Справа № 585/5176/23
Номер провадження 2/585/221/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у судовому засіданні в місті Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Роменський відділ Державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Роменський відділ Державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції і просить: 1. Визнати виконавчий напис Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 31.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 75643 таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених вимог вказала, що 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №75643, про стягнення з неї, ОСОБА_1 , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ "Фінансова компанія "Авансар", якому ТОВ "Фінансова компанія "Фагор" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №27/05/2020-4 від 27.05.2020 року, якому в свою чергу Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Плеяда" відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1 від 20.05.2016 року, якому в свою чергу ПАТ "Банк Михайлівський" на підставі Договору факторингу №1905 від 19.05.2016 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором №200309483 від 10.05.2016року, укладеного між ПАТ "Банк Михайлівський" та ОСОБА_1 .. Пропонує задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Авансар", стягнути з мене за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року включно суму в розмірі: 11001,64 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 25810,71 грн. заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плати із Стягувана, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача; загальна заборгованість ОСОБА_1 становить 37662,35 грн.. Про вчинення оскаржуваного виконавчого напису їй стало відомо з отриманої від старшого державного виконавця Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Цупро І.П. з супровідним листом №28842 від 17.08.2022 року постанови про відкриття виконавчого провадження від 17.08.2022 року. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису від 31.05.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №75643 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. грубо порушено порядок вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо розміру заборгованості, та не врахував, що з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років для стягнення заборгованості. Таким чином при вчиненні виконавчого напису від 31.05.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №75643 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. порушено вимоги ст.ст.18, 87 Закону України «Про нотаріат», Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. №1172, ст.ст.14, 263, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, що є згідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених в Постанові від 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1 п. З Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (підпункт 3.2 п. 3 Порядку). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (підпункт 3.4 п. 3 Порядку). Тобто нотаріусу повинно бути надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання мною письмової вимоги про усунення порушень. Однак, Кредитний договір №200309483 від 10.05.2016 року, на якому вчинено виконавчий напис (згідно наданих виконавцем копій документів), чи його копія до виконавчого напису не приєднаний. А приєднана Заява (оферта) №200309483 від 23.07.2015 року, згідно якої кредитний ліміт на дату її подання, становить 1050 грн. Крім того, з дати укладення Заява (оферта) №200309483 від 23.07.2015 року до вчинення спірного виконавчого напису пройшло майже 6 років, тобто більше встановленого підпунктом 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за №282/20595 3-х річного строку для вчинення виконавчого напису. Згідно виконавчого напису стягнення з мене боргу проводиться за період з період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року включно, тобто більш ніж за 5 років, хоч строк для вчинення виконавчого напису становить 3 роки. Однак, нотаріус не з`ясував, чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру та виникла за період з 10.05.2016 року по 28.05.2021 року, як зазначено у виконавчому написі, чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису та чи не минуло з дня виникнення права вимоги більше трьох років для стягнення заборгованості за кредитом. Таким чином, при вчиненні виконавчого напису від 31.05.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №75643 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є. М. порушено норми ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», підпункту 1.1 пункту 1, підпункту 2.1 пункту 2, підпунктів 3.1, 3.3 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 р. № 296/5, який зареєстрований в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 р. за №282/20595, що є підставою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою судді від 29.12.2023 року провадження у справі відкрито і на підставі ч.5 ст. 279 ЦПК України, яка має імперативний характер, вирішено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлена про розгляд справи, заяв, клопотань до суду від неї не надходило.

ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» належним чином повідомлені про розгляд справи, заяв, клопотань, відзиву до суду від них не надходило.

Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. та Роменський відділ Державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції належним чином повідомлені про розгляд справи, заяв, клопотань, заперечень до суду від них не надходило.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що відповідно до виконавчого напису зареєстрованому в реєстрі № 75643, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. пропонує стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованість за кредитним договором № 200309483 від 10.05.2016 року на загальну суму 37662,35 грн. (а.с.13)

Як вбачається з заяви (оферти) №200309483 від 23.07.2015 року ОСОБА_1 отримала в ПАТ «Банк Михайлівський» карту типу: Visa Platinum, з кредитним лімітом 1050 грн. Максимальним кредитним лімітом 50000,00 грн. (а.с.12).

Відповідно до заяви про відкриття виконавчого провадження ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» звернулись до Роменського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області з проханням відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису №75643 виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» в сумі 37662,35 грн. (а.с.11).

Як вбачається з постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №69666033 від 17.08.2022 року винесеної старшим державним виконавцем Роменського відділу державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Північно Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Суми) Цупро І.М. було відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 75643 виданого 31.05.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія «Авансар» заборгованість в сумі 37662,35 грн. та виконавчого збору в сумі 3766,23 грн. (а.с.10).

З досліджених вище письмових матеріалів справи вбачається, що між сторонами виникли правовідносини щодо визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, який підлягає вирішенню на підставі вимог Закону України «Про нотаріат» та норм ЦК України.

Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін.

Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до положень цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (п.п. 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Отже, дії нотаріуса щодо посвідчення права стягувача на стягнення з боржника грошових сум не пов`язані зі встановленням прав або обов`язків учасників правовідносин, тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Таким чином, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також має бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»).

Характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ вказаного Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений п.п. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості, як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17.

Відповідно до п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому, цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року встановлено стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, як то кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору, засвідчена стягувачем виписка з рахунка із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою про непогашення заборгованості.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

За таких обставин, дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов в цілому обґрунтований та може бути задоволений.

Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факту отримання позивачем повідомлення про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Також відсутні і належні докази які підтверджують, що нотаріусу для вчинення виконавчого напису було передано належне підтвердження існування заборгованості та її розміру.

Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності укладеного договору, розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а як встановлено судом заборгованість не є безспірною, таким чином позов підлягає задоволенню.

При задоволенні позову у відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Роменський відділ Державної виконавчої служби у Роменському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгена Михайловича від 31.05.2021 року, зареєстрований в реєстрі за № 75643 таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Авансар», (, юридична адреса: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд.21/27, офіс 405) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 сплачений нею судовий збір в розмірі одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок (1073,60 грн.).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга