"12" лютого 2024 р.
Справа № 642/5333/23
Провадження 2/642/387/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

02 лютого 2024 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді- Пашнєва В.Г.,

за участю секретаря- Крамарової Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Янова Оксана Євгенівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в :

Позивач, ОСОБА_1 , звернулася до суду із даним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк у шість місяців з моменту набрання судовим рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обгрунтування позову зазначено, що ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті останньої відкрилась спадщина на 2/3 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 . В серпні 2023 року ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, звернулася до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Янової О.Є. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак, постановою приватного нотаріуса від 16.08.2023 їй було відмовлено, вказуючи, що нею пропущено строк для прийняття спадщини. Також позивач вказує, що строк вона пропустила з поважних причин, а саме через проведення активних бойових дій на території м. Харкова та Харківського регіону внаслідок повномасштабного вторгнення рф на територію України вона в лютому 2022 року змушена була виїхати до Німеччіни.

Ухвалою суду від 20.09.2023 провадження у справі відкрито в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 05.12.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник позивача надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити.

Третя особа в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю.

Представник відповідача - Харківської міської ради до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи. Відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до частини четвертої статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи немає, оскільки наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення рішення, адже основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні учасників справи, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі письмових доказів, та за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст. 280 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, як кожен окремо так і у їх сукупності, суд доходить таких висновків.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 22.07.1981, копією свідоцтва про одруження зі зміною прізвища серії НОМЕР_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , на підтвердження чого надано копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 10.11.2021.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається з 2/3 частки квартири за адресою АДРЕСА_1 .

Спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 .

В серпні 2023 року ОСОБА_1 , як спадкоємець першої черги, звернулася до до приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Янової О.Є. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Постановою приватного нотаріуса від 16.08.2023 їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на підставі того, що нею пропущено строк для прийняття спадщини. Даних, що ОСОБА_1 проживала зі спадкодавцем за однією адресою, а тому вважається такою, що прийняла спадщину, подана заява не містить.

Враховуючи встановлені судом обставини, суд прийшов до висновку, що у позивача виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування за законом на майно після смерті її матері ОСОБА_2 .

На підставах ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється термін в шість місяців, що починається з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 2статті 1220 ЦК України).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220,1222,1270 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Звертаючись з даним позовом, ОСОБА_3 вказує, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин.

Обґрунтовуючи поважність пропуску ним строку звернення для прийняття спадщини, позивач вказує, що у зв`язку з військовою агресією рф вимушена була разом з дитиною в лютому 2022 року виїхати до Німеччини, де мешкає і до тепері шнього часу, що підтверджується копією посвідки.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України№ 64/2022 введено воєнний стан.

Режим воєнного стану триває і до цього часу. На території України ведуться активні бойові дії. Місто Харків як і з 24.02.2022 знаходилось в зоні активних бойових дій так і наразі перебуває під частими ракетними обстрілами. Велика частина Харківської області перебувала в окупації.

Громадяни України, в свою чергу, позбавлені можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом.

Суд приймає до уваги, що 12.03.2022 року позивачка виїхала до Німеччини, що підтверджується копією закордонного паспорта позивачки з відміткою про виїзд закордон та посвідкою на проживання.

З урахуванням введеного в Україні Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року воєнного стану, у позивачки виникли об`єктивні та істотні труднощі для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини.

Строк для подання заяви про прийняття спадщини позивачем у 6 місяців становив до 08.05.2022.

Верховним судом в постанові по справі № 580/1300/22 від 18.01.2023 року було роз`яснено, що «69. Крім того, у Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 вказано, що юридичну визначеність слід розуміти через такі її складові елементи: чіткість, зрозумілість, однозначність норм права; право особи у своїх діях розраховувати на розумну та передбачувану стабільність існуючого законодавства та можливість передбачати наслідки застосування норм права (легітимні очікування). 70. У Рішенні Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 також зазначено, що кожна особа залежно від обставин повинна мати можливість орієнтуватися в тому, яка саме норма права застосовується у певному випадку, та мати чітке розуміння щодо настання конкретних юридичних наслідків у відповідних правовідносинах з огляду на розумну та передбачувану стабільність норм права. 75. Також колегія суддів зазначає, що поняття «легітимні очікування», головним чином походять від англійського терміну «legitimate expectations» як розумні, небезпідставні або обґрунтовані очікування. У юридичній практиці зазначений термін також має такі альтернативні назви як правомірні, законні, розумні або виправдані сподівання. 76. Принцип легітимних очікувань широко застосовується у судовій практиці та ґрунтується на низці конституційних положень, які гарантують захист права власності (стаття 41 Конституції України) та передбачуваність (прогнозованість) законодавства, яким визначаються обмежувальні заходи (статті 22, 57, 58, 94 та 152 Конституції України). Реалізація принципу легітимних очікувань полягає у досягненні бажаного результату шляхом вчинення правомірних дій з огляду на заздалегідь передбачені ймовірні наслідки; втілення легітимних очікувань унеможливлюється, зокрема, у випадку, коли особа не може досягнути прогнозованого результату внаслідок зміни правової основи у такі строки, що не є розумними та обґрунтованими. 79. Правовим підґрунтям для виникнення в особи легітимного очікування можуть бути: норми права (законодавство), судова практика, акт індивідуальної дії, конкретне судове рішення, що набуло законної сили, або умови договору; відсутність у законі приписів щодо певного права, яке однак, слідує із загальних конституційних принципів або природного права, або відсутність закону, який визначає механізм реалізації такого права, не може свідчити про відсутність правового підґрунтя для виникнення в особи легітимного очікування щодо реалізації такого права.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ст.5 ЦПК України).

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Законодавство України не містить вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд дослідив поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини, які пов`язані з об`єктивними факторами для спадкоємця щодо неможливості вчинення цих дій.

Суд також зазначає, що після введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану, реалізація права на спадкування ускладнилася через масову евакуацію громадян, відключення державних реєстрів, проблем зі зв`язком та транспортом, загрозою ракетних ударів, частим та тривалим вимкненням світла.

При цьому, факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що вказані обставини, пов`язані із введенням воєнного стану в державі, свідчать про поважність причин пропуску позивачем строку для прийняття спадщини за законом після смерті матері, які, в свою чергу, не залежали від волі позивача та пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця при поданні заяви про прийняття спадщини, а отже, наявні підстави для ефективного захисту прав та інтересів позивача шляхом надання їй додаткового строку у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 76-83, 141, 259-260, 265, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1217, 1220, 1222, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Харківської міської ради, третя особа: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Янова Оксана Євгенівна, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини- задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) додатковий строк у два місяці, з дня набрання цим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, що залишилась після померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з Харківської міської ради (, місцезнаходження: Україна, 61003, Харківська область, місто Харків, Майдан Конституції, будинок 7) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення складено 12.02.2024

Суддя: Вячеслав ПАШНЄВ