УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2023 р. ОСОБА_1 (далі: позивач) звернулася до Київського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_2 (далі: відповідач) про розірвання шлюбу.
В обґрунтування позовної вимоги позивач посилається на те, що 21.05.2018 р. вона зареєструвала шлюб із відповідачем, проте сімейні відносини не склалися через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Також зазначила, що від сумісного проживання мають сина ОСОБА_3 . Вважає. що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим.
19.01.2024 р. представником позивача подано заяву про залишення позову без розгляду.
12.02.2024 р. представником позивача подана заява про відмову від позову, одночасно просила суд не розглядати раніше подану заяву про залишення позову без розгляду.
Розглянувши заяву представника позивача про відмову від позову, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 вищевказаної норми процесуального права передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Згідно з п.1 ст.49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до ст.206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Судом встановлено, що заява позивача про відмову від позову підписана її представником ОСОБА_4 , яка має повноваження на вчинення відповідної процесуальної дії.
Враховуючи, що відмова від позову є формою реалізації передбаченого ст.13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства, суд дійшов висновку про прийняття відмови позивача від позову.
У зв`язку з тим, що позивач з власної ініціативи через свого представника письмовою заявою відмовився від позову і відмова прийнята судом, провадження у справі підлягає закриттю на підставі ч.3 ст.206 та п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України.
В силу приписів ч.2 ст.255 Цивільного процесуального кодексу України про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу.
Відповідно до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Згідно квитанції №6214-2641-4874-8359 від 05.12.2023, позивачем при зверненні з даним позовом сплачено судовий збір в сумі 1 703, 60 грн., у відповідності до ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», 50 відсотків від вказаної суми, що становить 536, 80 грн. підлягає поверненню позивачу.
Керуючись ст.ст. 2, 142, 177, ст. 255, 257, 352, 354 ЦПК України, суд, -
Прийняти відмову ОСОБА_1 від позову.
Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Київському районі м. Харкова Харківської області повернути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп., сплачений на підставі квитанції №6214-2641-4874-8359 від 05.12.2023
Ухвала набирає законної сили після її підписання та може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.В. Єфіменко