Провадження №: 2/336/332/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2024 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Боєва Є.С., за участю секретаря судового засідання Журавель Д.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (далі по тексту - АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 та просив стягнути з відповідача на користь банка заборгованість у загальній сумі 82723, 41 грн. за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 20.02.2006 року.

В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 20.02.2006 року. Відповідач при підписанні Заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг (далі по тексту - договір), що підтверджується підписом у заяві. Також позивач вказав, що заявою відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі, що підтверджується копією Паспорту споживчого кредиту, яку додано до позовної заяви.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Проте, відповідач ОСОБА_2 , отримавши кредитну картку, користуючись кредитними коштами, порушила зобов`язання за кредитним договором, а саме, несвоєчасно і не в повному обсязі погашала заборгованість за кредитом. Станом на 17.07.2023 року відповідач має заборгованість - 82723, 41 грн., яка складається з наступного: 66936, 70 грн. - заборгованість за кредитом; 15786, 71 грн. - заборгованість за відсотками за користування кредитом.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить позов задовольнити у повному обсязі - стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 82723, 41 грн. та судові витрати - сплачений судовий збір у розмірі 2684, 00 грн.

07.08.2023 року ухвалою судді в справі відкрито спрощене позовне провадження із повідомленням (викликом) сторін, справу призначено до розгляду на 26.10.2023 року (а.с. 98).

26.10.2023 року судове засідання було відкладено за клопотанням представника відповідача. Розгляд справи призначено на 11.12.2023 року (а.с. 107).

06.11.2023 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначалося, що позов не визнається в повному обсязі. Також представник відповідача вказав наступне: надані позивачем копії документи не відповідають вимогам ДСТУ 4163-2020 «Вимоги до оформлювання документів» - надруковані (скопійовані) нечітко і настільки маленьким шрифтом, що працювати з ними неможливо; дату підписання «анкети», яку позивач вважає кредитним договором встановити неможливо, а справжність підпису відповідача на анкеті викликає сумнів; більшість аркушів є вільними роздруківками з невідомих файлів і ніким не посвідчена; з таблицею розрахунку заборгованості, що виконана надмалим шрифтом і розбита на сторінки без перенесення заголовків важко працювати. Також у відзиві вказано, що збільшення кредитного ліміту було без згоди позичальника; не надано жодного документального підтвердження видачі позичальнику грошових коштів за кредитним договором; відповідач отримала кредитну картку зі строком дії до лютого 2008 року, доказів пролонгації дії договору не надано. Також представник відповідача вважає, що строк позовної давності за вимогами стосовно цього кредиту закінчився у лютому 2011 року, тому заявлено про застосування строку позовної давності до цих позовних вимог.

Крім того у цьому відзиві представник відповідача просив суд зобов`язати позивача надати суду наступні документи: примірник позовної заяви з додатками, виконаними шрифтом, який можна вільно читати без застосування спеціальних оптичних засобів, відповідно до вимог ДСТУ 4163-2020; таблицю розрахунку заборгованості, оформлену належним чином з перенесенням заголовків граф (рядків) на кожну сторінку, а також із зазначенням дати, строку і призначення кожного платежу, здійсненого позичальником; оригінал кредитного договору; графік платежів за договором; належним чином засвідчену копію Умов та правил надання споживчого кредиту, інформацію про затвердження цих умов рішенням уповноваженого органу банку (а.с. 108-110).

27.11.2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначалося, що ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 20.02.2006 року. При укладанні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідаючи на відзив представника відповідача щодо форми кредитного договору, представник позивача вказав, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, підписом підтверджується, що Позичальник ознайомлений з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами, Позичальник підтвердив свою згоду на те, що Заява, Умови надання банківських послуг, Правила користування платіжною карткою та Тарифи складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. У відповідності з ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо за законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до ст.. 207 ЦК України правочин ( в тому числі договір) вважається укладеним в письмовій формі, якщо її зміст зафіксовано в одному або кількох документах, якими обмінялися сторони. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах надання банківських послуг, Правилах користування платіжною карткою та Тарифах. Таким чином між Банком та Позичальником укладається договір в письмовій формі, укладання кредитного договору в такому вигляді не суперечить законодавству.

Крім того у відповіді на відзив зазначено, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 17 років, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок, повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими коштами та погашення, які здійснював Позичальник. Доказом підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості служить розрахунок заборгованості, виписка по рахунку. Щодо вимоги представника відповідача про надання оригіналів доказів, вказано, що оригінали надаються Банком виключно за ухвалою суду.

Представник позивача вважає, що всі додані до позовної заяви письмові докази відповідають вимогам чинного законодавства і завірені представником позивача. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту, то пунктом 3.3 Умов та правил надання банківських послуг визначено, що дії в частині зміни розміру кредитного ліміту здійснюється Банком самостійно, без попереднього повідомлення клієнта. Встановлення певної суми кредитного ліміту не є фінансовою операцією, що вимагає документального підтвердження. Відповідальність клієнта наступає в момент використання кредитного ліміту - як тільки клієнт самостійно підтверджує проведення операції в рахунок ліміту шляхом введення ПІН-коду (в банкоматах) або при розрахунку через POS-термінал торгової точки саме у цей момент здійснюється перехід коштів у володіння позичальникові; ключову роль відіграє заборгованість клієнта (сума фактично отриманих коштів та нарахована плата за користування ними), а не сума стартового кредитного ліміту по карті. Тому належним доказом зняття коштів з карткового рахунку клієнта є виписка.

Також у відповіді на відзив зазначено, що відповідно по даному договору відкрито картковий рахунок, встановлено кредитний ліміт на картку, видано картку, а сума обов`язкового мінімального щомісячного платежу залежить від суми використаного кредитного ліміту. Дія договору пролонгується кожні 12 місяців, картковий рахунок діє до повного виконання, а строк дії картки зазначено на самій картці, тобто, кредитний договір чинний.

Щодо строку позовної давності, то представник позивача вважає, що кредитна картка є поновлювальною кредитною лінією та існує практика ВСУ стосовно того, що перебіг позовної давності щодо повернення кредиту в повному обсязі починається зі спливом останнього дня місяця дії картки. Згідно з довідкою про видачу кредитних карток Позичальнику видно, що строк перевипущеної картки - до 03.2026 року, тобто, з позовом звернулися до спливу строку позовної давності (а.с. 115-119).

11.12.2023 року в судовому засіданні представник відповідача просив суд відмовити у задоволенні позовних вимоги. При цьому адвокат не заперечував проти того, що відповідачем було підписано заяву від 20.02.2006, однак посилався на те, що сторонами не досягнуто істотних умов договору, зокрема в заяві визначено відсоткову ставку за користуванням кредитом у 3%, а відповідно до розрахунку заборгованості банк застосовує інший відсоток. Відповідно до заяви строк дії договору обмежений терміном дії картки. Також представник позивача вважав за можливе залишити без розгляду його клопотання, що викладено у відзиві, про зобов`язання позивача надати докази, якими той обґрунтовує позовні вимоги, у належному читабельному виді.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, до позову додана заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача.

11.12.2023 року за наслідками судового засідання суд видалився до нарадчої кімнати для ухвалення рішення.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року на підставі ч. 2 ст. 244 ЦПК поновлено судовий розгляд у справі.

Ухвалою суду від цієї ж дати витребувано від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» оригінал або належним чином засвідчені копії: виписки за договором б/н за період 20.02.2006 - 19.07.2023; довідки умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 ; довідки про видані ОСОБА_2 кредитні картки. Оголошено перерву в судовому засіданні до 12.02.2024 року (а.с. 125).

25.01.2024 року від позивача надійшли засвідчені копїі витребуваних документів.

У судове засідання, яке відбулося 12.02.2024 року представник позивача не з`явився, а у клопотанні, доданому до позовної заяви, вказав, що не заперечує проти розгляду справ за його відсутності та винесення заочного рішення (а.с. 5).

Відповідач та її представник не з`явилися також, від останнього надійшла заява від 12.02.2023 про розгляд справи без їх участі. Також в заяві викладено клопотання, щоб суд не брав до уваги витребувані від позивача докази, оскільки докази на адресу Позивача не надіслані ані у паперовому, ані у електронному вигляді.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідач ОСОБА_3 (згодом змінила прізвище на ОСОБА_4 ) звернулась до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 20.02.2006 року з Публічним акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк» (яке з 14.06.2018 року має назву АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» (скорочена назва - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»).

Прізвище ОСОБА_5 відповідач мала після реєстрації 05.08.1983 року шлюбу з ОСОБА_6 , про що свідчить копія паспорту серії НОМЕР_1 та відмітка у паспорті щодо реєстрації цього шлюбу. З наданої позивачем копії паспорту серії НОМЕР_2 , виданого 07.09.2011 року Шевченківським РВ ГУМВС у України в Запорізькій області, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Запоріжжя з 07.09.2011 року (з дня видачі паспорту серії НОМЕР_2 ) має прізвище ОСОБА_4 (а.с. 84-86).

Відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України «Про Акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.

Марченко ( ОСОБА_3 ) підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується її підписом у Заяві від 20.02.2006 року. У цій Заяві про отримання банківських послуг від 20.02.2020 року вказано, що базова процентна ставка 3 % в місяць, строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки, порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і списанням банком коштів з дебетної карти. Також у Заяві зазначалося наступне: «Я ознайомився та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Я виражаю свою згоду, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між мною та банком договір про надання банківських послуг. Вказане речення було окремо засвідчено підписом ОСОБА_2 (а.с. 68 - а.с. 68 на звороті).

Крім того, у паспорті споживчого кредиту, що містить основні умови кредитування, підписаному відповідачем ОСОБА_2 електронним підписам 08.03.2022 року, зазначено, що пільговий період (за який нараховуються відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 0, 00001 % складає 55 днів; процентна ставка поза межами пільгового періоду 42 % річних (тобто, це 3,5 % в місяць); процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, відсотків річних 84 % (тобто, 7% в місяць) (а.с. 69-73).

АТ КБ «Приватбанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме, 20.02.2006 року видав ОСОБА_2 кредитну картку № НОМЕР_3 , термін дії якої до 02/13 року. Також надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту (а.с. 66-67).

Згодом банк видавав відповідачу ОСОБА_2 по черзі (по мірі необхідності) інші кредитні картки. Останні універсальні кредитні картки № НОМЕР_4 (термін дії до 10/23) та № НОМЕР_5 (термін дії до 03/26) були видані ОСОБА_2 відповідно 02.01.2020 року та 27.01.2022 року (а.с. 67).

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на ОСОБА_2 видно, що на дату відкриття (старту) карткового рахунку (картка № НОМЕР_3 ) кредитний ліміт не надавався, а був встановлений у розмірі 3700 грн. 13.03.2006 року (а.с. 66).

На дату відкриття (старту) карткового рахунку (картка № НОМЕР_3 ) у відповідача (Позичальника) ніякої заборгованості за попередніми кредитами не було, що підтверджено даними у графі «Баланс» на першому листі Виписки за договором № б/н за період 20.02.2006 - 19.07.2023 (а.с. 29) та узгоджується з даними, вказаними на останньому листі цієї виписки (а.с. 65- на звороті).

Також з Виписки за договором № б/н за період 20.02.2006 - 19.07.2023 вбачається, що саме в день встановлення кредитного ліміту у розмірі 3700 грн. (тобто, 15.03.2006 року) відповідач (Позичальник) почала користуватися кредитним коштами, а саме, знімала готівку з картки № НОМЕР_3 та згодом поповнювала цю картку (а.с. 65 - на звороті).

Крім того, з Виписки за договором № б/н за період 20.02.2006 - 19.07.2023 видно, що відповідач (Позичальник) у відповідні періоди часу користувався наступними кредитними картками, наданими банком в користування Позичальнику:

- карткою № НОМЕР_3 - з 15.03.2006 року по 21.05.2010 року (а.с. 62 на звороті - а.с. 65 на звороті);

- карткою № НОМЕР_6 - з 23.07.2010 р. по 29.08.2012 року (а.с. 60 на звороті - а.с. 62 на звороті);

- карткою № НОМЕР_7 - з 30.08.2012 року по 15.06.2016 року (а.с. 55 на звороті - а.с. 60 на звороті);

- карткою № НОМЕР_8 - з 28.06.2016 року по 05.11.2016 року (а.с. 55 - а.с. 55 на звороті);

- карткою № НОМЕР_9 - з 26.11.2016 року по 20.07.2019 року (а.с. 44 на звороті - а.с. 55);

- карткою № НОМЕР_10 - з 26.07.2019 року по 13.10.2019 року (а.с. 43 на звороті - а.с. 44 на звороті);

- карткою № НОМЕР_11 - з 15.10.2019 року по 02.01.2020 року (а.с. 41 на звороті - а.с. 43 на звороті);

- карткою № НОМЕР_4 - з 04.01.2020 року по 13.12.2021 року (а.с. 29 на звороті - а.с. 41 на звороті);

- карткою № НОМЕР_5 - 31.01.2022 року по 01.07.2023 року (а.с. 29 - а.с. 29 на звороті).

Такі дані щодо користування відповідачем ОСОБА_2 вказаними картками повністю узгоджуються з даними про видачу їй банком кредитних карток з такими ж само номерами (Довідка на а.с. 67).

З наданої позивачем Виписки за договором № б/н за період 20.02.2006 - 19.07.2023 вбачається, що відповідач ОСОБА_2 протягом тривалого часу (з 15.03.2006 року по 04.02.2023 року користувалася кредитними коштами, які надавалися банком на вищевказані кредитні картки, здійснювала різні операції з кредитними коштами, то знімаючи певні суми готівкою, то оплачуючи кредитним коштами товари та послуги. Також з Виписки вбачається, що ОСОБА_2 виконувала зобов`язання за кредитним договором і у період часу з 15.03.2006 року по 11.02.2022 року здійснювала платежі в рахунок погашення заборгованості.

Зокрема, у період з 15.03.2006 року по 30.08.2006 року ОСОБА_2 , витрачаючи кредитні кошти, здійснювала платежі в рахунок погашення заборгованості таким чином, що станом на 30.08.2006 року заборгованість була погашена. Також станом на 14.02.2007 року, на 26.06.2007 року заборгованість відсутня; станом на 23.05.2008 року заборгованість незначна - лише 48 грн. Станом на 06.07.2015 року, на 12.07.2016 року, на 14.04.2017 року, на 08.04.2020 року, на 09.06.2020 року, на 11.08.2020 року, на 13.11.2020 року, на 25.01.2021 року, на 25.02.2021 року, на 13.03.2021 року заборгованість відсутня (а.с. 65 на звороті; а.с. 65; 64-на звороті; а.с. 57; а.с. 55 на звороті; а.с. 54 на звороті; а.с. 40; а.с. 39 на звороті; а.с. 38; а.с. 34 на звороті; а.с. 34).

Станом на 26.03.2021 року заборгованість незначна - лише 20 грн. (а.с. 33 на звороті).

Станом на 25.04.2021 року заборгованість відсутня, відповідач з цього дня по 28.05.2021 року користувалася власними коштами, які були нею перераховані для використання на універсальну кредитну картку № НОМЕР_4 (а.с. 31 на звороті - а.с. 32 на звороті).

Також станом на 30.05.2021 року, на 19.08.2021 року, на 27.08.2021 року заборгованість відсутня (а.с. 31 на звороті; а.с. 30 на звороті).

З 27.08.2021 року по 16.10.2021 року відповідач користувалася власними коштами, перерахованими нею на універсальну кредитну картку № НОМЕР_4 (а.с. 30 - а.с. 30 на звороті).

Станом на 27.11.2021 року, та на 11.02.2022 року ОСОБА_2 заборгованості за кредитом не мала (а.с. 30; а.с. 29 на звороті).

У той період (а саме 27.01.2022 року) їй було збільшено кредитний ліміт до 68000 грн. (Довідка - а.с. 66).

Як видно з Виписки за договором № б/н за період 20.02.2006 - 19.07.2023, ОСОБА_2 здійснила 02.03.2022 року переказ значних кредитних коштів у сумі 10 399, 60 грн. та у сумі 57 200, 00 грн. з кредитної картки № НОМЕР_12 на свою картку через додаток Приват24 (на картку в іншому банку, оскільки з переказів було відраховано комісію за переказ коштів). Тому сума заборгованості за кредитом різко збільшилася (за один день) і на 02.03.2022 року складала 67 589, 60 грн. (а.с. 29 на звороті).

Після цієї фінансової операції ОСОБА_2 продовжувала користуватися кредитними коштами, а саме, у період з 02.03.2022 року по 10.10.2022 року відбулося декілька переказів з кредитної картки № НОМЕР_12 на свою картку, зокрема, останні перекази відбулися 18.09.2022 року (на суму 7867, 34 грн.) та 09.10.2022 року (у сумі 828, 14 грн.) (а.с. 29).

Крім того у березні 2022 року ОСОБА_2 тричі поповнювала свій мобільний телефон за № НОМЕР_13 та один раз поповнила рахунок на іншому мобільному телефоні за № НОМЕР_14 (а.с. 29 на звороті).

В подальшому, не зважаючи на те, що ОСОБА_2 періодично здійснювала часткове погашення заборгованості, основна сума боргу майже не змінилася. Тому після 55 днів пільгового періоду (коли відсотки за використання кредитного ліміту не нараховуються), банк з 01.05.2022 року став щомісяця списувати відсотки за використання кредитного ліміту.

В період з 01.05.2022 року по 01.09.2022 року банк щомісяця списував відсотки за використання кредитного ліміту у розмірі 1,7 % на залишок боргу (а.с. 29 на звороті).

В період з 01.10.2022 року по 01.07.2023 року банк щомісяця списував відсотки за використання кредитного ліміту у розмірі 3,4 % на залишок боргу (а.с. 29).

Вищевказані фінансові операції, платежі в рахунок погашення заборгованості та списання відсотків за використання кредитного ліміту повністю узгоджуються з наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 6-28).

Списання відбувалося шляхом додавання розрахованої суми відсотків до вже існуючої суми боргу, оскільки дебетної картки (з позитивним залишком коштів, з яких можна було б зняти відсотки) у ОСОБА_2 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» не має.

Щодо строку позовної давності, про застосування якої просив представник відповідача, суд зазначає наступне.

Відповідач ОСОБА_2 в період з 15.03.2006 року по 11.02.2022 року користуючись кредитним лімітом за допомогою універсальної кредитної картки, визнавала цей договір, виконувала свої зобов`язання і станом на 11.02.2022 року заборгованості за тілом кредиту та за відсотками не мала.

Заборгованість за тілом кредиту у позичальника ОСОБА_2 виникла в результаті переказу нею значних кредитних коштів у загальній сумі 67 599, 60 грн. з її кредитної картки № НОМЕР_12 на свою картку через додаток Приват24 (на картку в іншому банку), тобто, заборгованість за тілом кредиту виникла лише 02.03.2022 року.

Також слід зазначити, що відповідач ОСОБА_2 продовжувала виконувати зобов`язання за кредитним договором і після 02.03.2022 року періодично вносила платежі в рахунок погашення заборгованості. Зокрема, з Виписки за договором № б/н за період 20.02.2006 - 19.07.2023 вбачається, що з її картки були здійснені перекази через додаток Приват24 в такі дати: 26.06.2022 року; 08.07.2022 року; 26.08.2022 року; 14.09.2022 року; іншою особою було здійснено переказ 5000 грн. 03.10.2022 року; відповідачем були здійснені перекази 08.12.2022 року, 11.12.2022 року, 26.12.2022 року, 26.12.2022 року, 03.01.2023 року, 13.01.2023 року, 31.01.2023 року, а останній платіж в рахунок погашення заборгованості здійснено 04.02.2023 року (а.с. 29 - а.с. 29 на звороті).

Заборгованість за відсотками виникла після спливу 55-денного пільгового періоду, а саме, з 28.04.2022 року. Банк почав списувати відсотки за використання кредитного ліміту 01.05.2022 року і далі - щомісяця.

В зв`язку з неналежним виконанням кредитних зобов`язань відповідачем ОСОБА_2 штрафні санкції у вигляді пені або додаткових комісій, штрафів тощо банком не застосовувалися..

Тобто, позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитом та за відсотками не стосуються періоду до 02.03.2022 року. Спірні відносини виникли у сторін у зв`язку з неповерненням боргу, який утворився лише 1 рік 9 міс. тому, і перебіг позовної давності має відліковуватися саме з 02.03.2022 року. З огляду на вищевикладене суд дійшов висновку, що позивачем не пропущено строк позовної давності, як на то посилається представник відповідача.

Положеннями ч. 1 ст. 1054 ЦК України, передбачено, що за кредитним договором, банк або інша кредитна установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.ст. 526, 629 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що 20.02.2006 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 укладений договір банківського обслуговування, який передбачає відкриття карткового рахунку з видачею універсальної кредитної картки та отримання на цю картку кредитного ліміту, встановленого банком, Цей договір укладено шляхом підписання Заяви позичальника, зокрема, своїм підписом ОСОБА_2 завірила наступне: «Я ознайомився та згодний з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку. Я виражаю свою згоду, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між мною та банком договір про надання банківських послуг». (а.с. 68 на звороті).

Також у підписаній ОСОБА_2 . Заяві про отримання банківських послуг від 20.02.2020 року вказано, що базова процентна ставка 3 % в місяць, строк дії кредитного ліміту відповідає терміну дії картки, порядок погашення заборгованості: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. Погашення заборгованості по кредитному ліміту може проводитися як шляхом внесення коштів на карту клієнтом, так і списанням банком коштів з дебетної карти Крім того, у цій підписаній відповідачем Заяві зазначалося, що їй видано картку № НОМЕР_3 (а.с. 68 на звороті).

ОСОБА_2 15.03.2006 року розпочала користуватися кредитними коштами (згідно кредитного ліміту в розмірі 3700 грн.). Продовжуючи користуватися кредитним лімітом (який періодично збільшувався, а останнє збільшення до розміру 68000 грн. відбулося 27.01.2022 року), ОСОБА_2 погоджувалася як із збільшенням кредитного ліміту, так і з видачею їй по мірі необхідності нових універсальних кредитних карток, оскільки не зверталася до банку з будь-якими скаргами чи заявами з цього приводу, продовжувала витрачати кредитні кошти та періодично вносити платежі в рахунок погашення заборгованості. На протязі тривалого періоду дії кредитного договору ОСОБА_2 неодноразово погашала повністю заборгованість по кредиту, що детально наведено у попередній частині судового рішення та підтверджено доказами - Випискою за договором № б/н за період 20.02.2006 - 19.07.2023, Довідкою про зміну умов кредитування (щодо збільшення кредитного ліміту); Довідкою про надання позичальнику ОСОБА_2 кредитних карток; Розрахунком заборгованості (а.с. 29-65; 66; 67; 6-28).

У період дії цього кредитного договору, а саме 08.03.2022 року, відповідач підписала Паспорт споживчого кредиту - щодо умов та тарифів надання кредиту (у вигляді кредитного ліміту на універсальну банківську картку), з якого вбачається, що пільговий період (за який нараховуються відсотки за користування кредитним лімітом у розмірі 0,00001 % складає 55 днів; процентна ставка поза межами пільгового періоду 42 % річних (тобто, це 3,5 % в місяць); процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту, 84 % річних (тобто, 7% в місяць) (а.с. 69-73).

Відповідач ОСОБА_2 в період з 15.03.2006 року по 11.02.2022 року користуючись кредитним лімітом за допомогою універсальної кредитної картки, визнавала цей договір, виконувала свої зобов`язання і станом на 11.02.2022 року заборгованості за тілом кредиту та за відсотками не мала (а.с. 29 на звороті; а.с. 27 на звороті).

Заборгованість за тілом кредиту у позичальника ОСОБА_2 виникла 02.03.2022 року в результаті переказу нею значних кредитних коштів у загальній сумі 67 599, 60 грн. з її кредитної картки № НОМЕР_12 на свою картку через додаток Приват24 (на картку в іншому банку - це вбачається тому, що з переказу було списано суму комісії) (а.с. 29 на звороті; а.с. 27 на звороті).

Після цієї фінансової операції ОСОБА_2 продовжувала виконувати зобов`язання за кредитним договором і після 02.03.2022 року періодично вносила платежі в рахунок погашення заборгованості, робила перекази на свою картку та на поповнення мобільного телефону, що було детально прописано у попередній частині судового рішення та підтверджується такими письмовими доказами, як Виписка за договором № б/н за період 20.02.2006 - 19.07.2023 та Розрахунок заборгованості (а.с. 29 - а.с. 29 на звороті; а.с. 27 на звороті - а.с. 28; а.с. 28 на звороті).

Останній платіж в рахунок погашення заборгованості здійснено відповідачем 04.02.2023 року (а.с. 29).

Таким чином сторони домовилися про істотні умови договору кредиту (предмет договору, строк повернення та розмір процентів), як вимагає ст.1054 ЦК України, які були уточнені сторонами шляхом підписання Паспорту споживчого кредиту.

Отже, суд дійшов висновку, що відсутні підстави вважати кредитний договір № б/н від 20.02.2006 року недійсним або таким, що неукладений, як на то посилається представник відповідача.

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Змістдоговору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Після останнього платежу від 04.02.2023 року ОСОБА_2 взагалі перестала погашати заборгованість, тому на 01.07.2023 року у позичальника ОСОБА_2 утворилася заборгованість за кредитом у загальній сумі 82723, 41 грн., яка складається з наступного: 66 936,70 грн. - заборгованість за простроченим тілом кредиту; 15 786,71 грн. - заборгованість за простроченими відсотками за користування кредитом. Причому в зв`язку з неналежним виконанням кредитних зобов`язань відповідачем ОСОБА_2 штрафні санкції у вигляді пені або додаткових комісій, штрафів тощо банком не застосовувалися (а.с. 29; а.с. 28 на звороті).

Положеннями ст. ст. 13, 81 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За відсутності доказів, які б спростовували подані позивачем розрахунки заборгованості за вищевказаним договором (у тому числі шляхом надання відповідачем контррозрахунку) суд не має підстав піддавати їх сумніву.

Щодо заяви представника відповідача від 12.02.2024 року про те, що витребувані ухвалою суду від 11.12.2023 року не надходили на адресу Позивача (вочевидь, адвокат має на увазі - Відповідача), суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 9 ст. 83 ЦПК України копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Ухвалою суду від 11.12.2023 року витребувано засвідчені копії тих доказів, копії яких вже були долучені до позовної заяви. Із змістом цих доказів сторона відповідача ознайомилися, отримавши позовну заяву з додатками. Відомості, які містяться були предметом дослідження в судовому засіданні 11.12.2023 року за участю представника відповідача. В судовому засіданні 12.02.2024 року судом встановлено, що зміст засвідчених копій доказів відповідає копіям, що долучені до позовної заяви.

За наведеного, враховуючи принцип пропорційності у цивільному судочинстві, суд уважає, що відсутні підстави для того, щоб не брати вказані докази до уваги при вирішенні справи.

Оцінюючи надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Згідно з частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір у розмірі 2684 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 259, 265, 352, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» за кредитним договором № б/н від 20.02.2006 року заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 66 936,70 гривень та заборгованість за простроченими відсотками у сумі 15 786,71 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» витрати по сплаті судового збору в розмірі 2684,00 грн.

Відомості, передбачені п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач - АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», ; місце знаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд.1Д. Адреса для листування: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50.

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_15 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Є.С. Боєв