Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4841/23
Провадження № 2/332/197/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді: Яцуна О.С.,

за участю секретаря: Мусаєва Р.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, про захист прав споживачів, шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна, про захист прав споживачів, шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначено, що з постанови про відкриття виконавчого провадження № 56554283, що винесена 07.06.2018 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л., дізнався про існування виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 03.05.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. Останній було вчинено задля стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 32 567,68 грн. Окрім цього, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л., на виконання зазначеного виконавчого напису, 15.06.2018 було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. ОСОБА_1 звертався до АТ «ПУМБ» з наміром скласти заяву про припинення стягнення та вимогою щодо з`ясування питання про заборгованість саме за яким кредитом, адже кредит, що позивач брав у 2015 році погашений у повному обсязі. Відтак, жодних правовідносин з відповідачем позивач не має, будь-яка заборгованість перед ним також відсутня. З урахуванням викладеного, позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», адже вчиняючи виконавчий напис, нотаріус керувався нечинним законодавством, не перевіривши безспірність вимог та з порушенням строків позовної давності. На підставі викладеного, просив суд визнати спірний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача всі понесені ним витрати.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцуна О.С. від 25.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження, справу призначено до судового розгляду по суті на 26.09.2023.

Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Яцуна О.С. від 25.08.2023 за клопотанням позивача забезпечено позов в рамках виконавчого провадження № 56554283.

Від позивача в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо заочного розгляду справи.

Від представника відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в порядку ст. 206 ЦПК України, просив розгляд справи здійснювати без участі представника Банку та, з урахуванням визнання позову, стягнути з відповідача лише 50% судового збору.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, пояснень та будь-яких клопотань не подали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.05.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. вчинено виконавчий напис про звернення стягнення з позивача на користь АТ «ПУМБ» заборгованості у розмірі 32 567,68 грн (а.с. 10).

07.06.2018 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 11).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Т.Л. від 15.06.2018 при примусовому виконанні зазначеного виконавчого напису звернуто стягнення на доходи боржника. Як зазначено у постанові приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, загальна сума, що підлягає стягненню з боржника за виконавчим провадженням складає 32 567,68 грн.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17.

Матеріали справи не містять доказів про належне повідомлення стягувачем боржника про порушення кредитних зобов`язань. ОСОБА_1 у позовній заяві зазначає, що стягувач взагалі не надсилав боржнику вимогу про усунення порушень умов кредитного договору. Крім того, АТ «ПУМБ», звертаючись до приватного нотаріуса за виконавчим написом, не надало підтвердження про отримання ОСОБА_1 вимоги про сплату боргу, тому позивач був позбавлений можливості дізнатись про наявність такої вимоги, надати на неї свої заперечення та перевірити підстави виникнення цієї вимоги.

Відповідно до п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, оскільки п. 2 Переліку з 22.02.2017 визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, якою визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, якими доповнено перелік новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».

Таким чином, станом на 03.05.2018 у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, та приймаючи до уваги ту обставину, що відповідачем в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню позовні вимоги визнаються, суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису № 2965, вчиненого 03.05.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в загальному розмірі 32 567,68 грн.

Зазначений виконавчий напис приватного нотаріуса оспорюється, зокрема, у тому числі й з мотивів його вчинення з порушенням строку, встановленого ст. 88 Закону України «Про нотаріат».

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та пп. 3.1, 3.3 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Тобто інший строк давності для вчинення виконавчого напису нотаріуса повинен бути прямо передбачений саме законом і не може бути змінений домовленістю сторін.

Разом з тим, відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України).

Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті.

Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки.

Згідно п. 3.4 Глави 16 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу, тобто з дня, коли стягувач (кредитор) дізнався або повинен був дізнатися про те, що його право на належне виконання зобов`язання боржником порушено. Строк, пропущений стягувачем навіть з поважних причин, не може бути поновлений нотаріусом. Пропуск стягувачем строку давності не позбавляє його права на звернення до суду з відповідним позовом.

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Як зазначалося позивачем раніше, кредит він брав у 2015 році та станом на день звернення до суду з відповідною позовною заявою, цей кредит повністю погашений та закритий. Відповідачем вказаний факт не спростований. Відповідач звернувся до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису лише в 2018 році. Відтак, відповідачем було пропущено строки давності для звернення із заявою про вчинення виконавчого напису.

Разом з цим, відповідно до ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 137, 141, 142, 200, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (місцезнаходження: м. Київ, вул. Андріївська, буд. 4, ), треті особи приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна (місцерозташування: м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. 37-41, офіс 215), приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Павелків (Вольф) Тетяна Леонідівна (місцерозташування: м. Київ, вул. Златоустівська, буд. 55, офіс 61), про захист прав споживачів, шляхом визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 2965, вчинений 03.05.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною щодо стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» в загальному розмірі 32 567,68 гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати, що складаються зі сплати судового збору за подання позовної заяви в сумі 536,80 гривень та зі сплати судового збору за заяву про забезпечення позову в сумі 268,40 гривень.

Зобов`язати Головне Управління Державної казначейської служби України у Заводському районі м. Запоріжжя Запорізької області повернути ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень, сплачений відповідно до квитанції № від 24.08.2023 та судовий збір у розмірі 268,40 гривень, сплачений відповідно до квитанції № від 24.08.2023.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Суддя О.С. Яцун