ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1052/24 Номер провадження 22-ц/814/3155/24Головуючий у 1-й інстанції Шатілова Л. Г. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
У Х В А Л А

19 серпня 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М.

вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 червня 2024 року та на додаткове рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 липня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів,

в с т а н о в и в:

Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 червня 2024 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів.

Додатковим рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 04 липня 2024 року заяву представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Видюк Дмитра Володимировича задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3500 ( три тисячі п`ятсот) гривень 00 копійок.

Рішення та додаткове рішення оскаржено ОСОБА_1 ..

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 02 серпня 2024 року апеляційну скаргу в частині оскарження рішення районного суду залишено без руху у зв`язку із відсутністю обґрунтованого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

14 серпня 2024 року до апеляційного суду надійшла уточнена апеляційна скарга в якій повторно заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, з підстав, які вже були попередньо наведені скаржником.

А саме вказано, що апеляційна скарга на рішення вже була складена адвокатом і скаржниця планувала вчасно її подати, проте у зв`язку із постановленням районним судом додаткового рішення, виникла необхідність ознайомлення із вказаним рішенням та внесення змін до апеляційної скарги, на що необхідний певний час. Тому вважає, що строк був пропущений з поважних причин та прохає його поновити.

Апеляційний суд щодо цього зазначає наступне.

У постанові КАС ВС від 9 листопада 2020 року (справа № 420/1813/19) вказано, що «Підстави пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, подання апеляційної скарги.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на оскарження судового рішення та вирішення питання поновлення строків на таке оскарження у рішеннях ЄСПЛ сформувалась стала практика, відповідно до якої поновлення строків на оскарження може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки скаржника.»

В положеннях ЦПК України відсутній вичерпний перелік підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішень суду. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Разом з тим, право суду на поновлення строку не є безмежним.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод проголошено право на справедливий судових розгляд.

Одним із елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження судового рішення, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника судового розгляду.

Поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення без доведеності поважності причин його пропуску не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Устименко проти України» від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення у справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

За правовим змістом зазначених норм, строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції може бути поновлений скаржникові виключно у разі, коли він пропущений з поважних причин, які об`єктивно позбавляли останнього реалізувати своє законне право на оскарження судового рішення.

Варто також наголосити, що додаткове рішення може бути оскаржено окремо від основного рішення районного суду, адже положення ЦПК України не містять такого обов`язку як оскарження вказаних рішень в одній апеляційній скарзі.

Системний аналіз статей 270, 352, 356, 357 ЦПК України не дає підстав для висновку про те, що процесуальним законом не передбачена можливість оскарження в одній апеляційній скарзі одночасно двох процесуальних документів: рішення суду і додаткового рішення суду, ухвалених судом першої інстанції в одній справі. Проте, як зазначалося вище, це є правом скаржника, а не його обов`язком.

Отже, в даному випадку, колегія суддів не вбачає причини пропуску строку на апеляційне оскарження поважними у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 мала можливість окремо оскаржити рішення районного суду та подати апеляційну скаргу у строки встановлені ЦПК України.

Відповідно до ч.4 ст.357 ЦПК України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Пунктом 4 частини 1 статті 358 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

З огляду на те, що ОСОБА_1 у зазначений строк не усунула недоліки апеляційної скарги, то у відкритті апеляційного провадження слід відмовити відповідно до п.4 ч.1 ст.358 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.357, 358 ЦПК України суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 05 червня 2024 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.А. Лобов

Судді А.І. Дорош

В.М. Триголов