2/465/10/24
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

13.11.2024 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Ванівського Ю. М.

з участю: секретаря Лозинського Т - Р. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,-

встановив:

позивач звернувся з позовом до відповідача про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04.05.2022 року о 18:00 год. у м. Львові, по вул. В.Великого, 54, пасажир ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходячись в транспортному засобі «Hyundai 130», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , відчинив двері транспортного засобу, не переконавшись, що транспортний засіб зупинився біля тротуару, посадового майданчика, краю проїжджої частини чи на узбіччі, внаслідок чого відбувся наїзд мотоцикла «Kawasaki», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який під час падіння здійснив зіткнення з автомобілем «Volkswagen Pasat 1.6 TD», д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Внаслідок вищевказаної ДТП, автомобіль «Volkswagen Pasat 1.6 TD», д.н.з. НОМЕР_3 отримав механічні ушкодження, а власник автомобіля ОСОБА_1 матеріальну шкоду. Франківський районний суд м. Львова від 21.06.2022 року постановив у справі №465/2655/22 ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до висновку експерта №107 за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Pasat 1.6 TD», д.н.з. НОМЕР_3 від виявлених при обстеженні 29.07.2022 року його пошкоджень внаслідок ДТП 04.05.2022 року, в цінах на вказану дату обстеження, без врахування ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтновідновлювальних робіт становить 28 825,36 грн. Вищевказаний висновок експерта був проведений відповідно до договору №29 від 29.07.2022 року, вартість якого складає 4 000,00 грн. Таким чином, позивачу завдано збитків, які складаються з пошкодження транспортного засобу та витрат, які позивач мусив зробити для відновлення свого порушеного права, на суму 32825,36 грн. (28 825,36 + 4 000,00)., а також просить стягнути понесені судови витрати. Просить позов задоволити.

На підставі розпорядження керівника апарату Франківського районного суду м.Львова Турчак М.І. №737/Р від 29.03.2023 року, рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, матеріали справи передано судді Ванівському Ю.М.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15.05.2024 року справу прийнято до провадження суддею Ванівським Ю.М. та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 15.01.2024 року закрито підготовче провадження та приз назначено справу до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового розгляду.

Дослідивши повно та всебічно матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

За змістом статей 12, 13, 60, 81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Згідно із ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Судом встановлено, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 21.06.2022 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 ,00 гривень та стягнуто в користь держави 496,20 грн. судового збору.

Як вбачається зі змісту вказаної постанови (справа №465/2655/22), відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 236951 від 18 травня 2022 року: 04.05.2022 року о 18.00 год. у м.Львові, по вул. В.Великого, 54 пасажир ОСОБА_2 , знаходячись в транспортному засобі "Хюндай 130" д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 відчинив двері транспортного засобу, не переконавшись, що транспортний засіб зупинився біля тротуару, посадкового майданчика, краю проїжджої частини чи на узбіччі, внаслідок чого відбувся наїзд мотоцикла "Каваскі" д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4 , який під час падіння здійснив зіткнення з автомобілем "Фольксваген Пасат" д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_1 , що спричинило пошкодження ттранспортних засобів. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п.п. 5.3 б ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Як вбачається з висновку експерта №107 за результатами проведення судової авто товарознавчої експертизи, згідно договору №29 від 29.07.2022 року, який складений 05.08.2022 року, вартість матеріального збитку, з технічної точки зору, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Passat Variant 1,6 TDi 5dr 6MT ідентифікаційний номер НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_3 від виявлених при обстеженні 29.07.2022 року його пошкоджень внаслідок ДТП 04.05.2022 року, в цінах вказаних на дату обстеження, без врахування (включення) ПДВ у вартості нових складових (запчастин), без врахування (включення) ПДВ у вартості матеріалів та із середньостатистичною регіональною вартістю ремонтно відновлювальних робіт (ні з, ні без ПДВ) становить 28 825,36 гривень.

Згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Нормою ст.1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Положеннями ст.1192 ЦК України передбачено, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з частинами першою, другою ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої ст. 1188 ЦК України).

Доказів того, що цивільно-правова відповідальність відповідача на момент скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована, матеріали справи не містять.

Нормою ст.16 ЦК України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Зміст норм ст.ст. 11, 1166 ЦК України дозволяє зробити висновок, що підставою виникнення деліктного зобов`язання про відшкодування шкоди є завдання майнової шкоди іншій особі. Зобов`язання про відшкодування майнової шкоди виникає за таких умов: наявність майнової шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала майнової шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи, яка завдала майнової шкоди, та її результатом майновою шкодою; вина особи, яка завдала майнової шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування майнової шкоди. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за завдану майнову шкоду. При цьому цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях із відшкодування майнової шкоди передбачає презумпцію вини заподіювача майнової шкоди, тому, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача майнової шкоди. Позивач не зобов`язаний доводити вину відповідача у заподіянні майнової шкоди, натомість зобов`язаний подати докази, що підтверджують факт завдання такої шкоди за участю відповідача, розмір спричиненої майнової шкоди, а також докази того, що саме відповідач її спричинив або є особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати таку шкоду. Водночас саме на відповідача законом покладається обов`язок зі спростування презумпції вини заподіювача шкоди. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Великої Палати Верховного суду від 26 листопада 2019 року по справі №910/20261/16, а також у постановах Верховного Суду від 10 лютого 2021 року по справі №199/6521/19, від 23 вересня 2021 року по справі №199/3654/18, від 02 лютого 2022 року по справі №447/938/14-ц, від 23 лютого 2022 року по справі №473/468/17, від 03 травня 2022 року по справі №450/4163/18.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України N6, 27.03.1992, «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що шкода заподіяна майну особи і громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинно-наслідковий зв`язок та є вина зазначеної особи.

У відповідності до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

При цьому, як встановлено судом на підставі ст.82 ч.12 ЦПК України та вбачається з інформації з централізованої бази даних МТСБУ, доступ до якої є загальнодоступним (https://policy-web.mtsbu.ua/), станом на момент вищевказаної ДТП автомобіль «Volkswagen Passat Variant 1,6 TDi 5dr 6MT ідентифікаційний номер НОМЕР_4 реєстраційний номер НОМЕР_3 був застрахований/забезпечений лише в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто була застрахована цивільно-правова відповідальність власника/водія такого транспортного засобу перед третіми особами за заподіяну цим третім особам (потерпілим) шкоду життю, здоров`ю та майну.

Стосовно обставин спірних правовідносин сторін, то в ході розгляду даної цивільної справи судом встановлено, що внаслідок винних дій відповідача, 04.05.2022 сталася ДТП, внаслідок якої з вини відповідача пошкоджено керований та належний позивачу автомобіль "Фольксваген Пасат" д.н.з. НОМЕР_3 . При цьому вказаний автомобіль був застрахований (був забезпеченим транспортним засобом) лише в порядку Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тобто вказана ДТП за викладених обставин не є підставою для виплати позивачу страхового відшкодування, а відтак цивільно-правову відповідальність за завдану позивачу шкоду має нести особа, яка своїми винними діями спричинила ДТП, тобто відповідач.

За змістом статей 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених фізичними або юридичними особами вимог і на підставі наданих ними доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Суд приходить до висновку про правомірність, обґрунтованість та доведеність позовних вимог про відшкодування матеріального збитку, а відтак і необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача 4000,00 гривень в якості відшкодування витрат понесених у зв`язку з проведенням авто товарознавчої експертизи, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 1ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Згідно з приписами пункту 1 частини 2 статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача.

Експертиза проводилася з метою отримання доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог до відповідача, висновок експерта за наслідком проведення цієї експертизи судом взято до уваги, однак зазначені судові витрати не підтверджені документально, матеріали справи не містять квитанції чи розрахункових документів на підтвердження оплати експертного досідження.

Окрім цього, відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування позивачем надано договір про надання професійної правничої (правової) допомоги №0103-ц від 22.09.2022 року; додаток №1 до Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги №103-ц від 22.09.2022 року, згідно якої вартість послуг адвокатського об`єднання «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Авто поміч» клієнту ОСОБА_1 становить 10 000, 00 грн.; рахунок фактуру №22-09/01 від 22.09.2022 року на суму 10 000,00 грн.; квитанцію № ПН283 від 23.09.2022 року, зіндно якої ОСОБА_1 сплатив АО «Всеукраїнський центр адвокатських розслідувань ДТП «Авто поміч» 10 000,00 грн.

Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Вказаний спір належить до категорій малозначних справ, щодо вирішення вказаного спору існує безліч судової практики, зокрема Верховного Суду, яка є сталою, збір доказів, вивчення матеріалів справи, підготовка та подання позовної заяви, не складає дуже багато часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, відтак суд дійшов переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, необґрунтованим та не пропорційним до предмета спору, у зв`язку з чим підлягає зменшенню до 7 000 гривень.

Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору (квитанція №ПН 290 від 23.09.2022 року) у розмірі 992,40 гривень, які документально підтверджені.

Керуючись ст.ст. 2, 10, 12, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України,

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 28 825 (двадцять вісім тисяч вісімсот двадцять п`ять) гривень 36 копійок відшкодування матеріальної шкоди пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 (сім тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 копійок суму сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача про його перегляд, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду з дня його проголошення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя Ванівський Ю.М.