Номер провадження: 22-ц/813/1282/24
Головуючий у першій інстанції Куриленко О. М.
Доповідач Дришлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.02.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Дришлюка А.І., суддів Драгомерецького М.М., Сегеди С.М.,

при секретарі судового засідання Нечитайло А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Прокопішиної Катерини Василівни на рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2023 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив: стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором позики у сумі 1923393,6 гривень, а також сплачений судовий збір у сумі 11350 гривень. В обґрунтування свого позову посилається на те, що 18 червня 2020 року між ним та відповідачем ОСОБА_1 було укладено договір позики, за яким 01 червня 2020 року позивачем було надано ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 54000 доларів США для будівництва житлового будинку. Грошові кошти були взяті під два відсотки щомісячної плати за користування позикою. За договором позики в якості поручителя виступив відповідач ОСОБА_3 . Позивач стверджує, що відповідачі від виконання зобов`язань відмовились. Станом на 04 листопада 2021 року розмір зобов`язання складає 73440 доларів США, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом (т. 1, а.с. 1-4).

28 лютого 2023 року рішенням Київського районного суду м. Одеси вирішено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення коштів за договором позики задовольнити частково; стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошові кошти за договором позики у сумі 1923393,6 гривень, сплачений судовий збір у сумі 11350 гривень; в частині вимог до ОСОБА_3 відмовити (т. 1, а.с. 206-211).

04 квітня 2023 року через канцелярію Київського районного суду м. Одеси представник ОСОБА_1 адвокат Прокопішина Катерина Василівна подала апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси. Представник апелянта вважає, що оскаржуване рішення постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування обстави, що мають значення для справи; не доведено обставини, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції не відповідають обставинам справи. Так, представник апелянта вказує на те, що позивач в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначив рік народження, паспортні дані або РНОКПП ОСОБА_1 . Також, представник апелянта зазначив, що, ухвалюючи рішення, судом першої інстанції належним чином не досліджено розписку, яку до позовної заяви додав позивач та природу її написання. Представник апелянта звертає увагу на те, що дата складання розписки зазначена 18.06.2020, а дата щодо зобов`язання повернути борг 01.03.2020 чи 01.06.2020. Крім того, представник апелянта зазначає, що у розписці вказано про те, що ОСОБА_1 взяв у борг у ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 54000 дол. США, але на підтвердження отримання грошових коштів доказів позивачем не надано. Також, представник апелянта не погоджується з висновками суду першої інстанції про стягнення 36 відсотків річних, оскільки в розписці вказано 2 відсотки річних, та вважає, що суд першої інстанції не обґрунтував з яких підстав, за який період часу та від якої суми вирішено стягнути з відповідача 19440 дол. США. З огляду на викладене в апеляційній скарзі, представник апелянта просить скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси та постановити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі (т. 1, а.с. 3-8).

07.06.2023 ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що при розгляді справи в суді першої інстанції від представника боржника і відповідача ОСОБА_1 не надходило жодних заперечень, оскільки захист зводився до відстоювання інтересів поручителя і відповідача ОСОБА_3 , що підтверджується технічним записом судового засідання. Також позивач зауважує, що обидві розписки датовані 2021 роком, але їхні копії з`явилися лише при зверненні з апеляційною скаргою без будь-яких пояснень неможливості подання при розгляді справи в суді першої інстанції. На вказаних розписках не міститься жодних відміток про яку конкретно позику, її розмір та суму залишку після часткової сплати йдеться. Позивач зауважує, що дії відповідача містять ознаки затягування розгляду справи. Наявність боргової розписки у позивача, кредитора свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Показаннями сторони та свідків не може доводитися факт виконання зобов`язання за договором. Дата написання розписки 18.06.2020 може не співпадати з датою отримання грошових коштів 01.06.2020, розписка підписана власноручно ОСОБА_1 , що не спростовувалось в процесі розгляду справи в суді першої інстанції (т. 2, а.с. 40-52).

З врахуванням недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 10, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці та тимчасово відряджені до Одеського апеляційного суду), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило затягування розгляду справи по незалежним від суду причинам.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Дідуренко С.В. заперечувала щодо задоволення апеляційної скарги. Інші учасники справи в судове засідання не з`явились.

Відповідно до п. 1.2.3 Правил організації ефективного цивільного судочинства (далі Правила), затверджених рішенням Ради суддів України № 14 від 28.02.2020 (https://oda.court.gov.ua/sud4813/inshe/1/) суд повідомляє сторони та їх представників шляхом надіслання судової повістки, смс-повідомлення, листом, телефоном, факсом чи електронною поштою. Крім того, суд має право визнати сторону повідомленою з використанням електронного Списку судових справ, призначених до розгляду на офіційному сайті суду у разі якщо за обставинами справи вказана сторона ініціювала відповідну стадію процесу (подавала позов, апеляційну скаргу), або була присутня в судовому засіданні, або не була присутня в судовому засіданні, проте достеменно знала про його призначення, зокрема, подавала клопотання про його відкладення. Коли суд приймає рішення щодо сповіщення учасників справи, за потреби він також встановлює, яка саме сторона повинна виконати ту чи іншу процесуальну дію, та визначає строк, у який вона повинна це зробити.

Заяв про проведення справи в режимі відеоконференції не подавалось.

Зважаючи на вище наведене, оскільки апелянт є ініціатором процесу на даній стадії, що покладає на нього відповідний обсяг процесуальних обов`язків та процесуальних ризиків у випадку вчинення/не вчинення відповідних процесуальних дій, враховуючи наявні матеріали справи та положення ч. 2 ст. 372 ЦПК України (неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи) апеляційний суд ухвалив провести розгляд справи за відсутності апелянта.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що розписка містить відомості та підтверджує факт щодо отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 грошових коштів у позику.

Наявність у позивача оригіналу вказаного боргового документу є належним та допустимим доказом, як факту отримання ОСОБА_1 від ОСОБА_2 позики та його волевиявлення повернути борг, так і невиконання відповідачем даного боргового зобов`язання у повному обсязі.

Разом з тим, суд зазначив, що наявна в матеріалах справи боргова розписка не відповідає вимогам щодо договору поруки та взагалі не ідентифікує поручителя, так як не містить його ім`я та по-батькові, адреси, паспортних даних тощо.

Тому суд вирішив частково задовольнити позовні вимоги.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення

Рішення суду першої інстанції оскаржується лише в частині задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи 18 червня 2020 року ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , взяв в борг у ОСОБА_2 54 000 доларів США 01.06.2020 та зобов`язався повернути ці гроші в повному обсязі (або частинами) плюс 2 відсотки в місяць. Грошові кошти отримані в борг для будівництва будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Поручителем являється ОСОБА_3 . Вказана розписка підписана ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та свідками ОСОБА_4 й ОСОБА_5 (т. 1, а.с. 5). Оригінал розписки міститься в матеріалах цивільної справи (т. 1, а.с. 188).

04.11.2021 ОСОБА_2 направив претензію ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо повернення грошових коштів (т. 1, а.с. 8-9).

Отже, за змістом вказаної розписки позичальник ОСОБА_1 зобов`язався сплачувати 2 відсотки щомісячно від суми отриманої позики. Дата повернення позики договором не визначена. Тому вказані обставини спростовують доводи апеляційної скарги, а суд першої інстанції вірно встановив обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

За змістом ч. 1 ст. 1049 ЦК України якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.

В процесі розгляду справи відповідачем не був спростований факт отримання ОСОБА_1 грошових коштів в борг, так само як і факт написання розписки про отримання грошових коштів. Докази часткового погашення заборгованості в процесі розгляду справи в суді першої інстанції надані не були. Текст розписки читабельний та зрозумілий. Апелянтом не було наведено фактів, які б надавали підстави для розумних сумнівів щодо отримання грошових коштів, правової природи укладеного договору тощо. За таких обставин апеляційний суд відхиляє доводи апелянта.

Інші доводи апелянта не мають правового значення для вирішення справи, а тому не приймаються до уваги апеляційним судом. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі Проніна проти України від 18 липня 2006 року п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення.

Таким чином, враховуючи вище встановлені обставини справи, оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд на підставі ст. 375 ЦПК України відмовляє в задоволенні апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Прокопішиної Катерини Василівни - відхилити.

Рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 лютого 2023 року залишити без змін.

Постанова Одеського апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький

С.М. Сегеда

Повний текст постанови складений 12 лютого 2024 року

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дришлюк