ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року

м. Хмельницький

Справа № 674/661/24

Провадження № 22-ц/4820/1612/24

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.

розглянув в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України цивільну справу № 674/661/24 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

В квітні 2024 року ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду з позовом та просило ухвалити рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 1140-1421 від 12 січня 2023 року в розмірі 110 000 грн., з яких 22 000 грн прострочена заборгованість за кредитом та 88 000 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами, а також стягнути судові витрати.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначав, що 12 січня 2023 року, сторони уклали в електронній формі договір про відкриття кредитної лінії № 1140-1421 за умовами якого Товариство надало ОСОБА_1 кредит у розмірі 22 000 грн, строк кредитування 300 календарних днів, базовий період 14 днів, при цьому передбачено комісію за видачу кредиту 15% від суми кредиту. Також сторонами передбачено нарахування процентів за користування кредитом, зокрема стандартна процентна ставка становить 1,5% в день користування кредитом від непогашеної суми кредиту, також може бути застосована знижена відсоткова ставка 1,2 % в день користування кредитом. Позивач, через АТ КБ «ПриватБанк», з яким укладено договір № 4010 про надання послуг в системі LiqPay, відповідачці видав кредитні кошти на картковий рахунок вказаний нею в особистому кабінеті. У свою чергу , ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитними коштами, однак не виконала свої обов`язки за кредитним договором, у зв`язку з чим, станом на 20 березня 2024 року загальний розмір заборгованості відповідачки становить 123 376 грн і складається з 3 300 грн прострочена заборгованість по комісії за видачу кредиту; 22 000 грн прострочена заборгованість за кредитом; 98 076 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності і частково списання заборгованості за нарахованою комісією та процентами у загальній сумі 13 376 грн за умовами погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 110 000 грн, вказаний розмір заборгованості позивач просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь.

Рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії №1140-1421від 12.01.2023року в сумі 110 000, з яких: 22 000 грн, прострочена заборгованість за кредитом, 88 000 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Вирішено питання щодо стягнення судового збору.

ОСОБА_1 частково не погодилася з таким рішенням суду першої інстанції, подала апеляційну скаргу, в частині стягнення з неї відсотків в сумі 88 000 грн, оскільки рішення суду в цій частині постановлено з порушенням норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права. Так, судом не прийнято до уваги що, 17 березня 2022 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану № 2120-ІХ від 15 березня 2022 року, зокрема його положення стосується питань кредитування. А саме, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, перед кредитором за таке просторочення, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Тому вона звільнена від обов`язку щодо сплати процентів які нараховані з 24 лютого 2022 року, як це передбачено пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України. Вказана позиція відповідає положенням закону України «Про споживче кредитування». Крім того, апелянтка вказує, що стягнення відсотків у визначеному кредитодавцем розмірі свідчить про несправедливі умови кредитного договору, оскільки розмір нарахованих відсотків більше ніж на 50% перевищує розмір тіла кредиту. Також посилається, що згідно п 4.8 кредитного договору, строк кредитування становить до 08.11.2023 року, між тим позивачем нараховано відсотки включно до 20.03.2024 року, що також свідчить про безпідставне нарахування відсотків вже після спливу строку кредитування. Крім того, відповідачка просить врахувати її соціальний статус, оскільки вона є одинокою матір`ю та має низький рівень зарплати.

Тому, ОСОБА_1 просить скасувати рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року в частині стягнення відсотків за кредитним договором в сумі 88 000 грн та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

ТзОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» подало відзив на апеляційну скаргу, посилається на її безпідставність та необґрунтованість, так між сторонами були погоджені всі умови кредитування в тому числі і щодо встановлених процентних ставок, наведений розмір заборгованості за кредитним договором підтверджено належними та допустимими доказами, а саме відповідним розрахунком заборгованості. Товариством за прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором не нараховувалися ні штраф ні пеня за таке прострочення, лише нараховувалися відсотки згідно погоджених умов договору. Строк кредитного договору закінчився 07 листопада 2023 року і нарахування процентів після цього припинилося, що відображено у розрахунку.

Рішення суду в частині стягнення з відповідачки грошових коштів в сумі 22 000 грн - тіла кредиту в апеляційному порядку не оскаржено та в силу вимог ст. 367 ЦПК України апеляційним судом не переглядається.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України ( в редакції, яка діяла на момент відриття провадження у справі) апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, 12 січня 2023 року між ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1140-1421, за умовами якого ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачці кредит у розмірі 22 000 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути кредитні кошти та сплатити нараховані відсотки відповідно до умов кредитного договору.

Звертаючись до суду з даним позовом, ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» посилалося, що через неналежне виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 допустила заборгованість, тому позивач просив, стягнути з ОСОБА_1 на його користь заборгованість за кредитним договором № 1140-1421 від 12 січня 2023 року в розмірі 110 000 грн., з яких 22 000 грн прострочена заборгованість за кредитом та 88 000 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків.

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України).

В силу положень ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Із прийняттям Закону України Про електронну комерцію № 675-VIII від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

У статті 3 вказаного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 зазначеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (частина 6 статті 11 вказаного Закону).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - частина 12 статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України Про електронний цифровий підпис, за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи, сторони уклали в електронній формі кредитний договір шляхом приєднання ОСОБА_1 до запропонованих товариством Правил відкриття кредитної лінії № 1140-1421за умовами цього договору ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» надало відповідачці кредит, а та, у свою чергу, зобов`язалася повернути кредит і сплатити проценти за користування кредитними коштами.

Невід`ємною частиною цього Договору є Правила відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті Товариства. Приймаючи умови договору, клієнт підтверджує, що він ознайомлений з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

Відповідно до п.п.2.1, 2.2 кредитного договору кредитодавець відкриває для позичальника невідновлювальну кредитну лінію на наступних умовах, визначених цим договором. Кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позичальника шляхом надання грошових коштів позичальнику на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку передбаченому цим договору.

Згідно з п. 2.3 кредитного договору для мінімізації загальних витрат Позичальника за Кредитом Кредитодавець рекомендує Позичальнику здійснити повне погашення Кредиту протягом перших 70 днів з дати отримання коштів.

Відповідно до п. 3.1 цей Договір укладається сторонами у вигляді електронного договору у розумінні Закону України «Про електронну комерцію».

Згідно з п. 3.2. Договору для укладення цього Договору, у порядку встановленому Правилами, позичальник надає кредитодавцю інформацію щодо бажання отримати кредит, шляхом заповнення на веб-сайті кредитодавця https://creditkasa.com.ua усіх граф відповідної форми. Надаючи таку інформацію, позичальник вказує повні, точні та достовірні особисті дані, заповнення яких передбачено відповідною сторінкою веб-сайту кредитодавця та які необхідні для укладення нового договору. Позичальник несе відповідальність за дійсність та достовірність таких даних.

Згідно з п. 4.1. Розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту 22000 грн, дата видачі якого 12.01.2023 року.

Згідно з 4.3. Плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування Кредитом. Тип процентної ставки за користуванням Кредитом - фіксована. Процентна ставка за користуванням Кредитом не змінюється протягом усього строку користування Кредитом, однак Позичальнику на умовах, вказаних у даному Договорі (програма лояльності), може надаватися можливість скористатися Кредитом за Промо-ставкою та/або Пільговою, та/або Зниженою процентними ставками. Надані клієнту в межах програм лояльності ставки діють і залишаються незмінними протягом усього періоду дії пропозиції в межах програми лояльності за умови дотримання клієнтом усіх умов відповідної програми лояльності.

Відповідно до п.4.4. Базовий період складає 14 календарних днів. Перебіг першого базового періоду починається з дати надання видачі Кредиту та закінчується в дату останнього календарного дня першого базового періоду. Перебіг кожного наступного Базового періоду починається з наступної дати за датою закінчення попереднього Базового періоду, крім наступного випадку: якщо Позичальник у поточному Базовому періоді має заборгованість зі сплати процентів і здійснив повне погашення цієї заборгованості, в дату погашення вказаної заборгованості перебіг поточного Базового періоду припиняється достроково та з наступного календарного дня починається перебіг наступного Базового періоду. Перебіг останнього Базового періоду закінчується в останній день строку дії цього Договору.

Згідно п.4.5. Сплату процентів за користування Кредитом Позичальник зобов`язаний здійснювати не пізніш останнього дня кожного Базового періоду. Проценти за користування Кредитом вважаються: сплаченими з моменту зарахування грошових коштів на банківський рахунок Кредитодавця. Позичальник підписанням цього Договору підтверджує та розуміє, що після ініціювання Позичальником переказ коштів з власного рахунку на рахунок Кредитодавця проходить певний час до моменту зарахування сплачених Позичальником коштів на рахунок Кредитодавця, а також те, що ризики того, що сплаче Позичальником кошти можуть надійти на рахунок Кредитодавця із затримкою, несе Позичальник.

Відповідно до п.4.6. кредитного договору нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, починаючи з дня видачі Кредиту до дати фактичного повернення всієї суми Кредиту, за наступною ставкою: Стандартна процентна ставка становить 1,50% за кожен день користування Кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього Договору, за виключенням строку використання права користування Кредитом за Зниженою, та/або Пільговою процентною ставкою) .

Згідно з п.4.9. кредитного договору строк кредитування, тобто, строк на який надається кредит позичальнику: 300 календарних днів з моменту перерахування Кредиту Позичальнику (далі - Строк кредитування). Дата повернення (виплати) кредиту 08.11.2023 року. Строк Договору є рівним Строку кредитування. В частині виконання зобов`язань Договір діє до повного та належного виконання Сторонами своїх зобов`язань за Договором. Продовження Строку кредитування в односторонньому порядку Кредитодавцем або Позичальником не допускається. Подовження Строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою Сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань Позичальника.

Відповідно до п.4.11. кредитного договору, орієнтовна загальна вартість Кредиту на дату укладення Договору (за весь строк кредитування) складає: 104 500 грн. та включає в себе: суму Кредиту, комісію за видачу кредиту та проценти за користування Кредитом.

Пунктом 8.5 кредитного договору, передбачено, що у разі прострочення Позичальником сплати процентів за користування Кредитом на строк понад один календарний місяць, Кредитодавець має право вимагати від Позичальника повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за весь строк фактичного користування Кредитом до настання дати закінчення Строку кредитування, визначеного п.4.9 даного Договору.

Таким чином, кредитним договором визначено строк його дії до 08.11.2023 року та право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, які припиняються після спливу визначеного договором строку кредитування, відповідачка з умовами кредитного договору та правилами відкриття кредитної лінії, які розміщені на сайті товариства, була ознайомлена під час оформлення заявки на отримання кредитних коштів, шляхом підписання вказаних документів електронним підписом з одноразовим ідентифікатором А 7674.

Отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі 22000 грн. підтверджується довідкою ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» про перерахування ОСОБА_1 суми кредиту 22 000 грн. за договором № 1140-1421 від 12.01.2023 року за допомогою системи LIQPAY, платіж на платіжну карту № НОМЕР_1 та не заперечується відповідачем.

Таким чином кредитодавець виконав своє зобов`язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти згідно умов кредитного договору, за умовами якого ОСОБА_1 зобов`язалася повернути отримані нею грошові кошти у визначений договором строк, однак, позичальник свої зобов`язання за договором не виконала та не повернула отримані в борг грошові кошти, внаслідок чого виникла заборгованість за вказаним договором.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, 12.01.2023 року відповідачка отримала кредитні кошти у розмірі 22 000 грн, у період з 12.01.2023 року по 25.01.2023 року, який є пільговим періодом, Товариство нараховувало відсотки за користування коштами згідно пільгової відсоткової ставки 1,2% за кожен прострочений день, а з 26.01.2023 року по 08.11.2023 року згідно погодженої між сторонами базової відсоткової ставки 1,5 % за кожен день прострочення.

ОСОБА_1 отримавши кредитні кошти жодного погашення не здійснила, тому товариство правомірно згідно погоджених умов договору, протягом пільгового періоду 14 днів відповідачу нарахувало 264 грн процентів, а протягом 286 днів по 330 грн процентів, таким чином розмір простроченої заборгованість за процентами склав 98 076 грн, яка нараховувалася до 08.11.2023 року, тобто до закінчення строку дії кредитного договору, після закінчення строку дії договору заборгованість по процентам не нараховувалася.

Таким чином, відповідачка допустила неналежне виконання зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка добровільно ОСОБА_1 не сплачується.

Отже, позовні вимоги ТзОВ Укр Кредит Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором є доведеними та обґрунтованими належними доказами у справі.

При цьому, позичальник скориставшись своїм правом зменшив розмір простроченої заборгованості за процентами 13 376 грн, таким чином зменшивши її загальний розмір до 88 000 грн.

Тому, враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.

Зібрані докази вказують на те, що ТзОВ «Укр Кредит Фінанс» і ОСОБА_1 уклали в електронній формі кредитний договір, який підписаний сторонами електронним підписом. ОСОБА_1 підписала цей договір одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем А7674), направленим товариством на телефонний номер відповідачки.

Отже, сторони у письмовій формі досягли згоди з усіх істотних умов кредитного договору, зокрема, щодо розміру кредитного ліміту, порядку його надання та повернення, строку кредитування, порядку нарахування та сплати процентів, прав і обов`язків сторін, відповідальності за порушення умов договору тощо.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за укладеним сторонами кредитним договором, а тому з неї на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» слід стягнути прострочену заборгованість в повному обсязі.

Суд першої інстанції правильно визначив розмір заборгованості за кредитним договором і цей розмір відповідачем не спростований.

Посилання апелянтки на те що судом не застосовано положень Закону України від 15 березня 2022 року № 2120-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» в частині звільнення її від відповідальності, а саме щодо сплати відсотків и на період воєнного стану, слід відхилити, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 18 «Прикінцевих та перехідних положень» ЦК України, який доповнений Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану» від 15 березня 2022 року № 2120-IX та набрав чинності 17 березня 2022 року, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

В даному випадку, кредитодавцем нараховано передбачені договором проценти за користування кредитом, нарахування яких припинено після спливу визначеного цим договором строку кредитування, при цьому позивач не пред`являв до позичальника вимоги відповідно до статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання, в тому числі стягнення на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.

Таким чином, як вбачається з аналізу положень пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» та статей 1046, 1049, 1050, 1054 ЦК України, колегія суддів суду вважає, що на даний кредитний договір не розповсюджується дія пункту 18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України.

Відповідно до статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», яка регулює визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача, продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Частиною третьої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що несправедливими є, зокрема умови договору про: встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; установлення обов`язкових для споживача умов,з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору; обмеження відповідальності продавця (виконавця, виробника) стосовно зобов`язань, прийнятих його агентами, або обумовлення прийняття ним таких зобов`язань додержанням зайвих формальностей.

Як було встановлено судом першої інстанції, Кредитний договір №1140-1421 не містить жодних положень, які Закон України «Про захист прав споживачів» визначав би як несправедливі та такі, які спричиняють істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Тому, твердження апелянта щодо того, що встановлений сторонами договору розмір відсотків 1,2% - 1,5% за кожен день, що в результаті становить 98 076 грн., є несправедливим у розумінні статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» та порушує принцип розумності та добросовісності, що є наслідком дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальника як споживача послуг фінансової установ, оскільки встановлює вимогу щодо сплати непропорційно великої суми відсотків, не спростовують висновків суду.

Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

З позовом про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії від 12.01.2023 року № 1140-1421 в частині визначення розміру відсотків за користування кредитними коштами ОСОБА_1 не зверталася.

Решта доводів апеляційної скарги не дають підстав для висновку про її обґрунтованість, а зводяться до переоцінки доказів, незгоди з висновками суду по їх оцінці та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального закону.

Ухвалюючи рішення у справі суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, дійшов правильного висновку про задоволення позову, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 13 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 28 серпня 2024 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С. Гринчук

Т.В. Спірідонова