ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

15 листопада 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 749/1173/24

Головуючий у першій інстанції Чигвінцев М. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1596/24

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого-судді: Онищенко О.І.

суддів: Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»

Відповідач: ОСОБА_1

Особа, яка подала апеляційну скаргу: Товариство з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС»

Розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу на рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 30 вересня 2024 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором (суддя Чигвінцев М.С.), ухвалене у м.Сновськ,

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №1200-8751 від 05 травня 2023 року в розмірі 50 000 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом 10 100 грн, прострочена заборгованість за нарахованими процентами 39 900 грн. Свої вимоги мотивувало тим, що 05 травня 2023 року шляхом заповнення ОСОБА_1 на веб-сайті https://creditcasa.com.ua усіх граф відповідної форми, сторони по справі уклали електронний договір про відкриття кредитної лінії № 1200-8751, який разом з Правилами відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспортом споживчого Кредиту, Таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, та з яким відповідачка була попередньо ознайомлена. Однак ОСОБА_1 належним чином не виконала своїх зобов`язань щодо погашення кредиту та процентів, а тому станом на 11 липня 2024 року утворилась заборгованість у розмірі 92 061,5 грн, що складається з: прострочена заборгованість за кредитом 10 100 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами 81 961,5 грн. Разом з тим, кредитодавцем було прийнято рішення про можливість застосування до позичальника Програми лояльності, а саме часткового списання заборгованості за нарахованими процентами в сумі 42 061,5 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 50 000 грн.

Рішенням Щорського районного суду Чернігівської області від 30 вересня 2024 року позов задоволено частково; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заборгованість у сумі 2 000 грн; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» судовий збір в розмірі 96 грн 90 коп.; стягнуто з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» на користь ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в розмірі 2 400 грн; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Рішення суду мотивовано тим, що відповідачка як дружина військовослужбовця (відповідні докази про що надано відповідачем) згідно з ч. 15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» звільняється від сплати процентів. Оскільки кошти у сумі 10 000 грн безпідставно зараховувалися позивачем в рахунок погашення заборгованості по відсоткам, то вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.

В апеляційній скарзі ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» просить скасувати вказане рішення суду та ухвалити нове рішення, а саме: стягнути заборгованість за Договором про споживчий кредит № 1200-8751 від 05 травня 2023 року в розмірі 92 061,5 грн, з яких: 10 100 грн прострочена заборгованість, 81 961,5 грн прострочена заборгованість за нарахованими процентами. Апеляційна скарга мотивована тим, що за перший базовий період терміном 21 календарний день було нараховано проценти за користування кредитом у розмірі 6 300 грн у строк з 05 травня по 25 травня 2023 року. Однак відповідачка належно не виконала умови договору і здійснила оплату у розмірі 5 000 грн, що є недостатнім для погашення заборгованості ані за процентами за користування кредитом, ані заборгованості в цілому. В період з 27 по 30 травня 2023 року заборгованість за процентами складала 3 100 грн, на погашення якої було здійснено зарахування з оплати, проведеної відповідачкою 30 травня 2023 року. Інші 1 900 грн були зараховані на погашення тіла кредиту. У період з 31 травня 2023 року по 27 квітня 2024 року від ОСОБА_1 платежі на виконання умов договору не надходили. За доводами позивача, суд першої інстанції вказані обставини не дослідив. Також ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» вказує, що зміни до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців» набули чинності лише 18 травня 2024 року, нарахування процентів здійснено у період з 05 травня 2023 року по 28 лютого 2024 року, що є правомірним, оскільки в цей період передбачена законом пільга для дружин військовослужбовців ще не діяла і була відсутня в указаному Законі.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить залишити без задоволення апеляційну скаргу, а рішення суду першої інстанції без змін. Відповідачка вказує, що всупереч встановленим у товаристві Правилам та умовам Кредитного договору представники кредитодавця постійно, починаючи з часу виникнення заборгованості, без дозволу відповідачки телефонували її брату, мамі та сестрі її чоловіка з погрозами і залякуваннями наслідками неповернення кредиту. Вважає такі дії неналежним виконанням договору в цій частині. ОСОБА_1 вважає, що пільга по сплаті відсотків поширюється та діє для військовослужбовців з початку (18 березня 2014 року) і до закінчення особливого періоду, тобто нараховані відсотки підлягають списанню за заявою військовослужбовця за весь минулий період, який підтверджений документами про статус військовослужбовця. Також вказує, що принцип унеможливлення зворотної дії закону в часі не застосовується, коли нове законодавство ставить особу в сприятливіший стан.

Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справ.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Частиною 1 ст.368 ЦПК України встановлено, що справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

За нормами ст. 268 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Зазначеним вимогам закону відповідає судове рішення суду першої інстанції. Висновок місцевого суду підтверджується матеріалами справи, яким суд дав вірну оцінку, і не суперечить нормам матеріального та процесуального права, які регулюють спірні правовідносини.

По справі встановлено, що 05 травня 2023 року ОСОБА_1 підписала електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) на веб-сайті https://creditcasa.com.ua договір про відкриття кредитної лінії № 1200-8751, за умовами якого позичальниця отримала кредит у розмірі 12 000 грн строком кредитування 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику з кінцевою датою повернення кредиту 28 лютого 2024 року та сплатою процентів за користування кредитом (а.с.16-27).

В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором (п.4.8. договору).

Згідно з пунктом 11.1. кредитного договору цей договір та Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів) разом складають єдиний договір та визначають усі істотні умови Договору та надання кредиту. Укладаючи цей договір, позичальник підтверджує, що попередньо уважно ознайомився з Правилами на веб-сайті кредитодавця (https://creditcasa.com.ua), повністю розуміє всі їх умови, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись договору, а тому добровільно та свідомо укладає договір та бажає настання правових наслідків, обумовлених ним.

ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем) на веб-сайті https://creditcasa.com.ua підтвердила також ознайомлення з паспортом споживчого кредиту та графіком платежів за кредитним договором (а.с.42-47).

У п.12 (Реквізити сторін) Договору про відкриття кредитної лінії № 1200-8751 зазначено номер особистого електронного платіжного засобу відповідачки: НОМЕР_1 .

Згідно з довідкою ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» та листом АТ КБ «ПриватБанк» видача коштів ОСОБА_1 за кредитним договором № 1200-8751 від 05 травня 2023 року в розмірі 12 000 грн здійснювалася за допомогою системи LiqPay на картку НОМЕР_1 (а.с.48-63, 64).

З довідки про укладений договір, відповідно до якого надана фінансова послуга, а саме на надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, вбачається, що станом на 11 липня 2024 року ОСОБА_1 здійснила 26 травня 2023 року оплату у розмірі 5 000 грн та 30 травня 2023 року у розмірі 5 000 грн (а.с.65-70).

08 вересня 2024 року ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» заяву про звільнення її від сплати відсотків по кредиту, списання нарахованих процентів по Договору про відкриття кредитної лінії №1200-8751 у зв`язку з тим, що її чоловік є військовослужбовцем і на неї розповсюджуються положення Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (а.с.124-132).

У відповідь на вказану заяву ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» повідомило про відсутність підстав для проведення коригувань за кредитним договором відповідачки, оскільки станом на 18 травня 2024 року відсотки за кредитним договором №1200-8751 не нараховувались.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

За правилами ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Статтею 3 Закону України «Про електрону комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання.

Факт укладення кредитного договору та отримання відповідачкою кредитних коштів у розмірі 12 000 грн підтверджено матеріалами справи і не заперечувалося ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п.4.3., 4.6. Договору про відкриття кредитної лінії №1200-8751 від 05 травня 2023 року плата за видачу кредиту передбачена у формі процентів за користування кредитом. Тип процентної ставки за користування кредитом фіксована. Процентна ставка за користування кредитом не змінюється протягом усього строку користування кредитом, однак позичальнику на умовах, вказаних у даному договорі (програма лояльності) може надаватися можливість скористатися кредитом за промо-ставкою та/або пільговою, та/або зниженою процентними ставками. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповерненої суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту, за наступною ставкою: стандартна процентна ставка становить 3,00% за кожен день користування кредитом (вказана процентна ставка застосовується протягом всього строку дії цього договору, за виключенням строку використання права користування кредитом за промо-ставкою та/або зниженою, та/або пільговою процентною ставкою).

Згідно з розрахунком заборгованості у період з 05 травня 2023 року по 25 травня 2023 року позичальнику нараховувалась пільгова процентна ставка 2,5%; з 26 травня 2023 року по 30 травня 2023 року стандартна процентна ставка 3%; з 31 травня 2023 року по 20 червня 2023 року 2,5%; з 21 червня 2023 року по 28 лютого 2024 року 3%, на загальну суму 81 961,5 грн.

Колегія суддів апеляційного суду вважає вірним висновок суду першої інстанції, що проценти за користування кредитом за Договором про відкриття кредитної лінії №1200-8751 від 05 травня 2023 року відповідачці нараховуватися не повинні.

Так, відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у чинній на час розгляду справи редакції) військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.

Статтю 14 цього Закону було доповнено пунктом 15 відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації» від 20 травня 2014 року №1275-VІІ.

Пунктом 3 Розділу 2 «Прикінцеві положення» Закону № 1275 передбачено поширити дію пункту 3, підпункту 3 пункту 4, пункту 9 розділу І цього Закону на військовослужбовців з початку і до закінчення особливого періоду, а на резервістів та військовозобов`язаних - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду, на час проходження військової служби.

Тобто законодавець чітко передбачив ретроактивну дію ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Редакція частини 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», якою було надано право дружинам військовослужбовців на звільнення від сплати процентів за користування кредитом під час дії особливого періоду, набрала законної сили 18 травня 2024 року.

На підставі Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», затвердженого Законом України від 17 березня 2014 року № 1126-VII, з 18 березня 2014 року в Україні розпочався особливий період, який триває і на час розгляду справи.

Частиною 1 статті 58 Конституції України передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

У пункті 1 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99 зазначено, що положення частини першої статті 58 Конституції України про те, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, треба розуміти так, що воно стосується людини і громадянина (фізичної особи).

Крім того, у п. 2 мотивувальної частини вказаного рішення Конституційний Суд України зазначив, що в регулюванні суспільних відносин застосовуються різні способи дії в часі нормативно-правових актів. Перехід від однієї форми регулювання суспільних відносин до іншої може здійснюватися, зокрема, негайно (безпосередня дія), шляхом перехідного періоду (ультраактивна форма) і шляхом зворотної дії (ретроактивна форма).

Враховуючи, що пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям та членам їх сімей на певний конкретно визначений період скасовано нарахування процентів за користування кредитом, цю норму можна вважати такою, що скасовує цивільну відповідальність особи на певний час.

Згідно з копією свідоцтва про шлюб ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 з 17 лютого 2018 року.

Відповідно до копії військового квитка ОСОБА_2 призваний у Збройні Сили України 21 березня 2022 року на підставі Указу Президента України України №69/2022 від 24 лютого 2022 року.

Таким чином, станом на час укладення спірного кредитного договору (05 травня 2023 року) відповідачка була дружиною військовослужбовця і є нею на даний час, відтак на неї розповсюджуються положення п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Доводи апеляційної скарги про те, що в період нарахування відповідачці процентів за користування кредитом пільга для дружин військовослужбовців ще не діяла, грунтуються на невірному тлумаченні норм чинного законодавства.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, кошти у сумі 10 000 грн безпідставно зараховувалися позивачем в рахунок погашення заборгованості по відсоткам, отже дійшов обгрунтованого висновку, що вони підлягають зарахуванню в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту.

Суд першої інстанції забезпечив повний та всебічний розгляд справи на основі наданих доказів, рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду першої інстанції по суті вирішення указаного позову та не дають підстав вважати, що судом порушено норми матеріального чи процесуального права, що може бути підставою для скасування судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить у тому числі стягнути на її користь з позивача витрати на правову допомогу в розмірі 3 000 грн.

Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.2, 8 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються, зокрема у разі відмови в позові на позивача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема письмовими доказами.

До відзиву на апеляційну скаргу відповідачем додано Договір про надання правничої допомоги №29/24 від 04 вересня 2024 року, за умовами якого адвокат Савоста І.М., зокрема представляє інтереси ОСОБА_1 в суді у справі про стягнення грошових коштів за кредитним договором ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», а клієнт зобов`язаний оплатити замовлення в обумовленому сторонами порядку та строки.

Відповідно до акту приймання-передачі правових послуг (виконаних робіт) від 11 листопада 2024 року адвокат Савоста І.М. надала, а ОСОБА_1 прийняла наступні правові послуги: п.1 - ознайомлення з апеляційною скаргою та додатками до неї, аналіз документів; узгодження позиції відповідача щодо вимог позивача; п.2 - складання відзиву на апеляційну скаргу; подача відзиву до суду через електронний суд; п.3 - складання заяв, клопотань (у разі необхідності). Розмір гонорару п.п.1, 2 становить фіксовану суму і не залежить від витраченого фактичного часу: п.1 1 000 грн, п.2 2 000 грн, п.3 300 грн.

Згідно з копією прибуткового касового ордера №57/24 від 11 листопада 2024 року ОСОБА_1 сплатила адвокату за надані правові послуги 3 000 грн.

Оскільки в задоволенні апеляційної скарги ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» відмовлено, з позивача на користь відповідачки підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу, понесені останньою в суді апеляційної інстанції, в розмірі 3 000 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 263, 374, 375, 382, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» залишити без задоволення, а рішення Щорського районного суду Чернігівської області від 30 вересня 2024 року залишити без змін.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «УКР КРЕДИТ ФІНАНС» (місцезнаходження: 01133, м.Київ, б-р Лесі Українки, буд.26, оф.407, ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді апеляційної інстанції, в розмірі 3 000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Головуючий: Судді: