Справа № 454/1316/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

за участю секретаря Кочмар Н.-Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Сокаль в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

в с т а н о в и в:

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Матвійчук Г.М. звернулася до суду з даним позовом та просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На обґрунтування своїх вимог зазначає, що з лютого 1978 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбних відносинах. Приблизно з 2008 року з метою покращення матеріального стану сім`ї чоловік поїхав у м.Алчевськ Луганської області до свого брата який допоміг із працевлаштуванням. В той час позивачці було встановлено ІІ групу інвалідності тому чоловік надавав сім`ї матеріальну підтримку так як мав таку можливість. З квітня 2014 року м.Алчевськ Луганської області окуповане росією та перебуває під контролем ЛНР, тому ОСОБА_2 все рідше приїжджав у м.Сокаль, у них склалися різні політичні погляди, однак останній спілкувався зі сім`єю телефоном та здійснював перекази коштів поштовим зв`язком. Після початку повномаштабного вторгнення ворожих військ ОСОБА_2 перестав рідше виходити на зв`язок та надсилати кошти дружині, що призвело до скрутного матеріального становища. В березні 2023 року брат повідомив про смерть ОСОБА_2 , надіслав світлину з кладовища із місцем похованням. Дочка позивачки ОСОБА_3 отримала рішення суду про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , на тимчасово окупованій території в м.Алчевськ Луганської області, після чого проведено реєстрацію смерті та видано свідоцтво про смерть.

Позивач бажає отримати пенсію чоловіка та звернулася із заявою про перерахунок пенсії до управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №19 ГУПФУ. Однак отримала рішення про відмову оскільки перехід на пенсію по втраті годувальника можливий за підтвердження факту утримання чоловіком. Підтвердити факт отримання коштів від чоловіка поштовими переказами виявилося неможливим, оскільки на адвокатський запит було повідомлено, що такі відомості зберігаються лише 6 місяців. За таких обставин вона змушена звернутися до суду із даним позовом.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача просить суд відмовити у позовних вимогах. Зазначає, що з квітня 2021 року впроваджено нову технологію екстериторіального призначення/перерахунку пенсії, тому документи позивачки розглядалися ГУПФУ у Вінницькій області, який і повинен бути належним відповідачем у справі. Оскільки ОСОБА_1 не надала документів, що підтверджують факт перебування особи на утриманні померлого годувальника, тому управлінням прийнято рішення відповідно до Закону №1058 про відмову про перерахунок пенсії, яка може бути оскаржена до адміністративного суду. Вважає позовні вимоги безпідставними та такими, що не ґрунтуються на вимогах закону.

Ухвалою суду від 29.05.2024 року відкрито провадження по справі та призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Клопотань сторін про відкладення або про розгляд справи в загальному порядку до суду не надходило.

У зв`язку із неявкою сторін учасників справи, згідно приписів до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, суд дійшов до наступного висновку.

Із оглянутої копії свідоцтва про укладення шлюбу встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі із 18.02.1978 року.

Рішенням Сокальського районного суду Львівської області від 23.08.2023р. №454/1448/23, яке набрало законної сили, встановлено факт смерті ОСОБА_2 на тимчасово окупованій території в м.Алчевськ Луганської області.

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із матеріалів справи також встановлено, що позивач отримує пенсію по інвалідності 2 групи захворювання, що підтверджено копією пенсійного посвідчення та довідками.

ОСОБА_1 зверталася до сервісного центру управління обслуговування громадян відділу обслуговування громадян №19 ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії по втраті годувальника.

Рішенням №35 від 03.11.2023р. їй відмовлено про перехід на пенсію по втраті годувальника у зв`язку із відсутністю необхідних документів, що засвідчують факт перебування на утриманні померлого годувальника.

За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Статтею 293 ЦПК України встановлено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно із роз`ясненнями Верховного Суду України у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01.01.2012, доказами, які свідчать про факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу можуть бути: свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо). Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного із "подружжя", свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що "подружжя" вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства.

Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Згідно з вимогами сімейного законодавства сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбі. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї.

Згідно із частинами 1, 2 статті 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя.

Відповідно до частини 1 статті 36 цього Кодексу, шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всі ознаки, що притаманні наведеному визначенню.

Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно-правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини.

За змістом статей 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування особи на утриманні померлого, суд також приймає до уваги п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 "Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", де зазначено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до пункту 2.3 розділу II "Документи, необхідні для призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший" Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 розділу II даного Порядку, а також, серед іншого, документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Положеннями ч.1 ст.37 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні (стаття 38). Частиною 1 ст.38цього Закону передбачено, що члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

На підставі ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Встановлення даного факту необхідно позивачу, зокрема, з метою призначення та отримання пенсії (допомоги) у зв`язку з втратою годувальника.

Позивач не має іншої можливості підтвердити факт перебування на утриманні загиблого чоловіка, посилається на правову позицію ВС №214/1309/21 від 23.01.2023р., №212/5550/23 від 07.02.2024р.

Однак Велика Палата Верховного Суду у справі №233/2021/19 конкретизувала власні правові висновки та правові висновки Верховного Суду щодо критеріїв встановлення подібності правовідносин, визначивши, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними в порівнюваних ситуаціях.

В ході розгляду даної справи судом встановлено, що з лютого 1978 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбних відносинах. Приблизно з 2008 року чоловік поїхав у м.Алчевськ Луганської області на заробітки, однак після окупації території України 2014 року у сторін сформувалися різні політичні погляди тому ОСОБА_2 залишився там проживати. Позивач стверджує, що чоловік постійно надавав їй матеріальну допомогу, однак жодних доказів фінансових зобов`язань між подружжям матеріали справи не містять (виписки по банківському рахунку, скріншоти переписки подружжя у мобільному месенджері, тощо). Також відсутні докази того, що чоловік після переїзду (більш як 10 років) продовжував спілкуватися та піклуватися про свою дружину чи доньку, підтримував фактичні сімейні відносини. Отже для визнання факту проживання однією сім`єю важлива наявність саме спільного проживання та взаємних прав і обов`язків, чого у даній справі судом не встановлено.

Аналізуючи вищевикладені доводи, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про недоведеність факту перебування позивачки на утриманні свого чоловіка до дня його смерті.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 259, 263, 293-294, 315, 354 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовної заяви про встановлення факту, що має юридичне значення а саме, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене учасниками розгляду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги в апеляційному порядку безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

У разі, якщо рішення не було вручено в день його проголошення, пропущений строк може бути поновлено, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області місце знаходження: м.Львів, вул. Митрополита Андрея 10, .

Головуючий: Л. Ю. Фарина