Справа № 951/675/24
Провадження №2/951/258/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2024 року селище Козова

Козівський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Лавренюк О.М.,

за участю секретаря судового засідання Горохівської Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 (далі відповідач) про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка на день смерті проживала у с. Ценів Тернопільського району Тернопільської області. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на спадкове майно, а саме на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 за життя розпорядилася своїм майном та 02.05.2020 склала заповіт, згідно якого житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 .

28.05.2024 ОСОБА_1 звернулася до Козівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , проте отримала роз`яснення щодо пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини, у зв`язку з чим останній рекомендовано звернутися до суду для визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини позивач зазначила, що на час смерті ОСОБА_3 зі спадкодавцем разом не проживала та зареєстрована не була. Також повідомила, шо 06.03.2018 їй було відкрито візу у Великобританію та вона виїхала закордон, де працювала та працює і надалі. Також про наявність складеного на її користь заповіту обізнана не була, а тому заяви про прийняття спадщини у визначений статтею 1270 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) строк не подавала.

З огляду на наведене, просила суд визначити їй додатковий строк в два місяці для подання заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою судді від 24.09.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати за правилами загального позовного провадження, призначено у справі підготовче засідання на 23.10.2024. Витребувано у Козівської державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а у разі незаведення або заведення іншим нотаріусом - витяг з відповідного реєстру.

Ухвалою суду від 23.10.2024 закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Призначено справу до судового розгляду по суті на 13.11.2024.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала клопотання від 23.10.2024, у якому розгляд справи просила проводити без її участі, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала заяву від 13.11.2024, у якій позовні вимоги ОСОБА_1 визнала у повному обсязі, не заперечувала щодо їх задоволення, справу просила розглядати без її участі. Зазначила, що наслідки визнання позову, відповідно до вимог статті 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) їй відомі та зрозумілі.

Відповідно до частини четвертої статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У зв`язку з неявкою учасників справи, відповідно частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 26.01.2021 Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) (а.с. 7).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина на належне їй на праві власності майно, а саме 1/2 частку житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належав спадкодавиці на праві власності на підставі свідоцтва про право власності серія НОМЕР_2 від 27.02.2004, виданого на підставі рішення виконавчого комітету Ценівської сільської ради від 21.08.2003 №18 (а.с. 8, 11).

Згідно заповіту, складеного 02.06.2020 у с. Ценів, Козівського району, Тернопільської області та посвідченого секретарем виконавчого комітету Ценівської сільської ради Козівського району Тернопільської області Денегою Л.М., зареєстрованого у реєстрі за №22, ОСОБА_3 заповіла житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 . Вказаний заповіт є чинним, не змінений та не скасований (а.с. 9, 39, 41-42).

Державним нотаріусом Козівської державної нотаріальної контори відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, що підтверджується листом №108/01-16 від 28.05.2024 (а.с. 10).

Судом встановлено, що спадщина у виді 1/2 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 ніким не прийнята, що підтверджується матеріалами спадкової справи №72/2021, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 (а.с. 27-102).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт є одностороннім правочином, оскільки залежить виключно від волі заповідача. Заповіт лише спрямовується на виникнення у спадкоємця прав та обов`язків, але до моменту смерті не створює їх у нього. Розпорядження, яке міститься у заповіті, набирає чинності лише у разі смерті заповідача.

Призначення спадкоємцем є правом заповідача, визначеним частиною першою статті 1235 ЦК України.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України).

В силу вимог статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

За правилами статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

З матеріалів справи встановлено, що позивач у встановлений законодавством строк до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 не звернулася.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За змістом частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 23.08.2017 у справі №6-1320цс17, у постановах Верховного Суду від 01.04.2019 у справі №643/3049/16-ц, від 11.11.2020 у справі №750/262/20, від 03.03.2020 у справі №145/148/20.

За конкретних фактичних обставин кожної справи пропуск строку для прийняття спадщини суд має оцінювати з урахуванням тривалості такого пропуску та загальних засад цивільного законодавства, як-от розумність, добросовісність та справедливість.Головною ознакою поважних причин такого пропуску є те, що вони унеможливлюють своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини (частина друга статті 1223 ЦК України).

Як встановлено судом, ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітомпісля ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Інших спадкоємців, які б спадкували майно, а саме 1/2 житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи №72/2021, заведеної до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позивач пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини, в обґрунтування причин пропуску такого строку зазначає, що на на час відкриття спадщини із спадкодавцем не проживала, а перебувала закордоном та не була обізнана про наявність заповіту, складеного ОСОБА_3 02.06.2020 на її користь. Відповідач, яка є спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 , та яка успадкувала іншу частину спадкового майна у виді земельних ділянок, таких обставин не заперечила, позовні вимоги визнала.

Враховуючи те, що законодавчо не встановлено конкретного переліку поважних причин пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, такі причини оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку та з урахуванням усіх обставин справи, суд дійшов переконання, що позивач з поважних причин пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини.

За таких обставин, з метою захисту прав та інтересів позивача у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити та визначити позивачу додатковий строк у два місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З огляду на викладене, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 4, 12, 13, 81, 206, 247, 263, 265, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, статями 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1269, 1270, 1272 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задовольнити повністю.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк тривалістю 2 (два) місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_4 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 13.11.2024.

Головуючий суддя О.М. Лавренюк