Справа № 331/3783/22
Провадження № 2/331/55/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» вересня 2024 р. м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді Антоненко М.В.

при секретарі - Байрамовій Д.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів.

Просить суд, розірвати кредитний договір б/н від 22.07.2022 року, укладений між ОСОБА_1 , та Акціонерним товариством «Комерційний банк «ПриватБанк», на загальну суму у розмірі 59 740,70 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сорок гривень 70 копійок); припинити нарахування по картці/рахунку ОСОБА_1 , в Акціонерному товаристві Комерційному банку «ПриватБанк» щомісячних платежів за кредитним договором б/н від 22.07.2022 року на загальну суму у розмірі 59 740,70 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сорок гривень 70 копійок) та заборгованості по ньому, скасувати раніше нараховані щомісячні платежі та заборгованість по вказаному кредитному договору.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є споживачем банківських послуг Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» згідно договору SAMDN500TC003630224 від 13.08.2010 року.

22.07.2022 року о 17 год. 24 хв. невстановлені та невідомі особи, вчинили кримінальне правопорушення, а саме: шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки, за допомогою чат-боту в соціальній мережі «Телеграм» заволоділи грошовими коштами кредитного ліміту у розмірі 59740,70 грн, які обліковувались на картці цього банку № НОМЕР_1 , рахунок № НОМЕР_2 , яка перебуває у користуванні позивачки. Вказані кошти зловмисниками були перераховані без участі позивачки та без її розпорядження, на рахунок невідомої їй особи, ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий (згідно платіжного доручення 99999), на рахунок НОМЕР_3 в банку код 305299, про що достеменно відомо відповідачу. Про те, що кримінальне правопорушення - шахрайство було вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки свідчить напис на електронному зображенні картки № НОМЕР_1 в додатку «Privat24», а саме «иЗВИНИТЕ ПОЖАЛУЙСТА».

Позивачка не вчиняла будь-яких розпоряджень на списання грошових коштів зі свого рахунку, в тому числі з кредитного ліміту, встановленого на картці № НОМЕР_1 зокрема шляхом подання платіжних доручень до АТ КБ «ПриватБанк» ані письмово, aнi в електронному вигляді з використанням електронної системи «Приват24», або у будь-який інший спосіб, а отже не укладала 22.07.2022 року кредитний договір з відповідачем.

Протягом всього часу користування послугами відповідача, позивачка належним чином виконувала та продовжує виконувати свої зобов`язання, передбачені Умовами та Правилами надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а саме: відомості про логін та пароль третім особам не розголошувала телефон/пристрій, який використовується для підключення Фінансового номеру телефону та/або доступу до програмних комплексів Банку без нагляду не залишала, не втрачала.

Відразу після незаконного списання з картки № НОМЕР_1 грошових коштів кредитного ліміту позивачка виконала вимоги статті 87 Закону України «Про платіжні послуги», пункту 6 розділу VI. «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій і управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України №705 від 05.11.2014 року, а також пунктів 1.1.2.1.10. та 2.1.4.11.1. Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а саме: повідомила відповідача про факт незаконного списання (неналежну платіжну операцію) з картки № НОМЕР_1 грошових коштів, в чат-оилайн відповідача та виконала дії, необхідні для блокування картки.

Так, позивачка з метою унеможливлення проведення незаконних (неналежних) платіжних операцій невстановленими особами з картки № НОМЕР_1 та повідомлення про ці обставини співробітникам Відповідача, повідомила відповідача про вказані вище факти повідомленням в чат-онлайн. Лише о 22 год. 48 хв. співробітники відповідача через чат-онлайн повідомили їй наступне: «Юліє, дуже зросла кількість звернень під час війни, зокрема від українців з окупованих територій і які виїхали з районів бойових дій. Ми намагаємось відповідати всім, але звернень у кілька разів більше, ніж можуть прийняти наші оператори. То ж сподіваємось на Ваше розуміння і пропонуємо звернутися до розділу «Популярні питання».

Оскільки позивачка стала свідком вчинення невстановленими та невідомими їй особами кримінального правопорушення, незаконного заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами відповідача вона 27.07.2022 року звернулась до органів Національної поліції з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

28.07.2022 року в Єдиному реєстрі досудових розслідувань було зареєстровано кримінальне провадження за №0000395 за фактом вчинення невстановленими особами кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 190 Кримінального кодексу України (шахрайство, вчинене шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки), що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.07.2022 року.

В той же час, 22.07.2022 року в момент скоєння невстановленими особами кримінального правопорушення та незаконного заволодіння грошовими коштами відповідача шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки останнім з позивачкою було укладено кредитний договір на суму 59 740,70 грн., який покладає на неї зобов`язання, зокрема з повернення грошових коштів (кредиту) та сплати процентів за користування кредитом, які вона на себе не брала, оскільки кредитний договір з відповідачем 22.07.2022 року не укладала.

Про те, що за заявою позивачки органами Національної поліції розпочато досудове розслідування вона 10.08.2022 року повідомила відповідача, направивши 10.08.2022 року на його адресу відповідну заяву.

Вказаною заявою вона запропонувала відповідачу реалізувати його права, передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України та в межах кримінального провадження №0000395 звернутися з цивільним позовом до осіб, які вчинили кримінальне правопорушення про стягнення завданої цим правопорушенням майнової шкоди.

Також цією заявою вона просила відповідача: анулювати кредитний договір від 22.07.2022 року, безпідставно укладений між ними на суму 59 740,70 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сорок гривень 70 копійок); припинити нарахування по картці/рахунку № НОМЕР_1 щомісячних платежів за кредитним договором від 22.07.2022 року та заборгованості по цьому договору у розмірі 59 740,70 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сорок гривень 70 копійок), які були оформлені на Позивачку 22.07.2022 року, а також скасувати раніше нараховані платежі та заборгованість по кредитному договору від 22.07.2022 року у розмірі 59 740,70 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч сімсот сорок гривень 70 копійок).

29.08.2022 року Позивачка отримала від відповідача відповідь, якою відповідач фактично залишив без задоволення заяву позивачки від 10.08.2022 року.

Відмова відповідача вмотивована зокрема тим, що «...переказ коштів з картки № НОМЕР_1 був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24. Вхід в Приват24 був здійснений під Вашою авторизацією. При даній процедурі клієнт вводить свої ім`я користувача і пароль та входить у Приват24, створює необхідний платіж, вводить тільки йому відомий ключ доступу і після цього до Банку надходить платіжне доручення, відповідно до якого Банк здійснює переказ коштів.

Вказані дії можливо було здійснити лише за допомогою використання Вашого фінансового телефону та іншої особистої інформації.».

На теперішній час відповідач за вказаним вище кредитним договором безпідставно нараховує позивачці проценти за користування кредитними коштами.

Такі дії відповідача є безпідставними та незаконними, оскільки позивачка кредитний договір з відповідачем не укладала, жодних розпоряджень на списання грошових коштів у загальному розмірі 59 740,70 грн. з карти та рахунку не вчиняла, в тому числі з кредитного ліміту, встановленого на картці № НОМЕР_1 , зокрема шляхом подання платіжних доручень до відповідача ані письмово, ані в електронному вигляді з використанням електронної системи «Приват24», або у будь-який інший спосіб.

Відсутність волевиявлення позивачки на проведення 22.07.2022 року транзакцій із списання коштів кредитного ліміту з її банківського рахунку шляхом перерахування коштів невідомій особі, ОСОБА_2 , РНОКПП невідомий, на рахунок НОМЕР_3 в банку код 305299, без участі позивачки, свідчить про надання відповідачем послуг неналежної якості.

Відповідач, не виконав свій обов`язок, передбачений приписами статті 68 Закону України «Про платіжні послуги» та положеннями пункту 2.3.1.2.11.1. Умов та Правил надай банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», в редакції станом на 22.07.2022 року, згідно яких: «Банк зобов`язаний прийняти до виконання дистанційні розпорядження оформлені і підтверджені належним чином. |

Дистанційне розпорядження вважається переданим Клієнтом і прийнятим Банком до виконання, якщо Клієнт:

- для доступу в Систему ввів правильні логін (номер мобільного телефону) і пароль

- підтвердив вхід в Систему через додаткову перевірку Клієнта будь-яким шляхом,

- підтвердив дистанційне розпорядження на проведення переказу через підтвердження ініціювання переказу Клієнта шляхом введення одноразового паролю ОТР та/або шляхом зчитування QR коду та/або перевіркою ПІН-коду картки та/або шляхом IVR дзвінка та/або дзвінка оператора ОКЦ на фінансовий номер телефону.»

Також, відповідач не виконав свій обов`язок, передбачений приписами пункту 7 розділу VI. «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління НБУ від 05.11.2014 р. № 705, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, а саме: після надходження повідомлення від позивачки про те, що не виконувалися платіжні операції негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3).

Аналіз вищенаведених норм Закону України «Про захист прав споживачів» свідчить про те, що позивачка є споживачем фінансових послуг, а відповідач - їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг.

У частині першій статті 1066 Цивільного кодексу України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Частиною 1 статті 1068 ЦК України передбачено, що банк зобов`язаний вчиняти длі клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до приписів статті 1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунку клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунку клієнта без його розпорядження лише на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом.

Згідно приписів статті 1073 ЦК України, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунку, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані

яання збитки, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 3 статті 1092 ЦК України передбачено, що якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та Закону.

Поняття та загальний порядок виконання платіжних операцій в Україні визначає Закон України «Про платіжні послуги», який також встановлює виключний перелік платіжних послуг та порядок їх надання, категорії надавачів платіжних послуг та умови авторизації їх діяльності, визначає загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, загальні засади випуску та використання в Україні електронних грошей та цифрових грошей Національного банку України, установлює права, обов`язки та відповідальність учасників платіжного ринку України, визначає загальний порядок здійснення нагляду за діяльністю надавачів платіжних послуг, надавачів обмежених платіжних послуг, порядок здійснення оверсайта платіжної інфраструктури.

У відповідності до приписів пункту 28) частини 1 статті 1 Закону України «Про платіжні послуги», користувач платіжних послуг - фізична особа або юридична особа, яка отримує чи має намір отримати платіжну послугу як платник або отримувач (або обидва одночасно) та/або є власником електронних грошей (цифрових грошей Національного банку України), а в разі надання послуг банком - клієнт банку;

Вказаний Закон також надає визначення поняттю надавач платіжних послуг, зокрема надавач платіжних послуг з обслуговування рахунку - надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок платника для виконання платіжних операцій (пункт 36).

В той же час, у відповідності до приписів частин 1, 2,4 статті 67 Закону України «Про платіжні послуги», надавачі платіжних посдуг зобов`язані запровадити систему захисту інформації, що має забезпечувати безперервний захист інформації про виконання платіжних операцій та індивідуальної облікової інформації на всіх етапах її формування, обробки, передавання та зберігання.

Система захисту інформації має забезпечувати цілісність, конфіденційність, доступність та простежуваність інформації, що формується, обробляється, передається та зберігається під час виконання платіжних операцій, відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Національного банку України. Надавачі платіжних послуг зобов`язані виконувати встановлені законодавством вимоги щодо захисту інформації.

Працівники надавачів платіжних послуг зобов`язані виконувати вимоги законодавства щодо захисту інформації під час виконання платіжних операцій, зберігати таємницю небанківського надавача платіжних послуг (або іншу інформацію з обмеженим доступом) та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту такої інформації.

За приписами частини статті 68 Закону України «Про платіжні послуги», електронна взаємодія надавача платіжних послуг із користувачем здійснюється лише після автентифікації користувача, який є фізичною особою, або уповноваженого представника користувача, який є юридианою особою.

Приписи частини 3 статті 68 Закону України «Про платіжні послуги» покладають на надавачів платіжних послуг зобов`язання застосовувати посилену автентифікацію користувача під час:

1) отримання користувачем доступу до рахунку за допомогою засобів дистанційної комунікації;

2) ініціювання дистанційної платіжної операції;

3) будь-яких інших дій у разі підозри вчинення шахрайства (або існування ризику шахрайства) чи інших неправомірних дій (або існування ризику вчинення інших неправомірних дій).

У відповідності до приписів частин 4, 5 статті 68 Закону України «Про платіжні послуги», надавачі платіжних послуг зобов`язані розробити та застосовувати елементи посиленої автентифікації, які мають бути незалежними, щоб виявлення факту несанкціонованого доступу до одного захищеного елемента або його розголошення не загрожувало надійності інших елементів, а також запровадити заходи із забезпечення захисту конфіденційності даних автентифікації.

Для проведення дистанційних платіжних операцій надавачі платіжних послуг зобов`язані застосовувати посилену автентифікацію платника, що включає використання унікальних для кожної окремої операції даних, які дають змогу пов`язувати (в результаті виконання алгоритму співставляти контрольний показник з даними операції) операцію на певну суму і конкретного отримувача.

Згідно пункту 42) частини 1 статті 1 Закону України «Про платіжні послуги», неналежна платіжна операція - платіжна операція, внаслідок якої з вини особи, яка не є ініціатором або надавачем платіжних послуг, здійснюється списання коштів з рахуні неналежного платника та/або зарахування коштів на рахунок неналежного отримувача чи видача йому коштів у готівковій формі.

Закон України «Про платіжні послуги» також надає визначення поняттю неакцептована платіжна операція, якою згідно пункту 39) частини 1 статті 1 Закону є платіжна операція, виконана надавачем платіжних послуг платника на підставі наданої ініціатором платіжної інструкції без отримання згоди платника (крім примусового списання (стягнення) або після відкликання такої згоди, а також поняттю неналежний платник, яким згідно пункту 44) частини 1 статті 1 Закону є особа, з рахунку якої списано кошти без законних підстав (помилково або неправомірно).

За приписами частини 1 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги», надавач платіжних послуг несе відповідальність перед користувачами за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій відповідно до цього Закону та умов укладених між ними договорів, якщо не доведе, що платіжні операції виконані цим надавачем платіжних послуг належним чином.

У відповідності до положень частини 4 статті 87 Закону України «Про платіжв послуги», платник зобов`язаний негайно після того, як така інформація стала йому відома повідомити надавача платіжних послуг у визначеному договором порядку про факт виконання з його рахунку неналежної або неакцєптованої платіжної операції для отримання відшкодування за такою операцією.

За приписами частини 12 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги», надавачі платіжних послуг, що обслуговують платників, несуть перед ними відповідальність за неакцептованими платіжними операціями. У разі виконання неакцєптованої платіжної операції надавач платіжних послуг зобов`язаний негайно після виявлення факту виконання неакцєптованої платіжної операції або після отримання повідомлення платника (залежно від того, що відбувалося раніше) повернути за рахунок власних коштів суму неакцєптованої платіжної операції на рахунок платника, а також сплатити йому пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день від дня списання з рахунку платника коштів за неакцептованою платіжною операцією до дня повернення коштів на рахунок платника. Надавач платіжних послуг зобов`язаний також відшкодувати платнику суму утриманої/сплаченої неналежним платником комісійної винагороди за виконану неакцептовану платіжну операцію (за наявності такої комісійної винагороди).

Також Законом України «Про платіжні послуги» передбачено, що надавачі платіжних послуг несуть відповідальність перед користувачами за дії або бездіяльність своїх працівників, залучених комерційних агентів та надавачів платіжних послуг - посередників, у тому числі за невиконання або неналежне виконання платіжних операцій та/або за заподіяну шкоду (частина 20 статті 86 Закону України «Про платіжні послуги»). Відповідно до пунктів 6-8 розділу VI. «Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками» Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705, яке діяло на момент виникнення спірних правовідносин, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або іуги використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які невиконувалися користувачем, зобов`язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, встановлених договором.

Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов`язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу.

Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення два помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

15.12.2022 р. від відповідача АТ КБ «ПриватБанк» до суду надійшов письмовий відзив, в якому відповідач позов не визнав, посилаючись на те, що ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність за них несе повністю позивачка ОСОБА_1 , бо всі перекази від 22.07.2022 р. було вчинено хоч й невідомими особами-шахраями, але були здійснені саме санкціоновано самою клієнткою, яка надала цим особам доступ до її власного додатку Приват24 та її банківських рахунків/карток.

Ухвалою суду від 14.04.2023 р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 16.06.2023 року на 10:00.

Ухвалою суду від 11.06.2023 р. задоволено клопотання представника відповідача ПАТ КБ «Приватбанк» про витребування доказів; Зобов`язано Білгород Дністровський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області невідкладно надати суду належним чином завірену копію протоколу допиту потерпілої ОСОБА_1 за матеріалами кримінального провадження внесених до ЄРДР 28.07.2022 р. за № 0000395; Зобов`язано Білгород Дністровський районний відділ поліції Головного управління Національної поліції в Одеській області повідомити суд в якій стадії знаходиться розслідування кримінального провадження відомості про яке внесені до ЄРДР 28.07.2022 р. за № 0000395.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Мазур О.С. позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» в судовому засіданні проти позову ОСОБА_1 заперечувала, вважала її вимоги необґрунтованими. Посилалсь на доводи, викладені у відзиві на позов.

Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі.

Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно зі ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності.

В обґрунтування позовних вимог сторони надали суду наступні письмові докази:

Копії підписаних анкет-заяв про приєднання ОСОБА_1 до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. (а.с.46,47)

Засвідчені скріншоти копії сторінок чат-боту «UNICEF - сервіс для допомоги» в соціальній мережі «Телеграм» (а.с.12,13)

Засвідчена скріншот копія сторінки в мережі Інтернет за посиланя unicef.privatbanks24.com. (а.с.14)

Засвідчена копія платіжного доручення №P24AP25A78145725D249297 від 22.07.2022 р. відповідно до якого ОСОБА_1 перерерахувала ОСОБА_2 29000,34 грн. (а.с.15)

Засвідчена копія платіжного доручення №P24AP25A78145431D644887 від 22.07.2022 р., відповідно до якого ОСОБА_1 перерерахувала ОСОБА_2 29000,34 грн. (а.с.16)

Засвідчений скріншот копії сторінок «Помощь online» Приват 24. (а.с.17-25)

Засвідчений скріншот копія сторінки «Privat24» на мобільному пристрої ОСОБА_1 (а.с.26)

Засвідчена копія виписки з картки/рахунку ОСОБА_1 від 04.08.2022 р. №GVBA70O46RO9AVLH. 27(а.с.27)

Засвідчена копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 29.07.2022 року, кримінальне провадження №0000395. (а.с.28)

Листування ОСОБА_1 з АТ КБ «ПриватБанк». (а.с.29-34)

Із заявлених позовних вимог та наданих суду доказів вбачається, що на підставі підписаних анкет-заяв про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, між ПриватБанком та Позивачкою склалися договірні правовідносини щодо надання банківських послуг. На підставі цих анкет-заяв Банком видавалися клієнтові платіжні та кредитні картки і на час здійснення спірної операцій діяла кредитна картка за номером НОМЕР_1 зі встановленим кредитним лімітом якою Позивачка користувалася. Згідно анкети-опитувальника Позивачки від 13.08.2010 р. зазначений телефон: -98 є фінансовим.

Позивачка заперечує здійснення нею 22.07.2022 р. банківських операцій з переказів коштів через додаток Приват24 на загальну суму 59740.70 грн. з використанням кредитного ліміту, встановленого на її кредитну картку № НОМЕР_1 наполягаючи, що такі перекази було вчинено невідомими особами-шахраями, які здійснили несанкціоноване нею втручання до її власного додатку Приват24 з отриманням доступу до її банківських рахунків/карток.

Частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини другої статті 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

В судовому засіданні згідно з протоколом від 08.05.2023 р. вивчено запис допиту потерпілої ОСОБА_1 за матеріалами кримінального провадження внесених до ЄРДР 28.07.2022 р. за № 0000395. Потерпіла пояснила, що 22.07.2022 року в одному з телеграм каналів надійшло посилання на можливість отримання допомоги від Юнісеф, дял чого необхідно було заповнити вілповідну анкету. Вона перейшла за пропонованим посиланням, ввела свій ПІБ, номер своєї карти Приватбанку та пароль карти, після чого система перестала працювати. Вона повторно ввела номер карти та пароль, однак система знов перестала працювати. Після цього, в додатку Приват 24 вона побачила, що з її картки № НОМЕР_1 в 17 г.24 хв. було списано кредитні кошти в розмірі 59740,70 грн. Наступного дня на її вимогу ПАТ КБ Приватбанк заблокував вказану картку.

Вказаний доказ повністю спростовує твердження ОСОБА_1 про те, що кошти зловмисниками були перераховані без її участі та без її розпорядження.

Таким чином, суд розцінює позицію ОСОБА_1 з приводу того, що вона не вчиняла будь-яких розпоряджень на списання грошових коштів зі свого рахунку, як хибну.

Згідно ч. 2 ст. 642 ЦК України якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції.

Відповідно до ст. 1069 ЦК України якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов`язки сторін, пов`язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. ст. 1066, 1068 Цивільного кодексу України банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші обмеження його права щодо розпорядження грошовими коштами, не передбачені законом, договором між ранком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Банк зобов`язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка.

Відповідно до статі 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Невід`ємною частиною договору банківського обслуговування є Умови і правила надання банківських послуг, розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua/terms/ y мережі Інтернет.

Відповідно до п 2.3.1.1.2., п.2.3.1.1.3. Клієнт, виходячи з технічних можливостей своїх та Банку, подає до Банку розрахункові документи у вигляді електронних розрахункових документів, використовуючи системи дистанційного обслуговування.

Сторони узгодили можливість використання Клієнтом наступних систем дистанційного обслуговування: Система «Приват24», в т.ч. мобільна версія, якщо Банком надається така технічна можливість.

Згідно п.2.1.4.7.1, п.2.1.4.7.2. Умов, Клієнт має право здійснювати операції за допомогою Безконтактного платіжного інтерфейсу (платіжні операції, в тому числі зняття готівки, отримання інформації про наявність грошових коштів на його рахунках без присутності Картки в банкоматі тощо). Процедура ідентифікації Клієнта, який бажає скористатися Безконтактним платіжним інтерфейсом, здійснюється за допомогою засобів ідентифікації, що передбачені між Банком та Клієнтом (Фінансовий номер телефону Клієнта, ПІН (у випадку, якщо встановлений на рахунку Клієнта), одноразові (динамічні) паролі, QR-код, в тому числі сформований за допомогою системи інтернет-банкінгу, CVV/CVC-кодів, тощо).

Пунктами 2.1.4.5.1., 2.1.4.5.2. Умов передбачено, Клієнт зобов`язаний не передавати картки, ПІНи, постійний пароль, одноразові паролі і контрольну інформацію третім особам, не використовувати Картки або нанесені на них дані в цілях, не передбачених цим Договором, або що суперечать чинному законодавству. Клієнт зобов?язаний вживати необхідних заходів для запобігання втрати, пошкодження, викрадення Картки, доступу третіх осіб до Картки, в тому числі до інформації, нанесеної на неї.

Банк не несе відповідальності за операції, що супроводжуються правильним введенням ПІНа або нанесених на Картці даних (п. 2.1.4.12.3. Умов).

Клієнт несе повну відповідальність за усі операції, які здійснюються за допомогою Карток, які є Електронним платіжним засобом, емітованим для обслуговування його рахунку. Клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

Клієнт несе відповідальність за всі операції, що супроводжуються авторизацією, включаючи операції, що супроводжуються правильним введенням нанесених на Картці даних, до моменту звернення Клієнта в Банк та блокування Картки і за всі операції, які не супроводжуються авторизацією, до моменту постановки Картки в Стоп-лист Платіжною системою. (п.2.1.4.12.4. , п.2.1.4.12.5., п.2.1.4.12.9. Умов).

Відповідно до п. 2.3.1.2.1., п. 2.3.1.2.2 Умов, система «Приват24», в т.ч. мобільна версія, призначена для управління реальними банківськими рахунками через мережу Інтернет. Система надає Клієнтам комплекс банківських послуг цілодобово в режимі реального часу з будь-якої Система «Приват24» на підставі дистанційних розпоряджень Клієнта може виконувати функції надання інформаційних послуг згідно з переліком, що зазначений в Договорі, здійснення операцій за рахунком Клієнта. Всі операції здійснюються за допомогою дистанційних розпоряджень, які оформляє Клієнт в Системі «Приват24».

Пунктом 2.3.1.2.11.1. Умов зазначено, що Банк зобов`язаний прийняти до виконання дистанційні розпорядження, оформлені і підтверджені належним чином.

Дистанційне розпорядження вважається переданим Клієнтом і прийнятим Банком до виконання, якщо Клієнт:

- для доступу в Систему ввів правильні логін (номер мобільного телефону ) і пароль;

- підтвердив вхід в Систему через додаткову перевірку Клієнта будь-яким шляхом;

- підтвердив дистанційне розпорядження на проведення переказу через підтвердження ініціювання переказу Клієнта шляхом введення одноразового паролю ОТР та/або шляхом зчитування QR коду та/або перевіркою ПН-коду картки та/або шляхом IVR дзвінка та/або дзвінка оператора ОКЦ на фінансовий номер телефону.

Банк не несе відповідальність за збереження коштів Клієнта у разі розголошення Клієнтом відомостей про логін та пароль третім особам (п.2.3.1.2.12.2.Умов).

Клієнт зобов?язаний не розголошувати відомості про логін та пароль третім особам (п.2.3.1.2.10.3. Умов).

Положеннями п. 2.1.4.12.5 Умов також встановлено, що клієнт несе повну відповідальність за несанкціоноване отримання грошових коштів з рахунку третіми особами, в разі, якщо його дії або бездіяльність призвели до втрати Картки, розголошенню ПІНа або іншої інформації, яка дає можливість ініціювати платіжну операцію.

Враховуючи вищезазначене, без розголошення (передача особистої конфіденційної інформації третім особам) з боку позивача ПІН-коду своєї картки, номеру своїх карток, інша особа навіть перевипустивши сім-картку або маючи фінансовий телефон клієнта не змогла б ні зайти до Приват24, ні змінити фінансовий номер клієнта, ні зняти чи переказати кошти з його рахунку.

Відповідно до пунктів 1, 2, 6 розділу VI „Загальні вимоги до безпеки здійснення платіжних операцій та управління ризиками" затвердженої Постановою Правління НБУ від 05.11.2014 р. № 705 „Про здійснення операцій з використанням електронних платіжних засобів", то користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на де законного права або повноважень. Користувач зобов`язаний надійно зберігати та не передавати іншим особам електронний платіжний засіб, ПІН та інші засоби, які дають змогу користуватися ним. Користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк.

Згідно з пунктом 14.16 статті 14 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу зобов`язаний негайно повідомити банк у спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення держателем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне оволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів.

Як слідує з наданих суду належних та допустимих доказів, вказана операція здійснена 22.07.2022 p., а позивачка вернулася до ПриватБанка щодо невизнання транзакцій та блокування карток лише після здійснення цієї операції.

Аналізуючи вищенаведе, суд дійшов висновку, що чинниим законодавством чітко розмежовані часові межі відповідальності сторін за відшкодування збитків від здійснення „спірних" операцій.

Так, банк несе відповідальність за збитки клієнта від можливих шахрайських дії за банківські операції, які вчинені лише після повідомлення клієнта про необхідність блокування карток чи про втрату карток, а не до того, як було здійснено відповідне повідомлення банку.

Згідно з ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У Постанові Верховного Суду від 01 липня 2020 р. у справі № 712/9107/18 (провадження № 61-9877св19) зазначаються правові висновки щодо провини в подібних ситуаціях клієнта через його власну недбалість та бездіяльність по захисту власних персональних даних (номери карток та ПІН-кодів) та власного мобільного фінансового телефону, що надало змогу третім особам отримати вільний доступ до карток ПриватБанка клієнта в системі „Приват24", а тому клієнт повинен нести відповідальність за свої власні дії.

Пунктом 14.12 ст. 14 Закону України „Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" зазначено, що користувач зобов`язаний використовувати електронний платіжний засіб відповідно до вимог законодавства України та умов договору, укладеного з емітентом, і не допускати використання електронного платіжного засобу особами, які не мають на це права або повноважень.

Частиною 1 ст.89 ЦПК України визначено, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ч.3 ст.89 ЦПК України, суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Урахувавши застосовані норми матеріального права, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, які мають істотне значення для її вирішення, зокрема те, що розпорядження ОСОБА_1 про блокування відповідачем картки 659901 було здійснено після переказу кредитних кошти в розмірі 59 740,70 грн., а саме переказ коштів був здійснений шляхом створення платежу в системі дистанційного обслуговування клієнтів Internet Banking Приват24 під авторизацією ОСОБА_1 , тобто, внаслідок її обачної та свідомої поведінки, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 13, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про захист прав споживачів - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: М.В. Антоненко