ПОСТАНОВА

Іменем України

12 лютого 2024 року м. Кропивницький

справа № 388/984/23

провадження № 22-ц/4809/195/24

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Письменного О.А.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи, апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2023 року у складі судді Степанова С.В.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2023 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її утримання.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що між нею та ОСОБА_2 був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказувала, що відповідач на даний час добровільно не надає їй матеріальної допомоги, а в неї не має можливості працювати, так як вона доглядає за дитиною, якій на момент подачі позову до суду виповнилося 11 місяців. Єдиним джерелом її доходу є щомісячні соціальні виплати у розмірі 860 гривень по догляду за дитиною, до досягнення нею трирічного віку. Дана сума є недостатньою для гідного рівня життя.

Позивач вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на неї, до досягнення дитиною трьох років, оскільки знаходиться у працездатному віці.

Посилаючись на зазначені обставини, просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною трьох років.

Короткий зміст рішення суду

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, починаючи стягнення з 07.06.2023.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 1073,60 гривень.

Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, відмовивши в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження в справі з огляду на звуження прав позивача на гідний рівень життя до виповнення спільною дитиною трьох річного віку.

Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі представник відповідача ОСОБА_4 зазначила, що вважає рішення суду незаконним, обґрунтованим, ухвалене з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Зазначає, що судом не було постановлено ухвалу за результатами розгляду клопотання відповідача про зупинення провадження у справі на час його перебування у у складі Збройних Сил України, натомість суд обмежився самим лише посиланням в рішенні суду на відмову в задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі. Судом не взято до уваги, що відповідач є військовослужбовцем та перебуває у складі Збройних Сил України та не має ні фізичної ні технічної можливості зібрати та подати всі необхідні докази на підтвердження своїх заперечень.

Крім того, вважає, що оскільки відповідач з ОСОБА_3 перебували у шлюбних відносинах нетривалий час, відсутні підстави стягнення з нього аліментів на її утримання. Також судом не враховано ні прожитковий мінімум, ні життєві потреби особи, а також не врахував матеріальний та сімейний стан платника і одержувача аліментів.

Представник відповідача просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Проценко О.М., яка діє в інтересах ОСОБА_3 зазначила, що вирішення клопотання не потребує винесення ухвали як окремого документу, оскільки це прямо передбачено нормами ЦПК України. Судом першої інстанції в оскаржуваному рішенні зроблені правильні висновки, що позивач на даний час має звужені права на гідний рівень життя до виповнення спільною дитиною трьох років, а чоловік має можливість надавати їй матеріальну допомогу.

Крім того відповідачем не надано доказів про проходження військової служби після 24 червня 2023 року.

Просила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення Долинського районного суду Кіровоградської області без змін.

Суд першої інстанції встановив такі обставини

Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується, копією свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 16.08.2022 року (а.с.10).

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 20.07.2022 року (а.с. 11).

Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення

Відповідно до змісту ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України суд розглядає справу без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання і його фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до частини першої статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Згідно з ч. 1 ст.80СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

Частини 2, 4, 6 статті 84 СК України передбачають, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Виходячи з положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу.

Отже, аналіз даних положень сімейного законодавства України передбачає право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині - матері незалежно від цієї обставини.

Аналіз вказаної норми дає підстави для висновку, що у дружини виникає право на отримання аліментів за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: проживання разом із їх спільною дитиною, яка не досягла трьох років, та наявність у чоловіка достатніх коштів на надання матеріальної допомоги (аліментів).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач є батьком дитини, дитина мешкає разом із матір`ю, позивачка не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отже вона потребує матеріальної допомоги від свого чоловіка, що у свою чергу є його обов`язком відповідно до вимог ст. 84 СК України.

Відповідачем надані повідомлення № 2/147-в від 21.08.2023 та довідка № 5361 від 24.06.2023, з яких вбачається, що ОСОБА_3 з 31.10.2022 призваний під час загальної мобілізації на військову службу до Збройних Сил України та в період з 28.05.2023 по 24.06.2023 брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України.

Будь-яких доказів, які б свідчили про неможливість стягнення з відповідача аліментів ним до суду не надано.

Відтак, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується і суд апеляційної інстанції, обґрунтовано виходив із того, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Разом з тим, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню із відповідача на користь ОСОБА_3 судом не в повній мірі було з`ясовано обставини у справі.

При визначені розміру аліментів враховуються зобов`язання платника аліментів щодо утримання всіх неповнолітніх дітей чи інші аліментні зобов`язання.

Так, згідно з інформації отриманої судом з Єдиного державного реєстру судових рішень вбачається, що на утриманні ОСОБА_2 перебуває син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь якого судовим наказом Долинського районного суду Кіровоградської області від 18 липня 2023 року стягуються аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку платника аліментів.

На переконання колегії суддів, сукупний розмір аліментів на утримання дружини та сина у розмірі частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 є надміру завищеним та таким, що покладає на платника аліментів надмірний тягар, а тому, враховуючи норми чинного законодавства України, виходячи з засад розумності та справедливості колегія суддів вважає, що достатнім та обґрунтованим розміром аліментів, які підлягають стягненню на утримання дружини до досягнення сином трирічного віку є 1/6 частина від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів.

Беручи до уваги зазначене, колегія суддів, перевіривши доводи відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, приходить до висновку про їх часткову обґрунтованість та вмотивованість.

Колегія суддів звертає увагу, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (частина 1 статті 192 СК України).

Разом з тим, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги про неправомірність відмови у задоволенні клопотання про зупинення провадження у справі на час перебування відповідача у складі Збройних Сил України, оскільки надані ним повідомлення № 2/147-в від 21.08.2023 та довідка № 5361 від 24.06.2023 не підтверджують наявність підстав для зупинення провадження у справі відповідно до пункту 2 частини 1 статті 251 ЦПК України.

Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру (пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод).

У постанові Верховного Суду України 07 жовтня 2015 року у справі № 6-1367цс15 зазначено, що «зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення. Межі зупинення провадження у справі не повинні призводити до зменшення розумного строку розгляду справи».

Метою зупинення провадження у справі згідно з пунктом 2 частини першої статті 251 ЦПК України є з`ясування обставин (фактів), які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому провадженні, але мають значення для справи, у зв`язку з перебуванням сторони або третьої особи у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан. Об`єктивна неможливість розгляду справи у такому випадку полягає в тому, що відсутність сторони або третьої особи, позбавляє можливості суд вирішити спір із дотриманням основних засад (принципів) цивільного судочинства, а саме з`ясувати всі обставини, що мають значення для справи, зібрати та дослідити докази, надати їм належну правову оцінку та ухвалити рішення по суті заявлених вимог.

Якщо такі перешкоди відсутні, то суд зобов`язаний розглянути справу у визначені процесуальним законом порядку та строки.

Предметом спору у справі, яка переглядається апеляційним судом, є стягнення аліментів. Така категорія справ потребує невідкладного вирішення спору судом.

ОСОБА_2 був повідомлений належним чином про розгляд справи в суді, висловив у відзиві свою позицію щодо пред`явленого позову.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції постановлене при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, колегія суддів приходить до висновку про необхідність часткового задоволення апеляційної скарги ОСОБА_2 та зміни рішення суду першої інстанції.

Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до положень ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Таким чином, рішення суду першої інстанції слід змінити в частині визначення розміру аліментів, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 07.06.2023 і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Щодо повернення судового збору

Представником відповідача, адвокатом Мельник О.М. подано до апеляційного суду клопотання про повернення судового збору, в якому вона зазначала, що при поданні апеляційної скарги ОСОБА_2 через технічну помилку працівника банку було двічі сплачено судовий збір в розмірі 1610,41 грн. на один і той самий рахунок суду, тому загальний розмір судового збору при подачі апеляційної скарги склав 3 220,82 грн. Посилаючись на ст.7 Закону України «Про судовий збір», просила повернути на рахунок ОСОБА_2 1610,41 грн. переплаченого судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України, розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з пунктом 1 частини першої ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті - повністю.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики.

Порядок повернення судового збору врегульовано наказом Мінфіну «Про затвердження Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» від 03.09.2013 року № 787.

З матеріалів справи вбачається, що при подачі апеляційної скарги ОСОБА_2 сплачено судовий збір до спеціального фонду державного бюджету України у розмірі 1610,41 грн. згідно квитанції № 0.0..1 від 17.10.2023. До заяви про повернення судового збору представником відповідача долучено квитанцію № 0.0.325487867.1 від 17.10.2023 про сплату судового збору за подання апеляційної скарги.

Інформація про підтвердження сплати судового збору від Управління Державної казначейської служби України в Кіровоградській області щодо зазначених платіжних доручень та їх зарахування до спеціального фонду державного бюджету України підтверджується даними Автоматизованої системи документообігу суду «Д-3».

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає, що сплачений ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 1610,41 грн. підлягає поверненню, як надміру сплачений при подані апеляційної скарги до державного бюджету.

Роз`яснити, що повернення судового збору проводиться фінансовим органом за особистою заявою про повернення судового збору із зазначенням реквізитів рахунку одержувача коштів, оригіналом квитанції, що підтверджує сплату судового збору до бюджету.

Керуючись ст. ст. 133, 367, 368, 369, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 жовтня 2023 року змінити.

Зменшити розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на її утримання, з 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років, починаючи стягнення з 07.06.2023.

В решті рішення суду першої інстанції - залишити без змін.

Повернути ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1610,41 (одна тисяча шістсот десять) гривень 41 копійка згідно квитанції № 0.0.325487867.1 від 17.10.2023, де платник: ОСОБА_2 ; одержувач коштів: ГУК у Кіров.обл./тг м.Кропивн/2030101; Банк одержувача: Казначейство України; рахунок одержувача: UA0011567; призначення платежу: *;101;; 22030101; судовий збір.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови у випадку, передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий суддя А.М. Головань

Судді Л.М. Дьомич

О.А. Письменний