У Х В А Л А

Іменем України

№ 610/2693/15-ц № 8/610/1/2024
м. Балаклія06 лютого 2024 року

Балаклійський районний суд Харківської області у складі:

головуючого: Стригуненка В.М.

за участю

секретарів: Соснової А.Є., Афоніної Д.О.,

позивача: ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами,

в с т а н о в и в:

12.08.2023 до суду надійшла заява (під назвою «повідомлення - вимога») про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 13.10.2015, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ» про визнання незаконним наказу № 291 від 25.12.2013 Філії «Управління «УКРТЕХЗВ`ЯЗОК» Публічного акціонерного товариства «УКРТРАНСГАЗ».

Обґрунтовуючи заяву ОСОБА_1 вказує про те, що цим рішенням було відмовлено в задоволенні його позову. Однак на момент розгляду справи йому не було відомо, що наказ філії № 291 від 25.12.2013 не було схвалено наказом № 474 від 30.12.2013 ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», як це зазначено у рішенні суду. Заявник зазначає, що наказом філії від 25.12.2013 № 291 відділу організації праці та кадрів філії «Управління «УКРГАЗТЕХЗВ`ЯЗОК» було зобов`язано ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» підготувати та затвердити зміни до штатної чисельності філії «Управління «УКРТЕХЗВ`ЗОК». Наказом голови правління ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» від 30.12.2013 № 474 не було схвалено наказ від 25.12.2013, отже не було затверджено зміни до штатного розпису, запропоновані філією. Заявник наголошує на тому, що в самому наказі від 30.12.2013 № 474 слова «схвалено» немає. Про це йому стало відомо лише з відповідей АТ «УКРТРАНСГАЗ» від 25.07.2023 та філії Управління «УКРТЕХЗВ`ЯЗОК» від 07.08.2023. Отже, заявник вважає, що зазначені обставини мають істотне значення для вирішення справи, оскільки, якщо зміни до штатного розпису, згідно з наказом від 25.12.2013 № 291 не було затверджено, тоді і не було підстав для його звільнення (а.с. 1-2).

Позивач заяву підтримав із наведених у ній підстав.

Представник належним чином повідомленого про дату, час і місце судових засідань відповідача втретє не з`явився у судове засідання, про причини неявки не повідомив, поважності причин його неявки не встановлено, заяв про розгляд справи за відсутності представника відповідача не надходило, тому суд ухвалив провести судове засідання за його відсутності (а.с. 12, 19, 26).

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими обставинами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 19/028-10/13 (пункти 7.47.5) зазначено, що процедура перегляду остаточного судового рішення за нововиявленими обставинами не є тотожною новому розгляду справи та не передбачає повторної оцінки всіх доводів сторін. Суд має переглянути раніше ухвалене рішення лише в межах нововиявлених обставин. Підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення, постанови чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки її учасники не знали про цю обставину та, відповідно, не могли підтвердити її в суді. Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами спрямований не на усунення судових помилок, а на перегляд судового рішення в уже розглянутій справі з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення такого рішення.

Частиною 2 статті 423 ЦПК України передбачено вичерпний перелік підстав для перегляду за нововиявленими обставинами рішення суду, яким закінчено розгляд справи, що набрало законної сили. Такими підставами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Тобто нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи, існували на час її розгляду, але не були й не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Питання про те, які обставини вважати істотними, є оціночним. Суд вирішує його в кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення так, що якби вказана обставина була відома особам, котрі беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 726/938/18.

Судом встановлено, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року в позові ОСОБА_1 було відмовлено. Зазначене рішення було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 23 листопада 2015 року та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 жовтня 2016 року.

До того ж рішення вже переглядалося судом у зв`язку з нововиявленими обставинами з тих підстав, що ОСОБА_1 на час розгляду справи був необізнаний про терміни дії наказу ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» № 381 від 31.10.2013 «Про затвердження штатних розписів», а також наказу № 415 від 27.11.2013 «Про затвердження штатних розписів», який на момент скорочення посади, яку він обіймав, був дійсним, зокрема в частині наявності його посади.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 18.01.2017 заяву було залишено без задоволення.

Ухвалами апеляційного суду Харківської області від 02.03.2017 та постановою Верховного Суду від 01.08.2018 ухвалу від 18.01.2017 залишено без змін.

Вдруге рішення переглядалося судом у зв`язку з нововиявленими обставинами, з підстав необізнаності ОСОБА_1 щодо відсутності у директора філії повноважень видавати наказ про скорочення штатної посади (наказ № 291 від 25.12.2013), тобто наказ було видано неуповноваженою органом особою, а філія «Управління «УКРТЕХЗВ`ЯЗОК» не є уповноваженим органом.

Ухвалою Балаклійського районного суду Харківської області від 05.11.2018 в задоволенні заяви було відмовлено.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 06.03.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто заявнику.

Як зазначено в ухвалах першої, апеляційної та касаційної інстанції, обставини, на які посилається ОСОБА_1 не є нововиявленими у цій справі, оскільки не входять до предмета доказування та не можуть змінювати суть оскаржуваного судового рішення.

У своїй позовній заяві ОСОБА_1 просив визнати незаконним наказ філії «Управління «Укртехзв`язок» ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» від 25.12.2013 № 291 як такий, що виданий не уповноваженою на те особою. Рішенням Балаклійського районного суду від 13.10.2015, що набрало законної сили, встановлено, що цим наказом штатний розпис управління не затверджувався, зміни до штатного розпису не вносились.

Наказом від 25.12.2013 № 291 було визначено до 01.01.2014 підготувати та надати на затвердження ПАТ «УКРТРАНСГАЗ» зміни до штатної чисельності філії «Управління «Укртехзв`язок». Зміни до штатного розпису, у відповідності до яких було виведено дві посади водія автотранспортних засобів вузла зв`язку Червоний Донець Шебелинського цеху технологічного зв`язку, у тому числі посаду, яку обіймав ОСОБА_1 , наказом від 30.12.2013 № 474 було затверджено.

Обставини, на які посилається ОСОБА_1 як на нововиявлені, не спростовують факти, покладені в основу судового рішення і ці обставини не можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Таким чином, суд дійшов висновку, що зазначені ОСОБА_1 обставини, а саме те, що наказ філії № 291 від 25.12.2013 не було схвалено наказом № 474 від 30.12.2013 ПАТ «УКРТРАНСГАЗ», не є нововиявленими у цій справі в розумінні положень ЦПК України та не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами, оскільки не входять до предмета доказування у справі та не можуть змінювати суть судового рішення.

Звертаючись до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, заявник вкотре фактично прагне оскаржити, ревізувати, переглянути вказане судове рішення, яке набрало законної сили, та вже встановлені ним обставини.

Тобто, доводи заявника не є нововиявленими, а є обґрунтуванням його незгоди з судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Задоволення судом заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами всупереч вимогам ЦПК України порушує принцип правової визначеності та право на доступ до правосуддя, яке гарантується пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року.

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03) ЄСПЛ зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення. Повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватись для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду. Перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Винятки із цього принципу можуть мати місце лише за наявності підстав, обумовлених обставинами важливого та вимушеного характеру.

Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи, порушення порядку дослідження доказів) не вважаються нововиявленими обставинами, проте можуть бути підставою для перегляду судового рішення в апеляційному або касаційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. 423, 429 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

1.Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

2.Рішення Балаклійського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2015 року залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий В.М. Стригуненко