Справа № 309/3522/24
Провадження № 2/309/910/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2024 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Кемінь В.Д.

з участю секретаря судового засідання Плиска А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Хуст справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області, Хустської міської ради про скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області та Хустської міської ради про скасування державної реєстрації земельної ділянки. Посилається на те, що вона є власником земельної ділянки за розміром 0,1300 га, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 право власності на яку підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серія ЗК-013 № 21142 від 26.06.2003 року виданого на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Боронявської сільської ради від 26 грудня 2001 року. З метою внесення відомостей про дану земельну ділянку, вона звернулась в землевпорядну організацію та виготовила відповідну технічну документацію. За наслідком розгляду цієї технічної документації вона отримала рішення № РВ-023 від 23.06.2023 р., про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру. Відмова винесена з підстав: невідповідності поданих документів законодавству, а саме: постанова від 17 жовтня 2012 року № 1051 пункт 111 відповідно до пунктів 70,73,77-85 цього Порядку розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; перетин земельних ділянок. Перетин ділянок з ділянкою :01:001:0166; площа співпадає на 31.9287.

Вказана земельна ділянка належить на праві власності відповідачу ОСОБА_3 , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №455125 від 12 лютого 2009 року. Згідно акту виносу меж земельної ділянки в натурі площа накладки становить 0.0414 га.

Таким чином внаслідок протиправних дій відповідача, права власності на земельну ділянку позивачки є порушеними, оскільки фактично відповідач оформив право власності на земельну ділянку, яка належить позивачці. Оскільки час виготовлення державного акту на право приватної власності на земельну ділянку ЯЕ №455125 від 12 лютого 2009 року виданого ОСОБА_3 наявні порушення, під час прийняття рішення Боронявською сільською радою та під час встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У зв`язку з наведеним позивачка просить постановити рішення, яким визнати незаконним рішення одинадцятої сесії п`ятого скликання Боронявської сільської ради Хустського району від 12 жовтня 2007 року «Про внесення змін до рішень сесії «Про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність» в частині внесення змін в рішення Боронявської сільської ради 14 сесії 21 скликання від 03.02.1994 року «Про безоплатну передачу земельної ділянки у приватну власність» громадянину ОСОБА_3 , в частині для ведення особистого селянського господарства, зміни площі земельної ділянки з 0.14 на площу 0,2298, яка розміщена в АДРЕСА_2 площею 0,1968 та визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 455125, виданий 12 лютого 2009 року ОСОБА_3 , щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0166 розміром 0,1968 га, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, та скасувати державну реєстрацію даної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Відповідачем Хустською міською радою поданий відзив на позовну заяву, в якому просять відмовити ОСОБА_1 , у задоволенні позову, а також розглянути справи у відсутності їх представника. Свої заперечення обґрунтовують наступним. Так ОСОБА_3 з метою оформлення та підтвердження права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0166, відповідно до вимог законодавства у сфері земельних відносин, у хронологічній послідовності здійснив усі належні дії щодо отримання права власності на земельну ділянку.

Під час винесення рішень, що стосуються виділення та надання земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0166 у власність відповідачу ОСОБА_3 , а також під час проведення всіх реєстраційних дій щодо земельної ділянки будь-яких заперечень, що унеможливлювали б отримання вказаної ділянки у власність, від уповноважених суб`єктів у сфері земельних правовідносин не надходило, що, в свою чергу, виключає існування будь-яких спорів з позивачем щодо означеної земельної ділянки.

Таким чином виготовлений розробником проект землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :01:001:0166, на підставі якого була проведена державна реєстрація даної земельної ділянки в ДЗК, є вірним та не потребує змін і виправлень.

У підсумку, момент набуття права власності як речового права на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0166, і, відповідно, його належного оформлення ОСОБА_3 слід рахувати з 12 лютого 2009 року (згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №455125 від 12 лютого 2009 року).

Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області подав письмові пояснення, в якому вказує, що при внесенні відомостей про спірну земельну ділянку Головне управління діяло в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством. У своїх поясненнях Головне управлінням Держгеокадастру у Закарпатській області просить відмовити у задоволенні позову з підстав недоведеності позовних вимог належними і допустимими доказами, оскільки позивач не довів наявність факту порушень своїх прав та законних інтересів. Просив розглядати справу у відсутності представника Головного управління Держгеокадастру у Закарпатській області

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Плешинець М.В. не з`явилися, через канцелярію суду подали клопотання про розгляд справи без їхньої участі. Вимоги викладені в позові підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав у повному обсязі та не заперечив проти їхнього задоволення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи та дослідивши її доказами поданими сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступного

Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У судовому засіданні встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю серія ЗК-013 № 21142 від 26.06.2003 року виданого на підставі рішення 17 сесії 23 скликання Боронявської сільської ради від 26 грудня 2001 року ОСОБА_1 належить на праві власності земельна ділянка розміром 0,1300 га, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області за № РВ-023 від 23.06.2023 р., про відмову у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру ОСОБА_1 відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності поданих документів законодавству, а саме: постанова від 17 жовтня 2012 року № 1051 пункт 111 відповідно до пунктів 70,73,77-85 цього Порядку розташування в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини; перетин земельних ділянок. Перетин ділянок з ділянкою :01:001:0166; площа співпадає на 31.9287.

Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ №455125 від 12 лютого 2009 року земельна ділянка за кадастровим номером :01:001:0166, розміром 0.1968 га, цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства, належить на праві власності ОСОБА_3 .

Технічна документація на земельну ділянку за кадастровим номером :01:001:0166 на підставі витягу з рішення одинадцятої сесії п`ятого скликання від 12 жовтня 2007 року Боронявської сільської ради Хустського району Закарпатської області про внесення змін до рішень сесії «Про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність» внесено в рішення Боронявської сільської ради 14 сесії 21 скликання від 3.02.1994 року «про безоплатну передачу земельної ділянки у приватну власність громадянину ОСОБА_3 , в частині для ведення особистого селянського господарства та змінити площу земельної ділянки з 0,14 га на площу 0,2298 яка розміщена в АДРЕСА_2 0,1968 та біля будинку площа 0,0330 га.

Згідно акт виносу меж земельної ділянки в натурі виготовленим ФОП ОСОБА_4 площа накладки становить 0.0414 га.

Згідно з ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Частиною 1 ст. 21 ЦК України передбачено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права і інтереси.

Відповідно до ст. 391 Цивільного кодексу України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

За змістом ч. 2 ст. 373 Цивільного кодексу України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (в редакції, чинній до 05.03.2009) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Згідно з ч. 2 ст. 393 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено законом, власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового акта органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. У разі неможливості відновлення попереднього становища власник має право на відшкодування майнової та моральної шкоди.

Відповідно до частин другої, п`ятої статті 158 Земельного кодексу України виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органу місцевого самоврядування спір вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Як вбачається із ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

У п. 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22 травня 2013 року в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

За правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2824цс15 державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, то у спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Отже, згідно з вимог Конституції України та Закону України «Про місцеве самоврядування» Боронявська сільська рада не мала права приймати рішення про внесення змін до рішень сесії «Про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність», оскільки ненормативні правові акти органу місцевого самоврядування є актами одноразового застосування, вичерпують свою дію фактом їхнього виконання, тому вони не можуть бути скасовані чи змінені органом місцевого самоврядування після їх виконання. Що відповідає рішенню Конституційного суду України у справі № 1-9/2009 від 16 квітня 2009 року.

Суд також погоджується із доводами позивача, щодо наявності порушень вимог тимчасовим порядком ведення державного реєстру затвердженого наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 174 від 02.07.2003 року (надалі Порядок), яким визначався порядок ведення державного реєстру земель на момент виготовлення відповідачем державного акту на право власності на земельну ділянку, під час розроблення технічної документації із землеустрою щодо складання документів що посвідчують право на земельні ділянки відносно спірної ділянки.

Суд зауважує, що згідно п. 2.2 Порядку передбачено, що спочатку «Реєстратор здійснює процедуру перевірки та прийняття обмінного файла … за результатами перевірки та прийняття реєстратором робиться відмітка на титульному аркуші технічної документації про прийняття обмінного файл, після чого заповнюється реєстраційна картка». Згідно п. 2.3. цього ж Порядку «Заповнена реєстраційна картка разом з технічною документацією передаються виконавцем робіт до територіального органу земельних ресурсів для проведення державної землевпорядної експертизи. Якщо технічна документація не підлягає державній землевпорядній експертизі, вона разом з реєстраційною карткою передається виконавцем робіт безпосередньо територіального органу земельних ресурсів для погодження або підготовки відповідних рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо надання або передання земельної ділянки у власність або користування. Якщо рішення про надання або передання земельної ділянки у власність або користування не було прийнято протягом трьох місяців, відмітка про приймання обмінного файла анулюється автоматично, що вимагає проходження процедури повторного здавання обмінного файла. Отже, спірна земельна ділянка відповідача перебувала на стадії формування лише в липні 2008 року, що передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до ДЗК.

Оскільки етап формування земельної ділянки, а також етап перевірки та прийняття обмінного файлу є складовою процедури розробки проекту землеустрою, рішення Боронявської сільської ради від 12 жовтня 2007 року не могло бути прийнятим, оскільки на цей момент сам проект землеустрою, ще не був розроблений. Що передбачено абз. 4 п. 2.3. Порядку, яким встановлено, що після проведення державної землевпорядної експертизи технічна документація разом з реєстраційною карткою (картками) та висновком державної землевпорядної експертизи передаються до територіального органу земельних ресурсів для підготовки відповідних рішень органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування щодо надання або передачі земельної ділянки у власність або користування.

Відповідно до ч. 2 ст. 118 ЗК України (в редакції на час прийняття оскаржуваного рішення), якою встановлювалось, що рішення органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо приватизації земельних ділянок приймається у місячний строк на підставі технічних матеріалів та документів, що підтверджують розмір земельної ділянки.

За таких обстави, суд вважає недоречними відповідні посилання відповідача у відзиві, що ОСОБА_3 набув спірну земельну ділянку відповідно до вимог законодавства у сфері земельних відносин та у хронологічній послідовності здійснив усі належні дії щодо отримання права власності на земельну ділянку.

З огляду на вищенаведене, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і правильного вирішення спору, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 21, 373, 391, 393, ЦК України, ст.ст. 125, 152, 158 ЗК України, суд -

У Х В А Л И В:

Визнати незаконним рішення одинадцятої сесії п`ятого скликання Боронявської сільської ради Хустського району від 12 жовтня 2007 року «Про внесення змін до рішень сесії «Про безоплатну передачу земельних ділянок у приватну власність» в частині внесення змін в рішення Боронявської сільської ради 14 сесії 21 скликання від 03.02.1994 року «Про безоплатну передачу земельної ділянки у приватну власність» громадянину ОСОБА_3 , в частині для ведення особистого селянського господарства, зміни площі земельної ділянки з 0.14 на площу 0,2298, яка розміщена в АДРЕСА_2 площею 0,1968.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 455125, виданий 12 лютого 2009 року ОСОБА_3 , щодо земельної ділянки за кадастровим номером :01:001:0166 розміром 0,1968 га, цільове призначення земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства, та скасувати державну реєстрацію даної земельної ділянки в Державному земельному кадастрі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Хустського

районного суду: Кемінь В.Д.