Справа № 645/7235/23
Провадження № 2-з/645/4/24
У Х В А Л А

іменем України

12 лютого 2024 року Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі головуючої судді Ульяніч І.В., при секретарі Циганок В.М., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, третя особа: Харківська міська рада,

в с т а н о в и в :

В провадженні Фрунзенського районного суду м.Харкова знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, третя особа: Харківська міська рада, де предметом спору є житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Також до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження та/або передання в заставу, або інше обтяження нерухомого майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом 12-ї Харківською державною нотаріальною конторою 10 червня 1976 р., р. № 1-4422, та зареєстрованого в Харківському міському бюро технічної інвентаризації 23.03.1977 р. за р. № 42511, до вирішення судом по суті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-тя.особа: Харківська міська рада - визнання права власності в порядку спадкування за заповітом та набрання судовим рішенням законної сили.

В обґрунтування заяви зазначено, що спір по справі стосується визнання спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , наступного майна, а саме: житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , а також визнання за позивачем право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо. Також зазначає, що позивачем була отримана Інформація з Єдиного Державного реєстру судових рішень про те, що Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, призначено до розгляду цивільна справа №645/7764/21 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 , адвоката Равницької Л.С. на Ухвалу Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 грудня 2021 року за заявою позивача про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Отже, враховуючи наведене, існують дійсні та об`єктивні підстави для забезпечення позову в вигляді заборони відчуження та/або передання в заставу, або інше обтяження не рухомого майна, оскільки в разі, якщо ОСОБА_2 реалізує житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до винесення остаточного рішення по даній справі, то в разі задоволення позовних вимог подальше виконання рішення Суду буде суттєво ускладнено та, таким чином, будуть порушені права позивача та третіх осіб - для відновлення порушених прав необхідно буде докладати значних зусиль та витрат.

Дослідивши надані матеріали, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Так, згідно п. 43 рішення ЄСПЛ по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову для нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності має здійснюватись судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд здійснює оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Отже, невжиття заходів забезпечення позову не повинно мати наслідком заподіяння шкоди позивачу, а вжиття таких заходів не повинно мати наслідком заподіяння шкоди заінтересованим особам. Підставою задоволення заяви про забезпечення позову є спроможна вірогідність повідомлених обставин, а саме розпорядження відповідачем спірним майном, що може перешкодити виконанню судового рішення, якщо воно буде на користь позивача.

Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо майна, придбаного в період зареєстрованого шлюбу подружжям ОСОБА_2 та померлої ОСОБА_4 , предметом якого є будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач по справі є спадкоємцем за заповітом померлої ОСОБА_4 .

Позивач, як спадкоємець за заповітом, просить забезпечити позов шляхом заборони вчиняти будь-які дії, спрямовані на відчуження та/або передання в заставу непрухомого майна щодо будинку за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення судом по суті вказаного позову та набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно договору купівлі-продажу від 10 червня 1976 року будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить відповідачу ОСОБА_2 .

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Крім того, слід зазначити, що заходи щодо забезпечення позову мають застосовуватися відповідно до їх мети, з урахуванням безпосереднього зв`язку між предметом позову та заявою про забезпечення позову. Відповідний вид забезпечення позову повинен стосуватися предмету спору.

Суд вважає, що достатніми та співмірним заходом забезпечення позову у даному випадку є заборона вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки невжиття заходів забезпечення позову, враховуючи подальше розпорядження (продаж, дарування, обмін тощо) відповідачем ОСОБА_2 нерухомим майном будинком за адресою: АДРЕСА_1 , може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, виходячи з принципу обов`язковості рішень суду, передбаченого ст.124 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також з метою недопущення порушення прав осіб, які беруть участь у справі, враховуючи, що між сторонами дійсно виник спір, суд вважає за необхідне задовольнити заяву позивача про забезпечення позову шляхом накладення заборони вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження будинку за адресою: АДРЕСА_1 до вирішення судом по суті позову ОСОБА_1 та набрання судовим рішенням законної сили.

Що буде достатнім для забезпечення ефективного захисту оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, в разі задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Керуючись ст.ст.149-151,247 ЦПК України, суд-

УХАЛИВ:

Заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, третя особа: Харківська міська рада - задовольнити.

Накласти заборону вчинення будь-яких дій, спрямованих на відчуження та/або передання в заставу або інше обтяження - житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_2 до вирішення судом по суті позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання спільною сумісною власністю майна подружжя та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом, третя особа: Харківська міська рада та набрання судовим рішенням законної сили.

Копію ухвали направити до Департаменту реєстрації Харківської міської ради (Центру надання адміністративних послуг м. Харкова, 61000, м. Харків, Гімназійна набережна, 26) - для виконання.

Копію ухвали суду після її виконання направити відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлений 12.02.2024 року.

Суддя- І.В.Ульяніч