ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2108/24 Справа № 216/2062/23 Суддя у 1-й інстанції - БУТЕНКО М. В. Суддя у 2-й інстанції - Тимченко О. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючого судді Тимченко О.О.,

суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

учасники справи:

позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

відповідач ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу № 216/2062/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на рішення Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року (суддя Бутенко М.В.), в приміщенні Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області,

В С Т А Н О В И В:

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

В квітні 2023 року ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулась до суду з занесеним позовом, в обґрунтування якого послалось на те, що 08 жовтня 2021 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та відповідачем було укладено Кредитний договір № /739084, згідно якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надало відповідачу кошти в розмірі 4 500 гривень, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача. 19 квітня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТзОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає останні. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 16 312,50 гривень, з яких: 4 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 812 гривень - сума заборгованості за відсотками. Окрім того, 28 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» (надалі ТОВ «ГОУФІНГОУ») та відповідачем було укладено кредитний договір № /473815, згідно якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» надало відповідачу кошти в розмірі 5 500 гривень, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача. 19 квітня 2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає останні. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 20 968,75 гривень, з яких: 5 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 468,75 гривень - сума заборгованості за відсотками. 07 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (надалі ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») та відповідачем було укладено кредитний договір № , згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало відповідачу кошти в розмірі 9 000 гривень, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача. 24 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає останні. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 78 457,50 гривень, з яких: 9 000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 69 457,50 гривень - сума заборгованості за відсотками.

Просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» суму заборгованості за Кредитним договором № /739084 в розмірі 16312,50 грн, з яких: 4 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 812,50 грн - сума заборгованості за відсотками. За кредитним договором № /473815 в розмірі 20 968,75 грн, з яких: 5 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 468,75 грн - сума заборгованості за відсотками. За Договором позики № в розмірі 78 457,50 грн., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 69 457,50 грн - сума заборгованості за відсотками. Всього за кредитними договорами 115 738,75 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати у розмірі 2 684 грн.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року позов задоволено: стягнуто ОСОБА_1 на користь суму заборгованості за Кредитним договором № /739084 в розмірі 16312,50 грн, з яких: 4 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 812,50 грн - сума заборгованості за відсотками. За кредитним договором № /473815 в розмірі 20 968,75 грн, з яких: 5 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 468,75 грн - сума заборгованості за відсотками. За Договором позики № в розмірі 78 457,50 грн., з яких: 9 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 69 457,50 грн - сума заборгованості за відсотками. Всього за кредитними договорами 115 738,75 грн. Стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати у розмірі 2 684 грн.

Судове рішення мотивоване доведеністю факту отримання позичальником кредитних коштів за Кредитним договором № /739084 від 19 квітня 2022 року, Кредитним договором № /473815 від 28 вересня 2021 року, Кредитним договором № від 07 жовтня 2021 року та неналежного виконання зобов`язання за укладеними кредитними договорами позичальником в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування й права позивача, у зв`язку з цим, вимагати від відповідача повернення заборгованості за кредитним договором.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

В апеляційній скарзі, поданій до апеляційного суду, ОСОБА_1 посилається на порушення норм матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції не було враховано що відсотки за користування кредитами нараховувалися після закінчення терміну кредитування, що суперечить висновкам, викладеним в постановах Великої Палати Верховного Суду.

УЗАГАЛЬНЕННЯ ДОВОДІВ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ІНШІХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Від ТзОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Відповідно до частини 3 статті 360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

08 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (надалі - ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група») та відповідачем було укладено Кредитний договір № /739084, згідно якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надало відповідачу кошти в розмірі 4 500 гривень, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача.

19 квітня 2022 року між ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» передає ТзОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає останні. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 16 312,50 гривень, з яких: 4 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 812 гривень - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до Реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до Договору факторингу №19042022- Є від 19 квітня 2022 року, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 16 312,50 грн., з яких: 4 500 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 11 812 грн. - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн. - сума заборгованості за пенею.

28 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» (надалі ТОВ «ГОУФІНГОУ») та відповідачем було укладено кредитний договір № /473815, згідно якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» надало відповідачу кошти в розмірі 5 500 гривень, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача.

19 квітня 2022 року між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає останні. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 20 968,75 гривень, з яких: 5 500 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 468,75 гривень - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до Реєстру боржників від 19 квітня 2022 року до Договору факторингу № 19042022-Г від 19 квітня 2022 року, ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 20 968,75 грн., з яких: 5 500 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 15 468,75 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

07 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (надалі ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») та відповідачем було укладено кредитний договір № , згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало відповідачу кошти в розмірі 9 000 гривень, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача.

24 листопада 2021 року між ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» та позивачем було укладено договір факторингу, у відповідності до умов якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ», за плату, належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає останні. Таким чином, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача за вказаним кредитним договором у розмірі 78 457,50 гривень, з яких: 9 000 гривень - сума заборгованості за основною сумою боргу; 69 457,50 гривень - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до Реєстру боржників від 24 листопада 2022 року до Договору факторингу № 24/11- 22/2 від 24 листопада 2022 року (витяг з Реєстру боржників додається), ТзОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 78 457,50 грн, з яких: 9 000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 69 457,50 грн - сума заборгованості за відсотками; 0,00 грн - сума заборгованості за пенею.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню.

МОТИВИ З ЯКИХ ВИХОДИВ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене позовне провадження призначене для розгляду: малозначних справ; справ, що виникають з трудових відносин; справ про надання судом дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України тому з батьків, хто проживає окремо від дитини, у якого відсутня заборгованість зі сплати аліментів та якому відмовлено другим із батьків у наданні нотаріально посвідченої згоди на такий виїзд; справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до частини 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що ціна позову в даній справі є меншою ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з частиною першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону рішення суду першої інстанції не відповідає.

Задовольняючи позовні вимоги позивача суд першої інстанції виходив з доведеності факту отримання позичальником кредитних коштів за Кредитним договором № /739084 від 19 квітня 2022 року, Кредитним договором № /473815 від 28 вересня 2021 року, Кредитним договором № від 07 жовтня 2021 року та неналежного виконання зобов`язання за укладеними кредитними договорами позичальником в частині повернення кредиту та сплати відсотків за його користування й права позивача, у зв`язку з цим, вимагати від відповідача повернення заборгованості за кредитним договором.

Проте, погодитись з таким висновком суду першої інстанції у повній мірі не можливо з наступних підстав.

Згідно з частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно статті 627 ЦК України, відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв, ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» від 03 вересня 2015 року, який набрав чинності 30 вересня 2015 року, на законодавчому рівні встановлено порядок укладення договорів в мережі, спрощено процедуру підписання договору та надання згоди на обробку персональних даних.

Так, електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у Постанові від 23 березня 2020 року по справі № 404/502/18, відповідно до якого: будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).

Отже, кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст. 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 08 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитна установа «Європейська кредитна група» (надалі - ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група») та відповідачем було укладено Кредитний договір № /739084, згідно якого ТОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група» надало відповідачу кошти в розмірі 4 500 гривень, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача.

28 вересня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГОУФІНГОУ» (надалі ТОВ «ГОУФІНГОУ») та відповідачем було укладено кредитний договір № /473815, згідно якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» надало відповідачу кошти в розмірі 5 500 гривень, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача.

07 жовтня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвеструм» (надалі ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм») та відповідачем було укладено кредитний договір № , згідно якого ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм» надало відповідачу кошти в розмірі 9 000 гривень, шляхом перерахування вказаної суми коштів на картковий рахунок відповідача.

Підписавши кредитні договори, відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів від ТзОВ «Кредитна установа «Європейська кредитна група», ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «Фінансова компанія «Інвеструм».

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі № 524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Зазначені договори є чинними та підлягають виконанню сторонами.

За приписами пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання , право вимоги за яким передається новому кредиторові (частин перша статті 513 ЦК України).

До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).

Отже, відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину.

Частиною першою статті 1077 ЦК визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

За змістом частини першої статті 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Тобто, відповідач ОСОБА_1 несе відповідальність за неналежне виконання зобов`язання за кредитним договором перед новим кредитором ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» у тому ж обсязі, що і перед первісним кредитором.

Пред`являючи вимоги про стягнення заборгованості, позивач, крім заборгованості за основним боргом, просив стягнути заборгованість за процентами за користування кредитними коштами.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

За положеннями статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Отже, згідно приписів абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосовано лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/95/12 (провадження № 14-10цс18), право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти та інші платежі за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Як передбачено пунктом 1.2., пунктом 1.3 Кредитного договору № /739084 від 08 жовтня 2021 року кредит надається на 30 днів, тобто до 08 листопада 2021 року зі сплатою відсотків в розмірі 1,25 % на добу.

Відповідно до пункту 4.3. кредитного договору, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в пункті 1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти передбачені пунктом 1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитному коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

Отже, строк дії Кредитного договору № 435409896/739084 від 08 жовтня 2021 року закінчився через 30 днів після його укладення, а саме, 08 листопада 2021 року, однак кредитор має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами протягом 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору, тобто по 08 січня 2022 року.

Таким чином, розмір заборгованості за відсотками за Кредитним договором № 435409896/739084 становить 5 062,50 грн з розрахунку 4 500 грн / 100*1,25*90 днів = 5 062,50 грн.

Після 08 січня 2022 року відсутнє право на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Як передбачено пунктом 1.2. пунктом 1.3 Кредитного договору № /473815 від 28 вересня 2021 року кредит надається на 25 днів, тобто до 22 жовтня 2021 року зі сплатою відсотків в розмірі 2,25 % на добу.

Відповідно до пункту 4.3. кредитного договору, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в пункту 1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти передбачені пунктом 1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитному коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

Отже, строк дії Кредитного договору № /473815 від 28 вересня 2021 року закінчився через 30 днів після його укладення, а саме, 22 жовтня 2021 року, однак кредитор має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами протягом 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору, тобто по 28 грудня 2021 року.

Таким чином, розмір заборгованості за відсотками за Кредитним договором № /473815 становить 11 137,50 грн з розрахунку 5 500 грн / 100*2,25*90 днів = 11 137,50 грн.

Після 28 грудня 2021 року відсутнє право на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

Як передбачено пунктом 1.2. пунктом 1.3 Кредитного договору № від 07 жовтня 2021 року кредит надається на 30 днів, тобто до 07 листопада 2021 року зі сплатою відсотків в розмірі 1,75 % на добу.

Відповідно до пункту 4.3. кредитного договору, якщо клієнт не повернув кредит у строк, зазначений в пункті 1.2 цього договору та/або в додатку до цього договору, проценти передбачені пунктом 1.3 цього Договору продовжують нараховуватися за кожний день користування кредитному коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору.

Отже, строк дії Кредитного договору № від 07 жовтня 2021 року закінчився через 30 днів після його укладення, а саме, 07 листопада 2021 року, однак кредитор має право нараховувати відсотки за користування кредитними коштами протягом 90 календарних днів, починаючи з дня укладення Договору, тобто по 07 січня 2022 року.

Таким чином, розмір заборгованості за відсотками за Кредитним договором № /473815 становить 14 175 грн з розрахунку 9 000 грн / 100*1,75*90 днів = 14 175 грн.

Після 07 січня 2022 року відсутнє право на нарахування відсотків за користування кредитними коштами.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь ТзОВ «ФК «ЄАПБ» відсотків в розмірі, визначеному позивачем, й доводи апеляційної скарги в цій частині заслуговують на увагу.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог позивача.

РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи зазначене, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору, понесені у зв`язку з розглядом справи в суді першої інстанції в розмірі 2 684 грн, що відповідає мінімальній ставці судового збору, який підлягає сплаті при поданні позовної заяви майнового характеру.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28 листопада 2023 року скасувати та ухвалити в нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № /739084, яка складається з 4 500 (чотири тисячі п`ятсот) грн заборгованості за основною сумою боргу та 5 062 (п`ять тисяч шістдесят дві) грн 50 коп заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № /473815, яка складається з 5 500 (п`ять тисяч п`ятсот) грн заборгованості за основною сумою боргу та 11 137 (одинадцять тисяч сто тридцять сім) грн 50 коп заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за Кредитним договором № , яка складається з 9 000 (дев`ять тисяч) грн заборгованості за основною сумою боргу та 14 175 (чотирнадцять тисяч сто сімдесят п`ять) грн заборгованості за відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» понесені судові витрати у розмірі 2 684 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий О.О.Тимченко

Судді Я.М.Бондар

В.П.Зубакова