Справа № 137/1475/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" листопада 2024 р.

Літинський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Желіховського В.М.

секретаря судових засідань Голоти О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в селищі Літин за правилами спрощеного позовного провадження (з викликом сторін) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, який продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

07.10.2024 позивач ОСОБА_1 звернулася до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що 25.12.2012 вона розірвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 .

Вказує, що від спільного шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки, до досягнення нею 18 річного віку.

На даний час донька є повнолітньою та навчається на 1 курсі денної форми навчання медичного факультету №2, за спеціальністю "225 Медична психологія", навчається за державним замовленням, термін навчання - 01 вересня 2024 року по 01 липня 2023 року, що підтверджується довідкою Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова за №05/1-458 від 28 серпня 2024 року.

Позов мотивує тим, що донька сама себе матеріально не може утримувати, повністю перебуває на її утриманні - витрати на проживання у гуртожитку, проїзд, придбання продуктів харчування, одягу, взуття та навчального приладдя.

Тому позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в твердій грошовій сумі у розмірі 5700 грн. і до закінчення дочкою навчання, щомісячно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги змінила і просить стягнути аліменти на навчання доньки в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 1/4 частки від заробітку визнає. Надав суду довідку за №2331 від 12.11.2024 про те, що він працює у ТОВ "Хмільницьке" та отримує заробітну плату.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена.

Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з огляду на наступне.

Так, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6) її батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Відповідно до довідки Вінницького національного медичного університету ім. М. І. Пирогова за №05/1-458 від 28 серпня 2024 року (а.с.7) ОСОБА_3 є здобувачем вищої освіти 1 курсу денної форми навчання медичного факультету №2, за спеціальністю "225 Медична психологія", навчається за державним замовленням, термін навчання - 01 вересня 2024 року по 01 липня 2023 року.

Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 28.12.2012 (а.с.8) з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 600 грн, щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Відповідно до рішення Літинського районного суду Вінницької області від 02.05.2018 (а.с.9-11) змінено розмір стягуваних аліментів на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та стягнуто з ОСОБА_2 аліменти в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Крім того, статтею 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави - учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 року №3 «про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків.

Згідно ст. 200 ч.1 Сімейного Кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 24.02.2016 року у справі № 6-1296цс15, при визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

Відповідно до ст.200 СК України - суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина в твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Аліменти стягуються судом саме на час навчання, тривалість якого може змінюватися (зокрема у випадку відрахування з ВНЗ чи інших підстав) та буде контролюватися в межах процедури виконавчого провадження, а встановлений судом період стягнення аліментів до 23-річчя дитини, є преклюзивним та має на меті захист прав відповідача у випадку продовження навчання дитини після досягнення нею вказаного віку (постанова Верховного Суду від 08.02.18 у справі № 205/1302/16-ц).

Суд вважає встановленим той факт, що у зв`язку з навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку мають надавати як позивач, так і відповідач.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи вищенаведені обставини, обов`язок обох батьків утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, виходячи із реалій сьогодення та забезпечення балансу інтересів як одержувача, так і платника аліментів, суд, виходячи з принципів розумності та справедливості, дійшов до висновку про те, що право ОСОБА_3 яка є повнолітньою, але продовжує навчання, на утримання з боку батька підлягає захисту, а тому слід стягувати з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на період навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М. І. Пирогова, але не довше як до досягнення віку 23 років.

Частиною першою ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачка звернулася з позовом до суду 07.10.2024, а тому законним є присудження аліментів саме з цієї дати.

Згідно п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1211,20 грн, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. Керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 12, 48, 76, 81, 141, 259, 263-268 ЦПК України і на підставі ст.ст.199, 200 Сімейного Кодексу України, Пленумом Верховного Суду України у п. 20 Постанови від 15.05.2006 року №3 «про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити. Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 25.06.1996 р. Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований в с. Івча Вінницького району Вінницької області аліменти на користь доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , паспорт № НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з моменту звернення до суду, тобто з 07.10.2024 на період навчання у Вінницькому національному медичному університеті ім. М. І. Пирогова, але не довше як до досягнення віку 23 років.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий 25.06.1996 р. Літинським РВ УМВС України в Вінницькій області, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований в с. Івча Вінницького району Вінницької області на відповідний рахунок судовий збір в сумі 1211,20 грн. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Апеляційну скаргу на рішення суду сторони можуть подати протягом 30 днів з дня проголошення рішення до Вінницького апеляційного суду через Літинський районний суд Вінницької області. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Желіховський В. М.