Справа № 191/4669/23
Провадження № 2/191/1362/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 січня 2024 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Костеленко Я.Ю., за участю секретаря Омельченко К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Синельникове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що 12 вересня 2021 року вона та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу жилого будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , проте відповідач відмовляється від нотаріального посвідчення договору як під час укладання договору, так і після цього. 12 вересня 2021 року відповідач передав, а вона прийняла ключі від спірної нежитлової будівлі. Вона передала, а відповідач прийняв грошові кошти в розмірі 150000 грн. за продаж спірної нежитлової будівлі однак, до цього часу договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчили, у зв`язку з тим , що відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення спірного договору. Просить визнати договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 між сторонами дійсним; визнати за нею право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою : АДРЕСА_1 , загальною площею 84,3 кв.м., житловою площею 53,8 кв.м.

Позивач ОСОБА_1 до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Крім того, повідомив, що на теперішній час він перебуває на окупованій території, що унеможливлює укладення нотаріального договору купівлі-продажу.

Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що вимоги позивача підлягають повному задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна серії ВЕЕ №939416 від 02 березня 2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Харченко О.А., ОСОБА_2 на праві приватної власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Право власності на даний будинок зареєстроване в Синельниківському бюро технічної інвентаризації 01 червня 2009 року та записано в реєстрову книгу за № 100. Даний факт також підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно серії ССО №733053 від 01 червня 2009 , номер витягу 22895944.

Відповідно до технічного паспорту на індивідуальний житловий будинок від 05 вересня 2005 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 має загальну площу 84,3 кв.м., житлову - 53,8 кв.м.

Згідно розписки від 12 вересня 2021 року, складеної в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 150000 грн. за проданий ним житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Також ОСОБА_2 передано ОСОБА_1 документи, які підтверджують паво власності на зазначений жилий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Оплата проведена в повному обсязі, претензій до ОСОБА_1 не має. Дружина ОСОБА_5 не заперечує щодо продажу зазначеної житлової будівлі та надала свою згоду.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».

Таким чином, положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.

Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу ст.657 ЦК України підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч.2 ст.220 ЦК України.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядкує встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Верховний Суд України в своїй Постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.

24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року. Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309 затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені в порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими ч. 2 цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб із незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу житлового будинку, але нотаріальне посвідчення договору наразі неможливо через об`єктивні причини, зумовлені перебуванням відповідача на тимчасово окупованій території та неможливості у зв`язку з цим з`явитися до нотаріуса за місцем знаходження нерухомого майна або посвідчити іншим чином угоду на тимчасово окупованій території, а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , укладений 12 вересня 2021 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Синельникове Дніпропетровської області, РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на нерухоме майно - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 84,3 кв.м., житловою площею 53,8 кв.м.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду.

Суддя Я. Ю. Костеленко