Справа № 279/630/24
У Х В А Л А

29 січня 2024 року

Суддя Коростенського міськрайонного суду Житомирської області Недашківська Л.А., розглянувши заяву Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник звернулася до суду через систему «Електронний суд» із вищевказаною заявою про видачу судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником.

Відповідно до п.2 ч.2 ст. 163 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб - громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 163 ЦПК України якщо заяву подано в електронній формі до боржника, який має зареєстровану офіційну електронну адресу, заявник у подальшому повинен подавати будь-які процесуальні та інші документи, пов`язані з розглядом його заяви виключно в електронній формі.

Разом з тим представник заявника, подаючи заяву про видачу судового наказу через підсистему «Електронний суд», не зазначила, що боржник має зареєстровану офіційну електронну адресу. Докази на підтвердження цих обставин до заяви також не додані.

Відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відтак, оскільки нормами ЦПК України не передбачено порядок подання через підсистему «Електронний суд» заяви про видачу судового наказу до боржника, який не має зареєстрованої офіційної електронної адреси, у даному випадку підлягають застосуванню за аналогією положення ЦПК України щодо подання до суду в електронній формі позовної заяви та документів, що додаються до неї.

Так, відповідно до абз. 2 ч. 1 ст. 177 ЦПК України у разі подання до суду позовної заяви та документів, що додаються до неї в електронній формі, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви доказ надсилання листом з описом вкладення іншим учасникам справи копій поданих до суду документів.

Разом з тим дана заява вказаним вимогам закону не відповідає, оскільки такі докази до заяви не додані.

Також заява не містить даних на який саме рахунок здійснювати стягнення заборгованості.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє увидачі судовогонаказу, якщо заява подана з порушеннями вимогстатті 163 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що заява про видачу судового наказу не відповідає вимогам ст.163 ЦПК України, суд приходить до висновку, що у видачі судового наказу слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 161-167 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У видачі судового наказу за заявою Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Житомиргаз" до ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення боргу відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку в 15-денний строк з дня її складання, який може бути поновлений , якщо апеляційна скарга подана в той же строк з дня її отримання.

Суддя Недашківська Л.А.

копія згідно з оригіналом