Справа № 331/4967/24
Провадження № 2/331/2393/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса м. Запоріжжя Хамули Наталі Григорівни, третя особа МКП «Основаніє» про встановлення факту прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до приватного нотаріуса м. Запоріжжя Хамули Н.Г., третя особа МКП «Основаніє» про встановлення факту прийняття спадщини.

При вирішенні питання про відкриття провадження по справі, судом встановлено, що позовна заява подана з порушенням ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а тому підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно з п.п. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1211,20 грн.

Проте, ОСОБА_1 не додано до матеріалів справи доказів про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви.

Відповідно до п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; та виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини

При розгляді справ про спадкування суди мають встановлювати, зокрема, коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Для вирішення заявлених позовних вимог важливим є встановлення наявності/відсутності інших спадкоємців, з`ясування питання чи прийняли інші спадкоємці спадщину за кожним із спадкодавців. Ці обставини визначають і як фактичне підґрунтя позову, так і суб`єктний склад відповідачів.

Однак, позивачем в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст.175 ЦПК України у позовній заяві не викладено обставин, якими він обґрунтовує свої вимоги та не зазначено доказів, які їх підтверджують, а саме про відсутність/наявність інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 та відомості щодо прийняття/не прийняття спадщини іншими спадкоємцями.

Крім того, позивач ставить свої вимоги до приватного нотаріуса Хамули Н.Г., яка не є належним відповідачем у даній справі, оскільки нотаріус не відноситься до суб`єктів матеріальних відносин, які лежать в основі вчинення нотаріальних дій. Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасників нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення. Таким чином, нотаріус не є відповідачем у спорах, що виникають із цивільних відносин, пов`язаних з нотаріальною дією.

Дана позиція висловлена у п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування»: «У справах про спадкування нотаріуси не є заінтересованими особами і не повинні залучатися до участі у справі».

Така сама позиція висловлена і в ухвалі Колегії суддів Судової палати по цивільним справам Верховного Суду України від 05.12.2007 р. у справі № 6- 16344св07, де зазначено, що при розгляді справ, котрі стосуються оскарження прав і обов`язків сторін, набутих на підставі вчинених нотаріальних дій (окрім справ за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні), нотаріуси не є особами, прав і обов`язків яких стосується спір сторін, оскільки відсутня їх юридична заінтересованість в результатах розгляду справи судом і реалізації прийнятого по ньому рішення.

Зі змісту позовної заяви не вбачається жодних посилань чи обґрунтування позовних вимог до приватного нотаріуса, не вказано чим саме приватний нотаріус не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача.

Зважаючи на викладене, позивачу необхідно визначитись з суб`єктним складом у даній справі.

За пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Також, слід зазначити, що відповідно до інформаційного листа від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, судам слід звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. У разі якщо відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину не підтверджена належними доказами, а саме відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, це може бути підставою для відмови у позові.

Крім того у відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31 травня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заява про встановлення факту прийняття спадщини та місця її відкриття може бути розглянута судом у порядку окремого провадження, якщо орган, який вчиняє нотаріальні дії, не вправі видати заявникові свідоцтво про право на спадщину через відсутність або недостатність документів, що необхідні для підтвердження в нотаріальному порядку факту вступу в управління або володіння спадковим майном. У тому ж разі, коли всі необхідні документи були, але у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено, заінтересована особа може звернутись до суду не з заявою про встановлення факту прийняття спадщини, а зі скаргою на відмову вчинити нотаріальну дію.

Відповідно до ч.4 ст.49 Закону України «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, передумовою звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав є наявність постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Тобто, особа має право звернутися до суду тільки після отримання у нотаріуса відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Звернення до суду до цього моменту є передчасним, і в такому випадку суди підміняють органи нотаріату, що не відповідає закону.

Тому, позивачу в даному випадку необхідно зазначити докази, підтверджуючі наявність спору (зазначити про наявність постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину).

В матеріалах справи відсутні докази звернення позивача до нотаріальної контори та відповідно, відсутня постанова про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії.

Також, відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: який факт заявник просить встановити та з якою метою; причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Важливе значення має вимога про обов`язкове зазначення у заяві мети встановлення юридичного факту, оскільки мета дає можливість зробити висновок, чи дійсно цей факт є юридичним і чи тягне він правові наслідки.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про встановлення факту прийняття спадщини, при цьому прохальна частина позову містить вимоги про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом.

Таким чином, обираючи спосіб захисту порушеного права, позивачу слід визначитись із змістом позовних відповідно до положень та вимог чинного законодавства, з посиланням на норми цивільного законодавства.

Крім того, в порушення вимог п. 10 ч. 3 ст.175 ЦПК України відсутнє підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Також, відповідно до ст. 95 ЦПК України, письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

В порушення вимог ст. 95 ЦПК України, копії документів, що долучені до позовної заяви, належним чином не засвідчені.

Оскільки подана заява не відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства, то заявнику слід надати строк для усунення зазначених недоліків.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України позовна заява, подана без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175-177 ЦПК України або не сплачені судові витрати, підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуюче вищевикладене, суддя вважає необхідним залишити позовну заяву без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до приватного нотаріуса м. Запоріжжя Хамули Наталі Григорівни, третя особа МКП «Основаніє» про встановлення факту прийняття спадщини - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали, та роз`яснити позивачеві, що у разі не усунення зазначених недоліків, позовна заява буде вважатися не поданою та повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Світлицька