Справа № 736/1732/24
Номер провадження 2/736/391/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2024 року м. Корюківка

Корюківський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючої судді - Пархомчук Т.В.,

за участі секретаря - Петренко О.О.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Корюківці справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину у спільному сумісному подружньому нерухомому майні,

в с т а н о в и в :

До суду з позовною заявою звернулась ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та просить в порядку поділу майна подружжя визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м.Корюківка Чернігівської області та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Корюківка Чернігівської області, право власності за кожним на 1/2 ідеальні частини набутого за час шлюбу житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженкою м.Корюківка Чернігівської області та відповідачем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцем м.Корюківка Чернігівської області, право власності за кожним на 1/2 ідеальні частини набутої за час шлюбу земельної ділянки площею 0,06 та., кадастровий номер: :01:003:1080, адреса розташування: АДРЕСА_1 , її цільове призначення: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який 01.10.2020 розірвано. В період шлюбу сторони придбали житловий будинок та земельну ділянку площею 0,06 га, кадастровий номер: :01:003:1080, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в АДРЕСА_1 , а отже вказане нерухоме майно є спільним сумісним майном подружжя, і відповідно до норм ЦК України, позивач має право на визнання за нею права власності на частину майна.

Ухвалою суду від 06.08.2024 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Цією ухвалою учасникам справи визначено строк для подачі заяв по суті справи.

Згідно ухвали суду від 25.09.2024 підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до судового розгляду.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав.

Позивач в судове засідання не з`явилась, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Представник позивача позові вимоги підтримав, просив їх задовольнити.

Відповідач, ОСОБА_2 , в судовому позовні вимоги визнав.

Судом встановлено, що 16 липня 2011 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який 01 жовтня 2024 року було розірвано, що підтверджується копією рішення Корюківського районного суд Чернігівського області. (а.с. 12).

Від шлюбу сторони мають одну дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 20.01.2015 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №09 (а.с. 9).

Під час перебування у шлюбі сторонами було придбано згідно договору купівлі- продажу від 18.10.2021 року житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 103,4 кв.м., житловою - 51,7 кв.м. Право власності на вказаний будинок зареєстровано за відповідачем, що підтверджується Інформаційною довідкою № 386613556 від 12.07.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 10).

Земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 , розміром - 0,0600 га з кадастровим номером :01:003:1080, Інформаційною довідкою № 386613556 від 12.07.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с. 10).

Згідно витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок №1294 від 18 липня 2024 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:1080 становить 57822,00 грн.

Згідно довідки №2001/07-24 від 11 липня 2024 року КП «Рампа» Корюківське БТІ житловий будинок з черепашника, має 100% готовності та 15% зносу, загальна площа становить 103,4 м.кв, житлова площа - 51,7 м.кв., з надвірних будівель є: сарай Б-1 з шлакоблоку, сарай Б-1-1 дощатий погріб В-1 цегляний гараж Г-1 дощатий, загальна інвентарна вартість спірного житлового будинку з надвірними будівлями становить 237591,00 грн.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Відповідно до ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток.

Аналізуючи наведені норми закону, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, то суд зазначає наступне:

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 1-5 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Cуд також має враховувати чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості стягнення "гонорару успіху" у справі яка розглядається є розумність заявлених витрат. Тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим. Крім того, підлягає оцінці необхідність саме такого розміру витрат.

Вказана правова позиція висвітлена в постанові Верховного Суду по справі № 640/16093/21 від 01.09.2022.

Під час розгляду справи судом встановлено, що між позивачем та адвокатом Загальцем О.М. було укладено угоду про надання правової допомоги, на виконання умов якої складено акт виконаних робіт від 06.11.2024. відповідно до цього акту, адвокатом витрачено 8 годин робочого часу, загальна вартість наданих послуг становить 5000,00 грн. Фактичне їх понесення позивачем підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера від 27.07.2024.

У пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява № 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Надаючи оцінку доказам, які були надані позивачем на обґрунтування розміру судових витрат суд вказує на невідповідність розміру витрат на оплату послуг адвоката критеріям, встановленим частиною п`ятою статті 134 КАС України, зокрема, щодо співмірності заявленої суми у 5000,00 грн. витрат на правову допомогу із категорією складності справи, об`ємом наданих адвокатом послуг, витраченим адвокатом часом на надання правничої допомоги та значенню справи для сторони. З огляду на вказане, суд вважає, що визначена адвокатським об`єднанням сума понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, за результатами розгляду даної справи, не є належним чином обґрунтованою.

Враховуючи наведене, суд вважає, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача становить 3000,00 грн.

Крім того, позивачем, ОСОБА_3 було сплачено судовий збір в сумі 1477,07 грн. за подання до суду позовної заяви, що також підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст. ст. 60-71 СК України, ст.ст. 4, 13, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати спільним сумісним майном подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 придбане за час шлюбу нерухоме майно, а саме:

житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 103,4 кв.м., житловою - 51,7 кв. м.,

земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 , розміром - 0,0600 га з кадастровим номером :01:003:1080.

В порядку поділу спільного сумісного нерухомого майна подружжя:

визнати за ОСОБА_3 право власності на ідеальну частину будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

визнати за ОСОБА_3 право власності на ідеальну частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:1080 для будівництва і обслуговування житлового будинку розміром - 0,0600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на ідеальну частину будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 ;

визнати за ОСОБА_2 право власності на ідеальну частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:003:1080для будівництва і обслуговування житлового будинку розміром - 0,0600 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 3000 (три тисячі) гривень 00 коп. витрат на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1477 (одну тисячу чотириста сімдесят сім) грн. 07 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ).Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду.

Повне судове рішення складено 08.11.2024.

Суддя Т.В.Пархомчук