Номер провадження: 22-ц/813/6981/24
Справа № 511/2718/24
Головуючий у першій інстанції Бобровська І.В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Комлевої О.С.,

Сєвєрової Є.С.,

за участю секретаря Чеботар А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у відсутність учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 липня 2024 року про відмову у поновленні строку для оскарження дій приватного виконавця, постановленої під головуванням судді Бобровської І.В., у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка Миколи Борисовича,

встановив:

12.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка М.Б.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.07.2024 року Шуляку було відмовлено у поновленні строку для оскарження дій приватного виконавця (а.с.30-32).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 22.07.2024 року та направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права (а.с.34-39).

Вирішуючи питання про слухання справи в порядку спрощеного позовного провадження, у відсутність учасників справи, колегія суддів виходить із того, що всі учасники справи належним чином були повідомлені про час і місце судового засідання (а.с.65-66, 69-70).

Колегія суддів також зазначає, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі Конвенція), кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, ЄСПЛ в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції.

На підставі викладеного, а також враховуючи, що в своїх рішеннях ЄСПЛ наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, колегія суддів вирішила слухати справу на підставі наявних доказів, у відсутність учасників справи.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що скаржник без поважних на те причин пропустив строк звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченко М.Б.

Однак, з таким висновком не погоджується колегія суддів, з огляду на наступні обставини.

Як вбачається з матеріалів справи, вперше скаржник ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до Малиновського районного суду м. Одеси 18.06.2024 року, в якій просив:

зобов`язати приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Шуляченка М.Б. надати до суду всі матеріали по виконавчому провадженню N? 70607984 від 22.12.2022 року для огляду у судовому засіданні;

визнати протиправними дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Шуляченка М.Б. по виконавчому провадженню N? 70607984 від 22.12.2022 року щодо відмови у зняті арешту з рахунку НОМЕР_1 , відкритим в АТ КБ «Приватбанк», який належить самозайнятій особі «Адвокат»;

зняти арешт з рахунку НОМЕР_1 , відкритим в АТ КБ «Приватбанк», який належить самозайнятій особі «Адвокат», з метою подальшого виконання виконавчого провадження, шляхом погашення заборгованості, та з метою належної сплати своїм підлеглим працівникам заробітної плати і сплати податків в дохід держави.

Крім того, разом зі скаргою на дії приватного виконавця Шуляченка М.Б., скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про поновлення строку на звернення до суду із скаргою на дії приватного виконавця.

В обґрунтування свого клопотання скаржник ОСОБА_1 вказував, що 15.05.2024 року він звернувся із заявою до приватного виконавця Шуляченка М.М. про зняття арешту з банківських рахунків, та 21.06.2024 року отримав відповідь від 11.06.2024 року про відмову в задоволенні своєї заяви.

В подальшому, а саме 09.07.2024 року скаржник ОСОБА_1 на електронну пошту отримав ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси про залишення скарги без руху, так як скарга має бути подана до суду, який прийняв рішення, а саме до Роздільнянського районного суду Одеської області.

Саме у зв`язку з цим, лише 12.07.2024 року, тобто з пропуском строку на 11 днів, скаржник ОСОБА_1 звернувся з даною скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Шуляченка М.Б. до Роздільнянського районного суду Одеської області.

Таким чином, виходячи з викладеного, суддя Роздільнянського районного суду Одеської області постановив ухвалу про те, що скаржник без поважних на те причин пропустив строк звернення до суду зі скаргою на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка М.Б. саме до Роздільннського районного суду Одеської області.

Однак, судом першої інстанції не в достатній мірі було враховано, що з аналогічною скаргою скаржник ОСОБА_1 в установлений законом строк звертався зі скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Одеської області Шуляченка М.Б. доМалиновського районного суду м. Одеси, про що вказано вище і його скарга була залишена без руху, з посиланням на те, що з даною скаргою ОСОБА_1 має звернутись до Роздільнянського районного суду Одеської області (а.с.41-43).

З підстав викладеного, колегія суддів вважає за необхідне вказати, що відповідно до положень ч.4 ст.10 ЦПК України суд застосовує практику ЄСПЛ, згідно усталеної практики якого, надмірний формалізм у трактуванні національного процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст.6 Конвенції.

Так, згідно висновків, викладених в рішеннях ЄСПЛ, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також згідно рішення ЄСПЛ не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», ЄСПЛ вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавляє заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог, що визнано порушенням п.1 ст.6 Конвенції.

В даному випадку, скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Шуляченка М.Б. при виконанні рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 16 січня 2020 року, у справі № 511/1941/19, не розглянута з формальних причин, враховуючи, що вперше за скаргою ОСОБА_1 звернувся до суду 18.06.2024 року.

При цьому колегія суддів зазначає, що скаржник ОСОБА_1 не зобов`язаний був знати про звернення ним зі скаргою до неналежного суду, що додатково свідчить про формальність оскаржуваної ухвали суду.

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ОСОБА_1 частковому задоволенню, ухвала Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 липня 2024 року про відмову у поновленні строку для оскарження дій приватного виконавця скасуванню, за правленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 368, п.6 ч.1 ст. 374, п.4 ч.1 ст. 376, ст.ст. 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Роздільнянського районного суду Одеської області від 22 липня 2024 року про відмову у поновленні строку для оскарження дій приватного виконавця скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повне судове рішення складено 09.12.2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

О.С. Комлева

Є.С. Сєвєрова