Справа № 191/3833/23
Провадження № 2/191/1015/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Костеленко Я.Ю.

за участю секретаря Омельченко К.В.

представника позивача - Третяк І.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради, третя особа: Управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Синельниківської міської ради про визнання права на приватизацію квартири,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із позовною заявою до Територіальної громади в особі Синельниківської міської ради, третя особа: Управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Синельниківської міської ради про визнання права на приватизацію квартири, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що як їй відомо, приблизно у 1980-1990-х роках її бабуся ОСОБА_2 отримала ордер на право проживання у квартирі АДРЕСА_1 . Після отримання ордера ОСОБА_2 вселилася до цієї квартири разом зі своєї сім`єю і донькою ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_4 народилася донька ОСОБА_5 , тобто вона, яка також з самого народження проживала у зазначеній вище квартирі. 01 жовтня 2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали договір найму житла, а саме квартири АДРЕСА_1 з комунальним підприємством ЖЕК-1 в особі начальника Панасюк Людмили Сидорівни.

22 листопада 2022 на підставі рішення Синельниківської міської ради Дніпропетровської області № 443-21/VIII квартиру АДРЕСА_1 було прийнято до комунальної власності територіальної громади м.Синельникового та передано в господарське відання з поставкою на баланс Синельниківському міському комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційна контора-1». Вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Але все своє життя вона проживала за адресою: АДРЕСА_3 разом зі своїми батьками та бабусею, а після їх смерті сама. Не проживає у цій квартирі вона з 2022 року з поважної причини, оскільки відбуває покарання в Кам`янській виправній колонії №34». З 12.12.2011 в зазначеній квартирі зареєстрований її племінник ОСОБА_6 , який є громадянином Російської Федерації і ніколи фактично в цій квартири не мешкав.

Маючи на меті приватизувати дану квартиру нею були підготовлені всі необхідні документи для приватизації квартири. Відсутній у неї тільки ордер про вселення, так як він не зберігся. На звернення до Управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Синельниківської міської ради про приватизацію вищезазначеної квартири 29.03.2023 було надано відповідь в якій зазначено, що в наданому пакеті документів відсутня копія ордеру на жиле приміщення та документ, що підтверджує невикористання позивачем житлових чеків для приватизації державного житлового фонду. У випадку відсутності та неможливості надання повного пакету документів (копії ордеру) їй рекомендовано звернутися до суду про визнання права на приватизацію квартири. Відповідно до довідки,виданої Акціонерним товариством «Ощадбанк» з 1992 ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 не значиться в списках щодо використання житлових приватизаційних чеків. Вважає, що її право на приватизацію житла порушено, і вона має право на його захист. Також на момент введення в дію Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» вона була неповнолітньою, мешкала у ньому і мала право на здійснення приватизації.

Просить визнати за нею право на приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_7 у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_8 до початку проведення судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, просив прийняти рішення відповідно до чинного законодавства.

Свідок ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що знає позивача ОСОБА_1 з дитинства, вони виросли в одному дворі будинку АДРЕСА_4 . Потім через аварійний стан будинку весь їх під`їзд переселили у новий будинок АДРЕСА_4 . ОСОБА_1 переселилась у 1986 році, а він переїхав туди у 2003 році. ОСОБА_10 проживала в квартирі АДРЕСА_5 . У неї була бабуся ОСОБА_2 , яка отримувала цю квартиру, також у квартирі проживали батьки ОСОБА_11 та сестра. На даний час в цій квартирі ніхто не живе, бо всі померли. Позивач відбуває покарання. До цього він спілкувався з нею, вона весь час постійно проживала у вказаній квартирі, чому позивач була зареєстрована за іншою адресою він не знає.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, свідка, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20 червня 1974 року ОСОБА_12 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 та її батьками є ОСОБА_13 та ОСОБА_4 .

Відповідно до повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19 травня 1971 року ОСОБА_14 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 та її батьками є ОСОБА_15 , мати ОСОБА_2 .

Згідно зі свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 26 жовтня 1991 року ОСОБА_16 уклав 26 жовтня 1991 року шлюб з ОСОБА_12 , в результаті чого остання змінила прізвище на « ОСОБА_17 ».

Відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_4 від 26 грудня 1970 року ОСОБА_13 26 грудня 1970 року уклав шлю з ОСОБА_14 , яка, після реєстрації шлюбу, змінила прізвище на « ОСОБА_18 ».

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 від 06 травня 2003 року.

ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 від 29 квітня 2015 року.

Відповідно до договорів найму житла від 01 жовтня 2002 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4 уклали договір найму житла, а саме квартири АДРЕСА_1 з Синельниківським міським комунальним підприємством «ЖЕК-1» особі начальника ОСОБА_19 .

Згідно з актом обстеження від 07 серпня 2023 року за адресою: АДРЕСА_6 проживають ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу з Реєстру територіальної громади про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб станом на 30 серпня 2023 року за адресою: АДРЕСА_6 зареєстрований з 12 грудня 2011 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу реєстрації Синельниківської міської ради Дніпропетровської області від 09 вересня 2020 року №2457 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 з 09 вересня 2020 року.

Згідно з відповіддю Дніпровського обласного управління Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» від 14 серпня 2023 року № 103.385-50/91 з 1992 року ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 не значиться в списках щодо використання житлових приватизаційних чеків.

Рішенням Синельниківської міської ради Дніпропетровської області №443-21/VIII від 22 листопада 2022 року квартиру АДРЕСА_1 було прийнято до комунальної власності територіальної громади м.Синельникового та передано в господарське відання з поставкою на баланс Синельниківському міському комунальному підприємству «Житлово-експлуатаційна контора-1».

Відповідно до інформації Управління житлово-комунальної господарства та комунальної власності Синельниківської міської ради від 29 березня 2023 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на житло, оскільки у поданому пакеті документів відсутня копія ордеру на жиле приміщення та документ, що підтверджує невикористання нею та членами її сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду.

Вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 лютого 2021 року ОСОБА_1 визнано винуватою за ч.1 ст.115 КК України та призначено покарання у виді 8 років позбавлення волі.

Згідно Витягу по реєстрацію у житловому будинку осіб за період з 01 січня 1980 року по 20 листопада 2023 року за адресою: АДРЕСА_3 були зареєстровані: ОСОБА_6 з 12 грудня 2011 року по теперішній час, ОСОБА_20 , з 17 січня 1991 року по 10 липня 2019 року, ОСОБА_4 з 01 грудня 1086 року по 27 травня 2015 року, ОСОБА_12 з 12 квітня 1991 року по 15 грудня 1995 року, ОСОБА_13 з 01 грудня 1986 року по 10 березня 2004 року, ОСОБА_2 з 01 грудня 1986 року по 10 жовтня 2003 року.

Оскільки інше судом не встановлено, то суд виходить із презумпції того, що вселення в квартиру відбулось на законних підставах.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 345 ЦК України фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності.

Статтею 3 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю.

Частиною четвертою статті 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передбачено, що право на приватизацію квартири державного житлового фонду одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах. Якщо загальна площа квартири менше площі, яку має право отримати сім`я наймача безоплатно, наймачу та членам його сім`ї видаються житлові чеки, сума яких визначається виходячи з розміру недостатньої площі та відновної вартості одного квадратного метра.В силу статей 1, 3, 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації.

Відповідно до ч.1, 3, 10 ст.8 вищевказаного закону приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, установами, організаціями, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд. Передача квартир у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир, житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом.

Згідно з п.1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати) кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів. Пунктами 4, 5 ст. 5 передбачено право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках) або перебували на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до введення в дію цього Закону.

Пункт 18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затверджено наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 16.12.2009 р. № 396, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2010 року за №109/17404 зі змінами внесеними згідно з наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства № 114 від 10.05.2018 року передбачено подання до органу приватизації цілий ряд документів.

Згідно з ч.10 ст.8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що спірна квартира розташована в житловому будинку та не відноситься до житла, що не підлягає приватизації у розумінні ч. 10 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Її балансоутримувачем є Управління житлово-комунального господарства та комунальної власності Синельниківської міської ради.

Відповідно до п. 11 ст. 8 Закону «Про приватизацію державного житлового фонду», спори, що виникають при приватизації квартир державного житлового фонду, вирішуються судом.

З урахуванням викладених обставин та приймаючи до уваги той факт, що позивач на законних підставах проживала та була зареєстрована в спірній квартирі, а відсутність ордеру про надання житлової площі позбавляє її можливості реалізувати своє право на приватизацію квартири, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги і визнати за позивачем право на безоплатну приватизацію квартири АДРЕСА_1 за відсутності ордеру про надання житлової площі.

Керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_7 , право на безоплатну приватизацію квартири АДРЕСА_1 .

На рішення протягом 30 (тридцяти) днів з дня його повного складення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Повний текст рішення складений 01.02.2024.

Суддя Я. Ю. Костеленко