Справа № 298/1718/24
Номер провадження 6/298/17/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року с-ще Великий Березний

Великоберезнянський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючої судді Ротмістренко О.В.,

за участі: секретаря судових засідань Хомин Л.Р.,

боржника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Великий Березний заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-179/10 про стягнення заборгованості з

ОСОБА_1 за кредитним договором № 29/05/021008 від 02 жовтня 2008 року,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» (надалі також ТОВ «Українська факторингова компанія», заявник), інтереси якого представляє адвокат Кухаренко В.В., звернулося до суду із заявою, в якій просить видати дублікат виконавчого листа у справі №2-179/10 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 29/05/021008 від 02.10.2008.

В якості обґрунтування посилається на ту обставину, що рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29 червня 2010 року задоволено позов ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №29/05/021008 від 02.10.2008. Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 03 травня 2019 року замінено стягувача у виконанні рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29 червня 2010 року з ПАТ «БМ Банк» на ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» відносно ОСОБА_1 . Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 1 листопада 2022 року замінено стягувача у виконанні рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області

від 29 червня 2010 року з ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на ТОВ «Українська факторингова компанія» відносно ОСОБА_1 .

Заявник указує, що у зв`язку з відсутністю в матеріалах справи, що були передані ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» до ТОВ «Українська факторингова компанія» виконавчого листа ТОВ «Українська факторингова компанія» направлено до Великоберезнянського ВДВС в Ужгородському районі Закарпатської області запит щодо відкриття виконавчого провадження відносно ОСОБА_1 за виконавчим листом №2-179/10, що був виданий Великоберезнянським районним судом Закарпатської області, з відповіді якого вбачається, що на виконанні виконавчий лист по справі №2-179/10 не перебуває та не перебував.

Як указується в заяві, адвокатом Кухаренко В.В. з`ясовано, що 30.06.2016 винесено постанову про закінчення виконавчого документу стягувачу та направлено виконавчий лист за належністю до Перечинського ВДВС ГТУЮ у Закарпатській області. Згодом на виконання Наказу Міністерства юстиції України № 3832/5 від 30.11.2017 року відбулось злиття Перечинського ВДВС ГТУЮ та Великоберезнянського ВДВС ГТУЮ, у зв`язку з чим матеріали виконавчих проваджень передано до Великоберезнянського міжрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Закарпатській області.

Представник заявника зауважує, що згідно з відповіддю на адвокатський запит встановлено, що під час передачі з Перечинського ВДВС ГТУЮ до Великоберезнянського ВДВС архівів матеріалів виконавчих проваджень відомості про передачу виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-179/10 у відділі відсутні. Відтак за його твердженнями виконавчий лист було втрачено при передачі матеріалів виконавчого провадження з одного ВДВС до іншого. При цьому, державними виконавцями внаслідок втрати матеріалів виконавчого провадження, не вчинялися дії щодо його відновлення, що свідчить про бездіяльність органів ДВС. Також звертає увагу на ту обставину, що з наданої відповіді ВДВС вбачається, що постанови про повернення виконавчого документу стягувачу чи його фактичного виконання відсутні. За твердженнями заявника, оскільки згідно відповіді ДВС встановлено, що остання винесена постанова була про направлення виконавчого провадження за належністю, строки пред`явлення виконавчого листа № 2-179/10 до виконання не пропущено через наявні докази про втрату виконавчого листа при пересиланні між органами виконавчої служби.

У письмових поясненнях, поданих до суду, ОСОБА_1 просить відмовити в задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа. Вказує, що відповідно до ВП-спецпідрозділ від 02.10.2023, 15.07.2010 Великоберезнянським районним судом виданий виконавчий лист №2-179/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь HAT «БМ Банк» 390542, 90 грн. заборгованості за кредитним договором. Першого разу виконавчий лист подано до відділу ДВС 04.08.2010, а 30.12.2010 повернуто стягувачу на підставі

п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист у зв`язку з відсутністю майна у боржника. Відповідно до ВП-спецпідрозділ від 02.10.2023 наступне звернення стягувачем до ДВС відбулося 03.03.2012, а 22.10.2012 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий лист повернуто стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника. У подальшому виконавчий документ пред`явлений до виконання 01.02.2015 та, як наслідок, було відкрито виконавче провадження 09.02.2015, а 30.06.2016 дане виконавче провадження було закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження» (направлення ВД за належність до іншого відділу ДВС). При цьому посилається на ухвалу Великоберезнянського районного суду Закарпатської області

від 20.02.2024 у справі № 298/1735, якою відмовлено у видачі дубліката виконавчого листа заявнику. Вказана ухвала набрала, як зазначає ОСОБА_1 , законної сили та є винесеною у справі за заявою того ж заявника до того ж боржника з тією самою вимогою, яку просить врахувати при вирішення вказаної справи. Крім того звертає увагу на те, що виконавче провадження закінчено у червні, а тодішній стягувач АТ «БМ Банк» протягом трирічного строку не звертався з заявою про видачу дублікату виконавчого листа. При цьому посилається на п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України, за змістом яких у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Заявник у судове засідання не з`явився.

У судовому засіданні ОСОБА_1 заперечила проти задоволення вимог, зазначених у заяві, вказавши, що такі не підлягають задоволенню з підстав, наведених у письмових поясненнях, поданих нею до суду 02.10.2024.

Суд постановив здійснювати розгляд за відсутністю учасника, який не з`явився в судове засідання, який був належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали заяви, письмові пояснення ОСОБА_1 , матеріали цивільної справи № 2-179/10, цивільних справ

№ № 298/363/18, 298/560/19, 298/807/22, 298/1735/23, встановив таке.

Заочним рішенням Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29 червня 2010 року по справі № 2-179/10 задоволено позовні вимоги ПАТ «БМ Банк», стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованість на суму

390 542 гривень 90 копійок, 1700 гривень відшкодування судових витрат по сплаті держмита та 120 гривень відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Вказане рішення набрало законної 13.07.2010.

15.07.2010 представником АТ «БМ Банк» Шаранич Н.М. на підставі заяв

від 15.07.2010 особисто отримано копію рішення, а також виконавчий лист на виконання вказаного рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області

від 29 червня 2010 року по справі № 2-179/10, про що свідчать відмітки, зроблені представником АТ «БМ Банк» Шаранич Н.М. на заявах про видачу таких, які містяться в матеріалах справи № 2-179/10.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05.05.2018 у справі № 298/363/18 задоволено заяву подану представника Публічного акціонерного товариства «БМ Банк», постановлено видати дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-179/10, виданого Великоберезнянським районним судом Закарпатської області про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором на користь АТ «БМ Банк». Вказана ухвала набрала законної сили 22.05.2018. Зі змісту вказаної ухвали вбачається, що підставою для задоволення заяви про видачу дублікату виконавчого листа слугувала та обставина, що судом на підставі відповіді управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області

від 29 вересня 2017 року №Б-159/03.2-05/2701 встановлено, що 30 червня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження за виконавчим листом № 2-179/10, а виконавчий документ направлено до Перечинського районного відділу ДВС за належністю, однак, який при відправленні через відділення поштового зв`язку втрачено.

У вказаному листі від 29 вересня 2017 року №Б-159/03.2-05/2701, зокрема, ідеться про те, що 09 лютого 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку направлено на адресу боржника та стягувача, однак боржник рішення суду не виконав та до відділу ДВС не з`явився. Актом державного виконавця

від 21 червня 2016 року встановлено, що у боржника за вказаною у виконавчому документі адресою відсутнє будь-яке майно, на яке може бути звернуто стягнення та встановлено, що боржник ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_1 . Великоберезнянським РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області відповідно до ч. 3, п. 10, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» направлено подання про видачу дублікату виконавчого листа

№ 2-179/10 від 20.05.2014, виданого Великоберезнянським районним судом.

В матеріалах справи № 298/363/18 міститься також ухвала судді Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 24.10.2024 у

справі № 298/1373/17, згідно з якою матеріали подання в.о. начальника Великоберезнянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області про видачу дублікату виконавчого листа повернуто заявнику.

Дублікат виконавчого листа по цивільній справі № 2-179/10 про стягнення боргу та судових витрат, що виданий на підставі ухвали Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05.05.2018 у справі № 298/363/18, 22.05.2018 надіслано на адресу ПАТ «БМ Банк» рекомендованим листом, копію якого адресатом отримано 29.05.2018, про що свідчить підпис, який міститься на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення № 843, що міститься в матеріалах справи № 298/363/18.

24.04.2019 до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області звернулось ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» з заявою про заміну ПАТ «БМ Банк» на його правонаступника ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» у виконавчому провадженні з примусового виконання листів № 2-179/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 . В якості додатку до такої заяви ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» додано копію виконавчого листа у справі № 2-179/10.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 03.05.2019 у справі № 298/560/19 заяву ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі за позовом ПАТ БМ Банк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, замінено сторону стягувача ПАТ БМ Банк у виконавчих листах, що видані Великоберезнянським районним судом Закарпатської області по справі № 2-179/10 за позовом ПАТ БМ Банк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Гроуф Капітал Факторинг». Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12.08.2019 у справі № 298/560/19 ухвалу Великоберезнянського районного суду від 03 травня 2019 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду. За результатами перегляду вказаної справи, у задоволенні заяви ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено. Вказана ухвала набрала законної сили 09.01.2019.

Ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 01.11.2022 у справі № 298/807/22 замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 29.06.2010 року по справі №2-179/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості за кредитним договором №29/05/021008 від 02.10.2008 із ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія». Вказана ухвала набрала законної сили 17.11.2022.

Як убачається з ухвали Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20.02.2024 у справі № 298/1735/23, заявник вже звертався до Великоберезнянського районного суду Закарпатської області з заявою про видачу виконавчого листа та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Як на підставу для задоволення вимог, зазначених в заяві, посилався на те, що факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби/приватного виконавця свідчить про те, що його було втрачено, а в зв`язку з тривалим отриманням інформації від державної виконавчої служби щодо стану виконавчого провадження (11.12.2019, 01.12.2020 та 05.08.2021), часом на здійснення відповідних дій відносно заміни стягувача по справі №2-179/10, ТОВ «Українська факторингова компанія» пропущені строки, що не залежало від волі стягувача, натомість попереднім стягувачем вживалися всі необхідні дії для з`ясування місцязнаходження виконавчих листів, проте через бездіяльність органів державної виконавчої служби відповідь не була отримана.

Відмовляючи у задоволенні вказаної заяви, Великоберезнянський районний суд Закарпатської області в ухвалі від 20.02.2024 у справі № 298/1735/23, зокрема, вказав, що: доказів того, що оригінал виконавчого листа №2-179/10 загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, матеріали справи не містять. Зі змісту заяви та доданих до неї письмових документів не є зрозумілим ким, коли і за яких обставин втрачений виконавчий лист; сам факт неперебування виконавчого листа про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на виконанні у Великоберезнянському відділі державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції також не свідчить про його втрату; заявник в обґрунтування своїх вимог обмежився лише листом начальника Великоберезнянського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції В.Вогар від 18 травня 2023 року за №5042/239-18, проте з такого не вбачається, що виконавчий лист втрачено; ТОВ «Українська факторингова компанія» не надало суду доказів того, що при передачі права вимоги їм не було передано оригіналу виконавчого листа та що до них такий оригінал виконавчого листа не надходив; за змістом долученого витягу з системи виконавчих проваджень, виконавче провадження 46439340 з виконання виконавчого листа №2-179/10 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» заборгованості на суму 390 542 гривень 90 копійок за кредитним договором, судового збору в розмірі 1700 гривні

00 копійок та витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду цивільної справи в розмірі 120 гривень, державним виконавцем Великоберезнянського РВ ДВС ГТУЮ у Закарпатській області закінчено 30.06.2016 на підставі п.10 ч.1 ст.49 (направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС) - боржник проживає у АДРЕСА_1 ; що стосується аргументів заявника з приводу тривалого отримання інформації від державної виконавчої служби щодо стану виконавчого провадження, часу на здійснення відповідних дій відносно заміни стягувача по справі №2-179/10, то суд такі відхилив, оскільки доказів на підтвердження таких обставин в розумінні ст.76 ЦПК України заявником не надано; разом з тим, суд зауважив, що безпідставне поновлення процесуальних строків порушує принцип юридичної визначеності та верховенства права, оскільки порушується баланс права на реальне виконання рішення суду та правове очікування на застосування строків.

В матеріалах справи № 298/1735/23 міститься відповідь Великоберезнянського ВДВС в Ужгородському районі Закарпатської області від 18.05.2023 № 5042/23.9-18, з якої вбачається, що у відділі виконавчий лист № 2-179/10 не перебуває та не перебував.

Звертаючись повторно з заявою про видачу дублікату виконавчого листа у даній справі, заявник в якості підстави для її задоволення посилається на лист Великоберезнянського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області від 03.06.2024 № 10304/24919, в якому зазначено, що під час передачі з Перечинського ВДВС ГТУЮ до Великоберезнянського ВДВС архівів матеріалів виконавчих проваджень відомості про передачу виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-179/10 у відділі відсутні, у зв`язку з чим констатує, що виконавчий лист було втрачено при передачі матеріалів виконавчого провадження з одного ВДВС до іншого. При цьому зауважує, що державним виконавцем внаслідок втрати матеріалів виконавчого провадження не вчинялись дії щодо його відновлення, що свідчить про бездіяльність органів ДВС. Крім того зауважує, що згідно з наданою відповіддю ДВС постанови про повернення виконавчого документу стягувачу чи його фактичного виконання відсутні.

В якості доказу посилається на витяг з ВП спецпідрозділ від 29.05.224, відповідно до якого 01.02.2015 до Великоберезнянського районного РВ ДВС у Закарпатській області надійшов на виконання виконавчий лист від 20.05.2014 № 2-179/10 з виконання рішення Великоберезнянського районного суду Закарпатської області, що набрало законної сили 13.07.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «БМ Банк» 390 542, 90 грн. заборгованості за кредитним договором, 1700 грн. відшкодування судових витрат по сплаті державного мита та 120 грн. відшкодування витрат з інформаційно-технічне забезпечення судового процесу. Стягувач ПАТ «БМ Банк». 09.02.2015 за виконавчим листом від 20.05.2014 № 2-179/10 відкрито виконавче провадження.

Згідно з вказаним витягом виконавче провадження за виконавчим листом від 20.05.2014 № 2-179/10 закінчено 30.06.2016 на підставі пункту 10 частини першої статті 49 Закону України «Про виконавче провадження» направлення ВД за належністю до іншого відділу ДВС).

Вирішуючи питання, щодо видачі дублікату виконавчого листа на підставі заяви, поданої ТОВ «Українська факторингова компанія», суд виходить з такого.

Згідно з положеннями пункту 3 частини першої ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 22.05.20129 у справі № 640/7778/18, відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Аналіз поданої заяви та ухвали Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 20.02.2024 у справі № 298/1735/23 показує, що підстави для видачі дублікату виконавчого листа, наведені ТОВ «Українська факторингова компанія» в поданій заяві, не є тотожними з підставами, що розглядались судом при вирішенні питання щодо видачі дублікату виконавчого листу під час прийняття ухвали 20.02.2024 у справі № 298/1735/23. Відтак, доводи ОСОБА_1 про ідентичність обставин, які викладені в заяві про видачу дублікату виконавчого листа, що є предметом даного судового розгляду, з обставинами, які досліджувались Великоберезнянським районним судом Закарпатської області в ухвалі від 20.02.2024 у справі № 298/1735/23, є безпідставними.

Як убачається, спірні правовідносини регулюються положеннями Закону України «Про виконавче провадження», п.п. 17.4 п.п. 17 п. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Відповідно до п.п. 17.4 п.п. 17 п. 1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Аналіз наведеної законодавчої норми показує, що така не містить безумовного обов`язку суду видати дублікат виконавчого документу. Можливість видачі такого дублікату (право суду) пов`язується із належним з`ясуванням обставин втрати оригіналу виконавчого листа та додержання строку, встановленого для його пред`явлення. При цьому дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.

На вказану обставину звернув увагу Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2023 року по справі №196/673/14-ц, в якій вказав, що аналіз пункту 17.4 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України дозволяє дійти висновку, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. При цьому виконавчий лист може бути виданий лише за умови, якщо у встановлені строки з відповідною заявою до суду звернувся стягувач або державний/приватний виконавець. Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Таким чином дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу, лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, викрадено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

Подібні за змістом висновки викладені Верховним Судом у постановах від 09 лютого 2022 року у справі №201/4043/19-ц, від 09 лютого 2022 року у справі №757/14604/20-ц.

У постанові Верховного Суду від 01 листопада 2023 року по справі №6-66/2011 зроблено висновок, що при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має перевірити, чи не було виконано рішення суду, на підставі якого його видано, та чи не втратило судове рішення законної сили. Єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.

В ч. 3 статті 12 ЦПК України встановлена, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду повторно з заявою про видачу дублікату виконавчого листа, заявник в якості підстави для її задоволення посилається на лист Великоберезнянського відділу державної виконавчої служби в Ужгородському районі Закарпатської області від 03.06.2024 № 10304/24919, в якому зазначено, що під час передачі з Перечинського ВДВС ГТУЮ до Великоберезнянського ВДВС архівів матеріалів виконавчих проваджень відомості про передачу виконавчого провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-179/10 у відділі відсутні, у зв`язку з чим констатує, що виконавчий лист було втрачено при передачі матеріалів виконавчого провадження з одного ВДВС до іншого після 30.06.2016. При цьому, посилаючись на постанову Верховного Суду від 08.03.2023 у справі №2-2236/12, де висловлено позицію Верховного Суду, що при передачі матеріалів виконавчого провадження від одного органу ДВС до іншого не впливає на обчислення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, вказує, що ними строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не пропущено.

Вказані доводи суд оцінює критично, оскільки в ході судового розгляду встановлено, що ухвалою Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 05.05.2018 з підстав втрати виконавчого документу при пересилці між органами ДВС задоволено заяву, подану представником Публічного акціонерного товариства «БМ Банк» про видачу дублікату виконавчого листа у цивільній справі № 2-179/10, та видано дублікат виконавчого листа, який направлено судом 22.05.2018 ПАТ «БМ Банк» рекомендованим листом та отримано останнім засобами поштового зв`язку 29.05.2018. про що свідчить відповідна відмітка.

При цьому заявником не подано доказів та не наведено аргументів стосовно того, що з моменту отримання стягувачем вказаного дублікату виконавчого листа такий пред`являвся до виконання до органу ДВС.

Відтак доводи заявника щодо непоширення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання на період з 30.06.2016 по теперішній час є безпідставними.

Згідно з положеннями ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обовязковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Водночас на законодавчому рівні встановлено строки, в межах яких виконавчий лист може пред`являтися до виконання.

Так, відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, що діяла на момент набрання рішенням законної сили), виконавчі документи щодо виконання судових рішень можуть бути предявлені протягом року, починаючи з наступного дня після набрання рішення законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Разом з тим, 02.06.2016 було прийнято новий Закон України «Про виконавче провадження», відповідно до якого змінено строки пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Так, згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 02.06.2016) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в ч. 1 цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

При цьому в ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Як уже було зазначено, чинним законодавством передбачена можливість видачі дубліката виконавчого документу лише у разі дотримання або ж поновлення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. На вказану обставину звернув увагу й Верховний Суд, зокрема, у постанові від 03 листопада 2021 року у справі № 2-3552/10 (провадження № 61-13845св21).

Верховний Суд у постанові від 19 квітня 2021 року у справі № 2-1316/285/11

(провадження № 61-34св21) зазначив, що обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для предявлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Видача дубліката виконавчого документа пов`язується з його втратою та можлива в межах строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або за умови поновлення такого строку судом у разі його пропуску. У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частини перша статті 433 ЦПК України). Єдиною та необхідною підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є наявність в особи поважних причин його пропуску. Встановлення судом факту пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання і непоновлення його судом є підставою для відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа. Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Таким чином, під час вирішення питання щодо можливості видачі судом дубліката виконавчого документа на підставі звернення стягувача до суду з такою заявою обов`язковим та визначальним є питання з`ясування обставин, чи подана така заява заявником у строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання (ухвала Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2024 року в цій справі, провадження № 14-21цс24).

Водночас, порушуючи питання про видачу дублікату виконавчого листа, заявник при цьому не порушує питання поновлення строків для його пред`явлення, який, з огляду на те, що дублікат виконавчого листа направлено на адресу ПАТ «БМ Банк» 22.05.2018 та 29.05.2018 отримано ним, сплив. Також не йдеться у заяві про поважність причин пропуску таких строків.

Заявником не надано будь-яких доказів, про те, що, банк, отримавши дублікат виконавчого листа, після 29.05.2018 вживав заходи, спрямовані на його виконання, пошук чи відновлення.

Відтак суд констатує, що заявником пропущено строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Наведене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для задоволення заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа.

Крім того, суд зауважує, що, заявник, посилаючись на відсутність в матеріалах справи, що були передані ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» до ТОВ Українська факторингова компанія» виконавчого листа по справі № 2-179/10, не надає ні акту прийому-передачі документації, ні будь-яких інших доказів, якими б підтверджувались вказані доводи заявника.

Водночас, як установлено судом, ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» на момент укладення договору про відступлення права вимоги за договором про надання кредиту 15.02.2022 не мав взагалі права укладати такий договір, з огляду на ту обставину що ухвала Великоберезнянського районного суду Закарпатської області від 03.05.2019 у справі № 298/560/19, якою замінено сторону стягувача ПАТ БМ Банк у виконавчих листах, що видані Великоберезнянським районним судом Закарпатської області по справі № 2-179/10 за позовом ПАТ БМ Банк до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Гроуф Капітал Факторинг» є скасованою, Постановою Закарпатського апеляційного суду від 12.08.2019, а справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду, де за результатами її перегляду прийнято ухвалу про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Гроуф Капітал Факторинг» про заміну сторони у виконавчому провадженні по справі за позовом ПАТ «БМ Банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Вказана ухвала набрала законної сили 09.01.2019.

Керуючись ст. ст. 259, 260, п.п. 17.1 п.п. 17 п. 1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Українська факторингова компанія» про видачу дубліката виконавчого листа по справі № 2-179/10 про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за кредитним договором №29/05/021008

від 02.10.2008 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст ухвали складено 14.11.2024.

Головуюча О.В.Ротмістренко