Провадження № 2/686/5023/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

7 листопада 2024 року м.Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючої-судді: Чевилюк З.А.

за участі секретаря: Козубович А.Т.

за участі позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу Новікова Люцина Вікторівна про розірвання договору довічного утримання,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання. Просила розірвати договір довічного утримання(догляду), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений 06.07.2022 року приватними нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №5234; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №30479545 від 06.07.2022 року та припинити за ОСОБА_3 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 41,8 кв.м., житловою площею-26,5 кв.м.; договір довічного утримання(догляду), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений 06.07.2022 року приватними нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №5234;скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №30479545 від 06.07.2022 року та припинити за ОСОБА_3 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 41,8 кв.м., житловою площею-26,5 кв.м.; визнати за ОСОБА_1 право власності на житлову квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 41,8 кв.м., житловою площею-26,5 кв.м.

06 липня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання, посвідчений 06.07.2022 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В., зареєстрований у реєстрований у реєстрі за №5233.

Згідно з п.1 договору позивач передала, а відповідач отримав у власність квартиру за адресою АДРЕСА_2 , взамін чого вона зобов`язалася забезпечувати позивачку доглядом та утриманням довічно на умовах згаданого договору.

Відповідно до п.4 договору, відповідач, зобов`язується довічно утримувати(доглядати) ОСОБА_1 , забезпечувати її харчуванням, одягом, медикаментами, необхідною допомогою і зберігати їх в безоплатному довічному користуванні квартиру, в тому числі здійснювати закупи,доставки продуктів з магазину та ринку;закупка, доставка медикаментів; прибирання приміщення(щотижневе), миття вікон(два рази на рік);зміна постільної білизни; прання її;придбання дрібних речей; приготування їжі;купання(за потребою):відвідування хворого в лікарні;надання послуг по оплаті комунальних платежів за рахунок відчужувача;виклик лікаря додому; супровід в поліклініку, в лікарню. За згодою сторін матеріальне забезпечення з утримання(догляду)не відбувається. Набувач зобов`язується безкоштовно забезпечити ОСОБА_1 та ОСОБА_4 житлом у квартирі, яка передана за даним договором, довічно. Набувач зобов`язується у разі смерті відчужувача поховати її та доглядати за місцем похованням.

Жодного із взятих на себе обов`язків відповідач не виконувала з моменту укладення договору, уникала будь-яких контактів з позивачем, що стало підставою звернення позивача до суду з даним позовом.

В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та наполягали на його задоволені. Відповідач повідомлялась про час та дату судового засідання в установленому порядку, проте не з`явилася та не направила уповноваженого представника. При відсутності заперечень зі сторони позивача, суд вважає за можливе заочно розглянути справу та винести заочне рішення. Наслідки заочного розгляду роз`яснені та зрозумілі. Суд ухвалив заочно розглянути справу та винести заочне рішення.

Допитані в судовому засіданні свідки підтвердили факти та обставини, на які послалась позивач.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі статтями 6, 11 та 12 ЦК Українисторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України). Відповідно до положень статті 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

За договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно (стаття 744 ЦК України)

Аналіз статті 744 ЦК України свідчить, що законодавець, передбачивши можливість визначення в договорі обов`язків як з утримання, так і догляду, розмежував указані поняття. Так, утримання характерне для зобов`язань майнового характеру, в той час як догляд, з-поміж іншого, може полягати в конкретних діях, турботі та опікуванні набувача над відчужувачем у силу його похилого віку та потребі в сторонній допомозі.

Як свідчить тлумачення статті 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають у його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Це правило є універсальним і підлягає застосуванню як до виконання договірних, так і недоговірних зобов`язань. Недотримання умов виконання призводить до порушення зобов`язання.

Згідно статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду на вимогу відчужувача або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини (пункт 1 частини першої статті 755 ЦК України).

Тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 червня 2019 року в справі № 759/501/17 (провадження № 61-14554св18) зроблено висновок, що «тлумачення пункту 1 частини першої статті 755 ЦК України свідчить, що договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду за умови доведення відчужувачем факту порушення набувачем своїх обов`язків за договором довічного утримання (догляду), що може проявлятися у вигляді неповного чи неналежного забезпечення доглядом, допомогою, харчуванням відчужувача або у вигляді повного невиконання вказаних дій.

У разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення (частина перша статті 756 ЦК України). З розірванням договору довічного утримання перестає існувати правова підстава для права власності на нерухоме майно у його набувача. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Тобто, відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення.

06 липня 2022 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір довічного утримання, посвідчений 06.07.2022 року приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В., зареєстрований у реєстрований у реєстрі за №5233.

Згідно з п.1 договору позивач передала,а відповідач отримав у власність квартиру за адресою АДРЕСА_2 , взамін чого вона зобов`язалася забезпечувати позивачку доглядом та утриманням довічно на умовах згаданого договору.

Відповідно до п.4 договору, відповідач, зобов`язується довічно утримувати(доглядати) ОСОБА_1 , забезпечувати її харчуванням, одягом, медикаментами, необхідною допомогою і зберігати їх в безоплатному довічному користуванні квартиру, в тому числі здійснювати закупи,доставки продуктів з магазину та ринку;закупка, доставка медикаментів; прибирання приміщення(щотижневе), миття вікон(два рази на рік);зміна постільної білизни;прання її;придбання дрібних речей; приготування їжі;купання(за потребою):відвідування хворого в лікарні;надання послуг по оплаті комунальних платежів за рахунок відчужувача;виклик лікаря додому; супровід в поліклініку, в лікарню. За згодою сторін матеріальне забезпечення з утримання(догляду)не відбувається. Набувач зобов`язується безкоштовно забезпечити ОСОБА_1 та ОСОБА_4 житлом у квартирі, яка передана за даним договором, довічно. Набувач зобов`язується у разі смерті відчужувача поховати її та доглядати за місцем похованням.

Взяті на себе обов`язки відповідач не виконувала з моменту укладення договору, уникала будь-яких контактів з позивачем, що підтверджується поясненнями позивача та допитаними в судовому засіданні свідками.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про підставність заявленого позову та можливість його задоволення.

Судові витрати у виді судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в порядку ст.141 ЦПК.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст.2, 12, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Розірвати договір довічного утримання(догляду), укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідчений 06.07.2022 року приватними нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №5234.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №30479545 від 06.07.2022 року та припинити за ОСОБА_3 право власності на квартиру, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 41,8 кв.м., житловою площею-26,5 кв.м.

Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер №304380254 від 06.07.2022 року та припинити обтяження №47258203, накладене згідно договору довічного утримання(догляду), укладеного між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , посвідченого 06.07.2022 року приватними нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Новіковою Л.В. та зареєстрований в реєстрі за №5234.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житлову квартиру за адресою АДРЕСА_2 , загальною площею 41,8 кв.м., житловою площею-26,5 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір 12 106,92 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів до суду першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 13 листопада 2024 року.

Суддя

Хмельницького міськрайонного суду З.А.Чевилюк