Справа № 504/4362/23
Номер провадження 2/504/1022/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.01.2024смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Вінської Н.В.

секретаря Коцар А.М..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області про скасування арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом до Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області та просить суд скасувати арешт накладений на земельну ділянку , розташовану за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер запису про обтяження: 8237109 від 27.11.2008 р. та 10094596 від 27.11.2008 р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в провадженні Комінтернівського районного суду, Одеської області знаходилась цивільна справа № 2-1233/2004 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення подвійної суми завдатку.

В ході судового розгляду суддею Комінтернівського районного суду, Одеської області, ухвалою від 06.03.2003 року накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.08.2004 р. цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення подвійної суми задатку провадженням була закрита і водночас знятий арешт з будинку АДРЕСА_1 , але з земельної ділянки арешт знято не було.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла, про що в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) вчинено актовий запис за № 11872 ( копія свідоцтва про смерть додається).

Проте не знятий судом арешт на земельну ділянку АДРЕСА_1 перешкоджає позивачу в отриманні свідоцтва на право власності за законом на спадкове майно, що залишилось після смерті матері, у зв`язку із чим він і звертається до суду для захисту свого порушеного права.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник адвокат Редванська Н.В. надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області у судове засідання не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як передбачено ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Частиною 2 статті 1223 ЦК України регламентовано, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини. При вирішенні питання спадкування за законом, враховуються такі юридичні факти, як: родинні стосунки (кровна спорідненість), шлюбні відносини, усиновлення (удочеріння), перебування на утриманні спадкодавця. Центральним субінститутом спадкування за законом є інститут черговості, який полягає в тому, що за загальним правилом кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування за відсутності бодай одного спадкоємця попередньої черги, обумовленого різними причинами: фізичною відсутністю, усуненням від права на спадкування, неприйняттям спадщини або відмовою від прийняття спадщини.

Згідно положення статті 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1261 Цивільного кодексу України).

У третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. У п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. (статті 1262-1265 Цивільного кодексу України)

В основі спадкування за законом знаходиться принцип черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене законом коло осіб з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві та розрахунку, що він залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Системне тлумачення положень статей 1258, 1259 та інших положень книги 6 Цивільного кодексу України дозволяє стверджувати про необхідність розмежовувати такі правові конструкції як «одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) та «зміну суб`єктного складу осіб, які набувають право на спадкування за законом». «Одержання права на спадкування наступною чергою» (частина друга статті 1258 ЦК України) стосується другої - п`ятої черг і пов`язується із такими негативними юридичними фактами як: відсутність спадкоємців попередньої черги; усунення спадкоємців попередньої черги від права на спадкування; неприйняття спадкоємцями попередньої черги спадщини; відмова від прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеси).

Позивач ОСОБА_1 є сином померлої ОСОБА_3 , а отже і спадкоємцем першої черги, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 від 16 вересня 1956 року.

Судом також встановлено, що в проваджені Комінтернівського районного суду Одеської області перебувала цивільна справа № 2-1233 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення подвійної суми завдатку.

В рамках даної цивільної справи в порядку забезпечення позову ухвалою від 06.03.2003 року накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 19.08.2004 р. цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення подвійної суми задатку провадженням була закрита у зв`язку із відмовою позивача від позову проте питання про скасування накладеного на земельну ділянку арешту вирішено не було.

Відповідно до ч.ч. 1, 7, 8 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно ч.ч. 9, 10 ст.158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову, накладених відповідно до ухвали Комінтернівського район6ного суду Одеської області від 19 серпня 2004 року у зв`язку з набранням законної сили рішення суду.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1223, 1258, 1261, 1268 ЦК України, пункту 23 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", ст.ст. 7-13, 76-81, 141, 158, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Лиманської державної нотаріальної контори Одеської області про скасування арешту з майна - задовольнити.

Скасувати арешт нерухомого майна, накладений відповідно до ухвали Комінтернівського районного суду Одеської області від 19 серпня 2004 року по справі № 2-1233 на земельну ділянку розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя : Вінська Н. В.