Справа № 129/268/22
Провадження № 22-ц/801/194/2024
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондар О. В.
Доповідач:Голота Л. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 рокуСправа № 129/268/22м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Голоти Л. О. (суддя - доповідач),

Суддів Оніщука В. В., Рибчинського В. П.,

за участю секретаря судового засідання Різник Д. С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду № 2 справу за заявою ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 3.08.2023 року у цивільній справі № 129/268/22 за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 23.11.2023 року, постановлену у складі судді Бондар О.В. в приміщенні суду в м. Гайсин, -

в с т а н о в и в :

24.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просила розстрочити виконання рішення Гайсинського районного суду від 3.08.2023 року по справі № 129/268/22 та затвердити графік виконання судового рішення на один рік до 1.08.2024 року. У заяві вказала графік розстрочення заборгованості за договором про споживчий кредит на десять місяців, по 12266,03 грн. щомісячно (з 01.11.2023 року 01.08.2024 року), а судовий збір до 1.08.2024 року в сумі 2481 грн.

Правовою підставою заяви зазначила пункт 2 частини четвертої статті 435 ЦПК України (тяжке захворювання її самої, її матеріальний стан), оскільки на даний час у неї відсутня можливість повернути стягувачу кредит в сумі 122660,28 грн одноразово через відсутність роботи, незадовільний стан здоров`я, необхідність стаціонарного лікування, встановлення їй другої групи інвалідності.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 23.11.2023 року заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання рішення задоволено частково.

Розстрочено виконання рішення Гайсинського районного суду від 3.08.2023 року у цивільній справі за позовом АТ «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в розмірі 122660,28 грн шляхом погашення заборгованості рівними платежами щомісяця по 20443,38 грн протягом 6 (шести) місяців, починаючи з дати набрання ухвалою щодо розстрочки виконання рішення законної сили.

В іншій частині заявлених вимог відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, АТ «Державний ощадний банк України»подано апеляційну скаргу (вх. № 10399 від 7.12.2023 року), в якій, посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду.

Основними доводами апеляційної скарги є те, що надані ОСОБА_1 суду докази не підтверджують існування матеріального стану, який свідчить про неспроможність їй сплатити заборгованість на виконання заочного рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 3.08.2023 року. Поза увагою суду першої інстанції залишився факт можливого виконання заочного рішення суду від 3.08.2023 року ОСОБА_1 , оскільки за боржником зареєстрований транспортний засіб WOLKSWAGEN CADDY, легковий, 2009 р. в., номерний знак НОМЕР_1 , та вона отримує пенсію, що в свою чергу дає можливість стверджувати, що заявник має реальну можливість здійснити виконання заочного рішення та сплати одночасно увесь борг в т. ч. в межах виконавчого провадження.

Суд послався в ухвалі на виписку № 7029 ОСОБА_1 про перебування на стаціонарному лікуванні в Гайсинській ЦРЛ з 4.09.2023 року по 14.09.2023 року, проте даний доказ не надавався заявником до заяви про розстрочення виконання рішення суду та він відсутній в матеріалах справи.

Визначаючи розмір платежу погашення заборгованості протягом 6 місяців судом першої інстанції порушено норми ч. 1 ст. 18 ЦПК України, ст. ст. 19, 129-1 Конституції України та ст. ст. 1, 3 Закону України «Про виконавче провадження» в тому числі право АТ «Ощадбанк» отримати захист порушеного свого права на підставі остаточного рішення суду, яке набрало законної сили, яке перебуває на примусовому виконання в органах державної виконавчої служби. Крім цього, місцевий суд визначив розмір щомісячного погашення 20443,38 грн, без врахування всієї суми стягнутої заочним рішенням з відповідача на користь банку, зокрема 2481 грн (стягнутий судовий збір з відповідача)

Матеріали справи підтверджують факт ухилення ОСОБА_1 від взятих на себе зобов`язань. На момент подання апеляційної скарги ОСОБА_1 жодних проплат/погашень не здійснювала.

У строк встановлений судом відзив на апеляційну скаргу не надходив.

23.01.2024 року до Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання (вх № 741) ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи на іншу дату через погіршення стану здоров`я та знаходження в лікарні, про що відповідні медичні документи будуть надані в наступне судове засідання.

Суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (стаття 371 ЦПК України).

З огляду на те, що доказів на підтвердження поважних причин неявки в судове засідання ОСОБА_1 суду апеляційної інстанції не надано, а також враховуючи, встановлені частиною першою статті 371 ЦПК України строки розгляду апеляційної скарги, право ОСОБА_1 на участь у розгляді справи в режимі відеоконференції (стаття 212 ЦПК України), суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні зазначеного клопотання.

У судовому засіданні представник АТ «Державний ощадний банк України» - Григоренко С. В. підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника банку, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, обговоривши підстави апеляційної скарги, Вінницький апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Згідно з статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам статті 263 ЦПК України.

Заочним рішенням Гайсинського районного суду Вінницької області від 3.08.2023 року, яке набрало чинності, у цивільній справі № 129/268/22 стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість за договором про споживчий кредит № 22274 від 6.10.2020 року станом на 17.01.2022 року в розмірі 122660,28 грн. та 2481 грн судового збору /а. с. 61/.

На підставі виконавчого листа Гайсинського районного суду від 11.09.2023 року № 129/268/22 Гайсинським ВДВС 29.09.2023 року відкрито виконавче провадження № 72890583 /а. с. 101-102/.

13.10.2023 року ОСОБА_1 подано заяву про перегляд заочного рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 3.08.2023 року /а. с. 69-73/.

Ухвалою Гайсинського районного суду Вінницької області від 24.10.2023 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 3.08.2023 року залишено без розгляду /а. с. 106/.

24.10.2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою (вх. № 11746/23) про розстрочення виконання рішення Гайсинського районного суду від 3.08.2023 року /а. с. 90-93/.

Задовольняючи частково заяву про розстрочення виконання рішення суду, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 підтвердила поданими суду доказами своє захворювання, яке не дозволяє їй одночасно сплатити увесь розмір заборгованості та є підставою для розстрочення виконання заочного рішення суду.

Висновок суду першої інстанції про часткове задоволення заяви про розстрочення виконання рішення суду зроблено за повного з`ясування обставин справи, з дотриманням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Згідно із частинами третьою - п`ятою статті 435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

З аналізу викладених норм убачається, що нормами ЦПК України не встановлено вичерпного переліку обставин, за наявності яких суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може за заявою сторони відстрочити або розстрочити виконання судового рішення.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Вищенаведене узгоджується з правовими висновками, викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 червня 2021 року у справі № 9901/598/19.

Право сторони звернутися із заявою про розстрочку виконання рішення суду передбачене також статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження», згідно з якою сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо).

Суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок, з яким погоджується також суд апеляційної інстанції, про те, що під час розгляду справи № 129/268/22 та після ухвалення заочного рішеннявід 3.08.2023 року, яке набрало законної сили, ОСОБА_1 через замах на її життя (вогнепальне проникаюче поранення черевної порожнини 9.10.2022 року, ушивання поранень тонкого кішківника сальника брижі нисхідного під товстого кішківника у вигляді стійкого вираженого больового диспептичного с-му, Злукова хвороба ОЧП) перебувала на стаціонарному лікуванні, їй вставнолено другу групу інвалідності, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , згідно якої вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Гайсинській ЦРЛ з 9.10.2022 року по 23.10.2022 року /а. с. 98/, довідкою до акта огляду МСЕК № 333373 серії 12 ААГ 4.04.2023 року /а. с. 97/, індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 508 від 4.04.2023 року /а. с. 94-95/, випискою № 7029 від 15.04.2023 року, згідно якої вона перебувала на стаціонарному лікуванні в Гайсинській ЦРЛ з 4.09.2023 року по 14.09.2023 року /а. с. 128/.

З огляду на зазначене, надані ОСОБА_1 докази про її стан здоров`я, лікування, свідчать про наявність правових підстав для розстрочення виконання заочного рішення суду першої інстанції.

Враховуючи, що законодавець визначає, матеріальний стан боржника та хворобу сторони виконавчого провадження, як дві окремих самостійних підстави для розстрочення рішення суду, аргументи апеляційної скарги про безпідставність розстрочення рішення суду у зв`язку з тим, що за боржником ОСОБА_1 зареєстрований транспортний засіб WOLKSWAGEN CADDY, легковий, 2009 р. в., номерний знак НОМЕР_1 та вона отримує пенсію, що в свою чергу дає можливість стверджувати, що заявник має реальну можливість здійснити виконання заочного рішення та сплати одночасно увесь борг в т. ч. в межах виконавчого провадження, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не спростовують правильні висновки суду першої інстанції, оскільки підставою для розстрочення виконання заочного рішення суду є саме хвороба ОСОБА_1 , а не її матеріальний стан. ОСОБА_1 доведено існування обставини, за наявності якої суд, який розглядав справу, як суд першої інстанції, може за заявою сторони розстрочити виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд послався в ухвалі на виписку № 7029 від 15.04.2023 року про перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні в Гайсинській ЦРЛ з 4.09.2023 року по 14.09.2023 року, проте даний доказ не надавався заявником до заяви про розстрочення виконання рішення суду та він відсутній в матеріалах справи, суд апеляційної інстанції не вважає такими, що вплинули на правильність висновків суду першої інстанції, оскільки зазначена виписка № 7029 від 15.04.2023 року міститься в матеріалах справи /а. с. 128/, та цей доказ має значення для правильного вирішення заяви про розстрочення виконання заочного рішення суду. При цьому, із справи видно, що представник банку приймав участь у розгляді справи в суді першої інстанції та міг користуватися процесуальними правами /а. с. 129/.

За загальним правилом суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи, роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав.

Тому, суд першої інстанції правомірно взяв до уваги зазначений доказ.

З наведених підстав необґрунтованими є також посилання в апеляційній скарзі на те, що визначаючи розмір платежу погашення заборгованості протягом 6 місяців судом першої інстанції порушено норми ч. 1 ст. 18 ЦПК України, ст. ст. 19, 129-1 Конституції України та ст. ст. 1, 3 Закону України «Про виконавче провадження».

Аргументи апеляційної скарги про те, що місцевий суд визначив розмір щомісячного погашення 20443,38 грн, без врахування всієї суми стягнутої заочним рішенням з відповідача на користь банку, зокрема суми 2481 грн (стягнутий судовий збір з відповідача), колегія суддів вважає безпідставними, оскільки судом першої інстанції заяву ОСОБА_1 задоволено частково. Суд розстрочив лише суму заборгованості за кредитним договором, відмовивши тим самим у задоволені інших вимог заявниці (розстрочці суми судового збору, тощо).

В апеляційній скарзі АТ «Державний ощадний банк України» не зазначено, яким чином оскаржувана ухвала суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні заяви про розстрочення виконання заочного рішення Гайсинського районного суду Вінницької області від 3.08.2023 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний ощадний банк України» 2481 грн судового збору порушує права банку.

Твердження апеляційної скарги про те, що матеріали справи підтверджують факт ухилення ОСОБА_1 від взятих на себе зобов`язань, оскілки на момент подання апеляційної скарги ОСОБА_1 жодних проплат/погашень не здійснювала, колегія суддів оцінює критично, оскільки ОСОБА_1 доведено факт її хвороби, стаціонарного лікування, встановлення їй другої групу інвалідності.

Окрім цього, АТ «Державний ощадний банк України» зазначає про те, що ОСОБА_1 за період користування кредитними коштами було сплачено 18794,97 грн /а. с. 115 зворот/.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують правильні висновки суду першої інстанції, оскаржувана ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції без змін.

Щодо розподілу судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України, статті 141 ЦПК України суд розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Оскільки апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених банком у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись частиною четвертою статті 258, частиною першою статті 259, статтями 367, 369, 374, 375, 389, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» залишити без задоволення.

Ухвалу Гайсинського районного суду Вінницької області від 23.11.2023 рокуу даній справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л. О. Голота

Судді: В. В. Оніщук

В. П. Рибчинський

Повний текст постанови складено 29.01.2024 року.