РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 609/1358/23

2/609/33/2024

13 лютого 2024 року Шумський районний суд Тернопільської області

в складі головуючої судді Катерняк О.М.

з участю секретаря судового засідання Мацишиної Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шумськ цивільну справу за позовом: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до відповідача: Шумської територіальної громади в особі Шумської міської ради

вимоги позивачів: про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, про визнання права власності на майно

учасники справи - не з`явилися,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивачів.

1. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (далі позивачі) звернулися до суду з позовом до Шумської територіальної громади в особі Шумської міської ради (далі відповідач) з вимогою про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, визнання права власності на майно.

2. Позов обґрунтовано тим, що позивачам, а також ОСОБА_3 і ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 і після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із права власності на частку у вищевказаній квартирі. Син померлої ОСОБА_3 , будучи спадкоємцем першої черги на майно померлої прийняв спадщину, як такий, що на момент смерті спільно проживав та був зареєстрований з матір`ю в одній квартирі, однак за оформленням спадщини до нотаріуса не звертався. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 і після його смерті залишилось спадкове майно на належну йому частку у вищевказаній квартирі. Позивачі, будучи спадкоємцями першої черги на майно померлого прийняли спадщину, як такі, що на момент смерті ОСОБА_3 спільно проживали та були зареєстровані з ним в одній квартирі. Коли позивачі звернулись до приватного нотаріуса по питанню успадкування, то отримали постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій, оскільки у свідоцтві про право власності не виділено часток у праві власності та рекомендацію звернутись до суду за захистом свої прав. На підставі викладеного, просили визнати за кожним з них право власності на частку квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

ІІ. Процесуальні дії у справі.

3. Ухвалою суду від 07 грудня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого розгляду на 09 січня 2024 року.

4. Ухвалою суду від 09 січня 2024 року підготовче засідання відкладено на 29 січня 2024 року.

5. Ухвалою суду від 29 січня 2024 року провадження закрито, справу призначено до судового розгляду на 13 лютого 2024 року.

6. Сторони в судове засідання не з`явилися, подали до суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності.

7. Відповідно до ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

9. Свідоцтвом про право власності на житло, виданим 30.12.1998 Шумською селищною радою згідно з розпорядженням №303 підтверджується, що квартира, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 дійсно належить на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності гр. ОСОБА_3 та членам його сім`ї ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 . Квартира приватизована згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» та записана Шумським бюро технічної інвентаризації у реєстрову книгу за №0481. Загальна площа квартири становить 42,3 кв.м.

10. Із повідомлення про результати огляду об`єкта нерухомого майна №394/23 від 22.04.2023, виданого ФОП ОСОБА_5 вбачається, що станом на 22 квітня 2023 року змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна квартири АДРЕСА_2 не виявлено.

11. Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Обич Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько - ОСОБА_6 , мати ОСОБА_4 .

12. Відповідно до повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 вбачається, що 09 травня 1985 року було зареєстровано шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 , прізвища подружжя після державної реєстрації шлюбу: чоловіка « ОСОБА_8 », дружини « ОСОБА_8 ».

13. Згідно із повторним свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 слідує, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Шумськ Шумського району Тернопільської області, в графі «батьки» вказано: батько ОСОБА_3 , мати ОСОБА_2 .

14. Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 підтверджується, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Шумськ Шумського району Тернопільської області.

15. Із довідки №13.01-10/47 від 27.04.2022, виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

16. Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 слідує, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Шумськ Кременецького району Тернопільської області.

17. Із довідки №13.01-10/8 від 21.01.2022, виданої Шумською міською радою Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 на день смерті проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним на день смерті проживали та були зареєстровані: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

18. Своєю постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 серпня 2023 року приватний нотаріус Кременецького районного нотаріального округу Тернопільської області Хаблюк Т.В. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину по тій причині, що у свідоцтві про право власності на житло не виділено часток у праві спільної власності.

ІV. Оцінка Суду.

19. Згідно зі ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

20. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

21. Відповідно до вимог ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

22. Вимогами ст.10 ЦПК України передбачено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

23. Відповідно до вимог ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

24. Як передбачено ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

25. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

26. Відповідно до п.1 та п. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

27. Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

28. Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

29. Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

30. Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

31. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно роз`яснень, що містяться у Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 «Про судову практику у справах про захист права власності та інших речових прав» (пункт 17), розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до ст. 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: квартира (будинок), житлові приміщення у гуртожитках, передані при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно в них мешкають, у їх спільну сумісну власність (стаття 8 Закону України від 19.06.1992 № 2482-ХП «Про приватизацію державного житлового фонду»).

Так, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на праві спільної приватної власності належить по частці у квартирі, що розташована по АДРЕСА_1 .

32. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

33. До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

34. Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

35. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

36. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

37. Частиною 3 ст.1296 ЦК України встановлено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Так, ОСОБА_3 прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , на підставі ст.ст. 1261, 1268 ЦК України, оскільки є сином померлої та на день смерті проживав та був зареєстрований з нею в одній квартирі, однак нотаріально свої спадкові права не оформив, тобто не отримав свідоцтва про право на спадщину.

38. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

39. У відповідності до статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Так, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є спадкоємцями за законом першої черги на спадкове майно ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відповідності до ст.ст. 1261, 1268 ЦПК України.

40. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають той з подружжя, який пережив, діти спадкодавця та батьки. Такими, що прийняли спадщину на підставі ст. 1261 ЦК України є позивачі, оскільки є відповідно сином та дружиною померлого.

41. За вимогами ст. 328 ЦК України, право власності на майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

42. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивачів, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачами права власності на квартиру в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 та визнання права власності на майно.

V. Розподіл судових витрат між сторонами.

43. Позивачами при подачі позову було сплачено кожною по 2147,20 грн. судового збору, який вони у разі задоволення позову просять не стягувати з відповідача.

Керуючись статтями 15, 16, 328, 355, 368, 370, 372, 1216, 1218, 1219, 1220, 1222, 1223, 1261, 1268, 1270 Цивільного кодексу України, статтями 2, 4, 5, 10-13, 76, 77, 81, 82, 89, 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

1.Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Шумської територіальної громади в особі Шумської міської ради про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, визнання права власності на майно - задовольнити повністю.

2.Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_6 , РНОКПП НОМЕР_7 ) право власності на 1/2 частку квартири за адресою АДРЕСА_1 , з яких: 1/4 частка права власності в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/4 частка права власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Шумської селищної ради 30.12.1998 року згідно з розпорядженням №303.

3.Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована адреса проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_8 , РНОКПП НОМЕР_9 ) право власності на 1/2 частку квартири за адресою АДРЕСА_1 , з яких: 1/4 частка права власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 та 1/4 частка права власності згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого органом приватизації Шумської селищної ради 30.12.1998 року згідно з розпорядженням №303.

4.Не застосовувати до відповідача вимоги статті 141 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повне рішення суду складено 13 лютого 2024 року.

Суддя: Оксана КАТЕРНЯК