РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2024 року Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові в порядку окремого провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу зазаявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту проживання однією сім`єю, суд -

в с т а н о в и в:

Заявник звернулась до суду із заявою, якою просить ухвалити рішення про встановлення факту її проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , понад 9 років, а саме з січня 2014 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 , в якій він проживав разом з ОСОБА_1 однією сім`єю з січня 2014 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає, що є спадкоємцем четвертої черги спадкування за законом, оскільки проживала з померлим понад 9 років. Оскільки для прийняття спадщини їй необхідно довести у суді факт проживання з померлим однією сім`єю, тому змушена звернутись до суду.

У судове засідання заявник не з`явилася, заявою до суду просить справу слухати у її відсутності та заяву про встановлення факту задоволити в повному обсязі. Враховуючи представлені документи, суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності.

Заінтересована особа, будучи належним чином повідомлені про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд заяви у її відсутності.

З врахуванням зібраних доказів, суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до переконання про підставність заяви.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною другою статті 3 СК України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог та заперечень.

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту спільного проживання, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру АДРЕСА_1 .

Заявниця звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак останній рекомендовано звернутись до суду для встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим, оскільки нею не надано документів, які підтверджують будь-які відносини зі спадкодавцем.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтвердили, що в даній квартирі померлий проживав разом з ОСОБА_1 однією сім`єю з січня 2014 року по день смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, заявником долучено до матеріалів справи договір - замовлення на організацію та ведення поховання від 14.07.2023 року №000002509 ОСОБА_2 .

Отже, суд дійшов висновку про те, що під час розгляду даної справи належними та допустимими доказами підтверджено факт спільного проживання, ведення спільного господарства, здійснення матеріальної підтримки, взаємних прав та обов`язків, які притаманні сім`ї, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та заявником ОСОБА_1 , що є підтвердженням факту їх проживання однією сім`єю, що є підставою для задоволення відповідної заяви.

Керуючись ст.ст. 19, 76-77, 265, 273, 293, 294, 315-319ЦПК України, суд -

узвалив:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Четверта Львівська державна нотаріальна контора Львівської області про встановлення факту проживання однією сім`єю - задоволити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , однією сім`єю з січня 2014 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку та строки передбачені ст. ст. 354,355 ЦПК України, пп.15.5 п. 15 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Нор