивачка не відповідають дійсності. Не заперечував, що між ними виникали сварки, але вважав, що винна в тому позивачка. Підтвердив той факт, що його було притягнуто до адміністративної відповідальності по факту вчинення домашнього насильства, але вважав себе не винним. Вважав, що збереження сім`ї можливе, просив надати максимальний строк на примирення.

Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 квітня 2002 року у міській раді м. Рудки Самбірського району Львівської області, актовий запис № 4, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії НОМЕР_1 (а.с. 8).

Від сумісного життя у сторін народилось двоє дітей: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії

НОМЕР_2 (а.с. 9), та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 (а.с. 13).

Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не проживають, спільного господарства не ведуть.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Добровільність шлюбу - принцип сімейного права, що охоплює наявність вільної та цілковитої згоди не лише при реєстрації шлюбу, а й під час перебування у шлюбі і подальшого його розірвання. Тобто ніхто не може бути примушений до перебування у шлюбних відносинах.

У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

За положеннями частини третьої статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За положеннями статті 112 СК України, при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Одночасно, згідно із статтею 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб фактично припинив існування, збереження сім`ї сторін є неможливим з урахуванням ставлення сторін один до одного, позов є законним, обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не проживають однією сім`єю, позивачка наполягає на розлученні, на примирення не згідна, бажання зберегти сім`ю та продовжувати шлюбні стосунки не має.

Оскільки шлюб має добровільний характер, ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні відносини є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Суд відхиляє посилання відповідача на збереження шлюбу, оскільки питання участі одного з батьків у вихованні дитини не може бути основоположним в питанні збереження сім`ї з огляду на незгоду позивачки продовжувати шлюбні стосунки.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 761/33261/16-ц (провадження № 61-33349св18) зроблено висновок по застосуванню статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя. Надання додаткового строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком».

У даному випадку, враховуючи стосунки сторін, що склалися, суд не вбачає підстав для надання строку для примирення сторін.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Позивачкою ОСОБА_1 при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 1073 грн. 60 коп.

Враховуючи, що судом позовні вимоги позивачки задоволені в повному обсязі, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 83, 264-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 18 квітня 2002 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у міській раді м. Рудки Самбірського району Львівської області, актовий запис № 4, розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати щодо сплати судового збору в розмірі 1073 грн. (одну тисячу сімдесят три) 60 коп.

Шлюб припиняється в день набрання рішенням чинності.

Рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення виготовлений 29 січня 2024 року.

Головуюча суддя