Справа № 309/254/22
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 листопада 2024 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуги С.Д., Кожух О.А.

за участю секретаря судового засідання: Савинець В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Аннишинець Микола Васильович, на ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 13 серпня 2024 року, постановлену суддею Волощук О.Я., в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Король Ольги Юріївни про визнання заповіту недійсним

встановив:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 . приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Король Ольги Юріївни про визнання заповіту недійсним.

Позов мотивує тим, що 22.12.2012 ОСОБА_3 , мати позивача склала на його користь заповіт, в якому все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося заповіла ОСОБА_1 . Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король О.Ю.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, внаслідок чого відкрилась спадщина, яка складається з частини житлового будинку, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Позивач звернувся до нотаріуса для належного оформлення спадщини, однак дізнався, що існує інший заповіт, в якому ОСОБА_3 заповіла своє майно ОСОБА_1 та його сестрі ОСОБА_2 .

Вважає, що заповіт складений 22.03.2017 викликає сумніви щодо його юридичної сили та чинності.

27.06.2023 ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Аннишинець М.В., подав заяву про призначення судової почеркознавчої експертизи.

Ухвалою Хустського районного суду від 14.09.2023 заяву ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Аннишинець М.В. задоволено та призначено судову почеркознавчу експертизу. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

27.03.2024 Закарпатське відділення Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз надіслало висновок експерта. У висновку зазначено, що підпис поставлений у заповіті від 22.03.2017 не належить ОСОБА_3 .

13.08.2024 ОСОБА_4 , в інтересах якої діє адвокат Попович В.І., подала клопотання про призначення повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи. Вважають, що висновок експерта є помилковим з огляду на те, що у розпорядження експерта не було надано наявні у сторони документи з вільними взірцями.

Ухвалою Хустського районного суду Закарпатської області від 13 серпня 2024 року призначено комісійну судово-почеркознавчу експертизу.

Суд мотивував свою ухвалу тим, що оскільки висновок експерта є одним з доказів, а також те, що для правильного та всебічного розгляду справи потрібно з`ясувати всі обставини, то таку експертизу слід призначити. Також суд посилається на те, що до закінчення підготовчого провадження представник відповідачки не міг подати таке клопотання через хворобу, а відповідачка з незалежних від неї причин не була обізнана про наявність клопотання експерта про надання йому додаткових матеріалів для проведення експертизи.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду ОСОБА_5 , в інтересах якого діє адвокат Аннишинець М.В., оскаржив таку в апеляційному порядку.

У апеляційній скарзі просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження судового розгляду.

Вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зокрема, вказує, що суд задовольняючи клопотання про призначення повторної експертизи не обґрунтовує належним чином підстави призначення такої. Матеріали справи не містять двох або більше експертиз, які суперечать одна одній і що для вирішення даного питання потрібно призначити комісійну судову почеркознавчу експертизу.

Зазначає, що в матеріалах справи міститься експертиза від 27.03.2024, в рамках якої вже вирішувалось питання чи дійсно підпис поставлений в заповіті від 22.03.2017 належить ОСОБА_3 , тому вважає, що для повторної експертизи ніяких підстав немає.

Також просить звернути увагу, що сторона відповідача не заявляла ніяких заперечень щодо призначення експертизи з ініціативи ОСОБА_1 та не надала жодних доказів для правильного вирішення справи.

У дане судове засідання сторони по справі не з`явились.

Представник Аннишинець М.В. , який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав заяву в якій просить розгляд справи відкласти, у зв`язку з неможливістю прийняти участь в судовому засіданні через його хворобу. Однак, медичний висновок про непрацездатність не долучив.

Представник Попович В.І., який діє в інтересах ОСОБА_2 , подав заяву щодо розгляду справи без його участі та участі його довірительки.

Приватний нотаріус Хустського районного нотаріального округу Король О. Ю. у судове засідання не з`явилась.

Враховуючи зазначене та керуючись нормою ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів дійшла до думки, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така не підлягає задоволенню, виходячи з наступних доводів.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З приписів ст. 76, ст. 77, ч.ч. 1, 2, ст.ст. 78, 79, 80, ст. 81 ч.ч. 1, 4 ЦПК України вбачається, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Апеляційним судом встановлено, що у січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 . приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Король Ольги Юріївни про визнання заповіту недійсним.

15.10.2012 ОСОБА_3 після смерті свого чоловіка - ОСОБА_7 відмовилась від належної їй частки успадкованого майна на користь її сина - ОСОБА_1 .

22.10.2012 ОСОБА_3 було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Король О.Ю. та зареєстровано в реєстрі за №1559, згідно якого вона заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б не складалося успадкує ОСОБА_1

22.03.2017 було складено ще один заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Король О.Ю. та зареєстрований в реєстрі за №188, згідно якого ОСОБА_3 заповіла все належне їй майно ОСОБА_1 та ОСОБА_8 в рівних частинах.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 05.10.2021.

Згідно висновку судової-почеркознавчої експертизи від 27.03.2024 №4884-Е підготовленого Закарпатським відділенням Львівського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України судовий експерт Кормош О.В. прийшов до висновку, що підпис у заповіті від 22.03.2017, посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король О.Ю. зареєстрованого в реєстрі №188, виконаний не ОСОБА_3 , а іншою особою.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до наступного.

Як закріплено уст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 1 Закону України «Про судову експертизу» зазначено, що судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду.

За змістом частин 2, 3 ст. 102 ЦПК України предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи.

Суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності. У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу (ст. 103 ЦПК України).

За загальним правилом експертиза призначається коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, при цьому особа, яка заявляє клопотання про призначення експертизи, повинна обґрунтувати та довести необхідність її призначення.

Судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмету доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідно до п.1.1. Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 №53/5 (зі змінами) основним завданням почеркознавчої експертизи є ідентифікація виконавця рукописного тексту, обмежених за обсягом рукописних записів (літерних та цифрових) і підпису. Такою експертизою вирішуються і деякі не ідентифікаційні завдання (установлення факту виконання рукописного тексту під впливом будь-яких факторів, що заважають (природних: хворобливий стан, хронічні захворювання, вікові зміни; тимчасових зовнішніх: незвичне тримання засобу для писання, незвична поза, обмеження зорового контролю тощо; тимчасових внутрішніх: алкогольне сп`яніння, фармакологічні, наркотичні засоби тощо; штучних: викривлення письма зміненими рухами); визначення статі виконавця, а також належності його до певної групи за віком тощо).

Об`єктом почеркознавчої експертизи є почерковий матеріал, в якому відображені ознаки почерку певної особи у тому обсязі, в якому їх можна виявити для вирішення поставлених завдань.

Для проведення почеркознавчих досліджень рукописних записів та підписів надаються оригінали документів.

Зі змісту позовної заяви слідує, що предметом спору в даній справі є визнання заповіту від 22.12.2017 посвідченого приватним нотаріусом Хустського районного нотаріального округу Король О.Ю. зареєстрованого в реєстрі №188, недійсним.

Суд першої інстанції обґрунтовує призначення комісійної почеркознавчої експертизи тим, що для вирішення питання юридичної чинності заповітів потрібно встановити: чи є підпис поставлений під заповітом від 22.12.2017 таким, що належить ОСОБА_3 .? Для встановлення даного факту потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити таку обставину неможливо. Також, важливим фактом стало те, що у клопотанні про призначення експертизи від 12.08.2024 було долучено до матеріалів справи додаткові зразки почерку померлої ОСОБА_3 , які необхідні експерту для винесення більш точного висновку.

Апелянт у своїх доводах зазначає, що судом першої інстанції ніяким чином не обґрунтоване призначення комісійної судово-почеркознавчої експертизи. Однак, таке не відповідає дійсності, з огляду на вищезазначене.

Наступним доводом апеляційної скарги є те, що матеріали справи не містять дві чи більше експертизи, які суперечать одна одній, що дає підстави призначити саме комісійну судову-почеркознавчу експертизу.

Представник Аннишинець М.В. посилався на Постанову Пленуму Верховного Суду України №8 від 30.05.1997 «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних справах», де зазначено, що комісійна експертиза призначається, якщо є сумніви у правильності попереднього висновку експерта.

Однак, таке не відповідає положенням наведеним у вищезазначеній Постанові, оскільки у випадку якщо є сумніви у правильності попереднього висновку експерта призначається повторна експертиза, а комісійна експертиза призначається, коли є потреба провести дослідження за участю декількох експертів - фахівців у одній галузі знань.

Суд під час призначення комісійної почеркознавчої експертизи керувався положеннями статті 103 ЦПК України, зокрема дійшов до висновку, що для вирішення питання юридичної чинності заповіту потрібно встановити чинність підпису. Для встановлення даного факту потрібні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити таку обставину неможливо.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, повторну чи додаткову експертизу. З огляду на те, що така необхідність дійсно виникла, а саме - є підстави вважати, що підпис поставлений під заповітом може належати чи не належати померлій ОСОБА_3 , то суд обґрунтовано призначив таку.

Також адвокат Аннишинець М.В. в апеляційній скарзі наголошує, що ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_9 не заперечували щодо призначення експертизи з ініціативи ОСОБА_1 та не надали жодних доказів для правильного вирішення справи, тобто додаткових зразків почерку померлої.

Дане твердження також спростовано судом першої інстанції, оскільки відповідачем не долучено до справи додаткових документів чи не заявлено клопотання про призначення повторної експертизи на стадії підготовчого провадження з причини необізнаності відповідачки про наявність клопотання експерта.

Представник відповідачки ОСОБА_9 не зміг заявити таке клопотання в підготовчому засіданні з причини його відсутності через хворобу. Зокрема, як підтверджено листом від 26.07.2024 виданого Хустським районним судом, клопотання про відкладення розгляду справи не було вчасно зареєстровано та передано судді з технічних, незалежних від сторін обставин.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не свідчать про порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при постановленні оскаржуваної ухвали, а тому підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає.

Враховуючи наведені обставини та положення закону, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно та обґрунтовано у відповідності до вимог ЦПК України призначив комісійну судово-почеркознавчу експертизу, оскільки для з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо.

На підставі ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Аннишинець Микола Васильович, залишити без задоволення.

Ухвалу Хустського районного суду Закарпатської області від 09 вересня 2024 року про призначення повторної комісійної судово-почеркознавчої експертизи, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 15 листопада 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: