Провадження № 2/369/7172/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Фінагеєва І.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного Управління Держпродспоживслужби в Київській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И ЛА:

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Терехов Микола Сергійович звернувся у серпні 2024 року до суду із позовом до Головного Управління Держпродспоживслужби в Київській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що у відкритті провадження у цивільній справі слід відмовити з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року у справі 320/8848/21 задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу.

Визнано протиправним та скасовано наказ відповідача від 03 червня 2021 року № 204-K про звільнення позивача. Поновлено останнього на рівнозначній посаді в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Київській області. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, з 03 червня 2021 року по 06 липня 2022 року в розмірі 191 160 грн. Допущено негайне виконання рішення суду в частині поновлення позивача на рівнозначній посаді в Головному управлінні Держпродспоживслужби в Київській області. Звернуто до негайного виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року, рішення суду першої інстанції від 06 липня 2022 року змінено в частині визначення на якій посаді слід поновити позивача, та викладено третій абзац резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Поновити ОСОБА_1 на посаді начальника Білоцерківського міськрайонного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області з 04 червня 2021 року». В решті рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року залишено без змін.

Станом на квітень 2024 рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 липня 2022 року, з урахуванням Постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 лютого 2023 року, позивача не було поновлено на посаді, тобто рішення суду не виконано. Що також підтверджено відповіддю Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області від 08 квітня 2024 вих. №10-9/2809-24 (див. п.3 відповіді). В обґрунтування не виконання рішення суду в частині поновлення позивача на посаді, відповідач зазначає, що відсутній виконавчий лист, про виконання судового рішення.

29 травня 2024 року відповідач видав наказ №357-к про: 1) скасування наказу №204-к від 03 березня 2021 року «про звільнення ОСОБА_1 »; 2) поновлення ОСОБА_1 з 04 червня 2021 року на посаді начальника управління безпечності харчових продуктів та ветеринарної медицини, державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Білоцерківського району Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області; 3) зобов`язано нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період 03 червня 2021 року по 06 липня 2022 року в сумі 191 160 грн.

Підставою прийняття наказу №357-к від 29 травня 2024 року послугувало рішення Київського окружного адміністративного суду від 06липня 2022 року.

У зв`язку з викладеним, просить суд:

1.Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час затримки виконання рішення суду про поновлення на роботі у розмірі 321 755,20 грн, за період з 06 липня 2022 року по 29 травня 2024 року;

2.Стягнути з Головного управління Держпродспоживслужби в Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати.

Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» п.2 вказано на те, що вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

За правилами пункту 1 частини 1 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Згідно положень п. 1 ч. 1 ст. 19 Кодексу адміністративного судочинства України, юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Поряд з цим, положеннями статті 19 КАС України визначено категорії справ, на які поширюється юрисдикція адміністративних судів у публічно-правових спорах (предметна юрисдикція), зокрема, спорах з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби.

Юрисдикція - це передбачена законом сукупність повноважень судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції, при цьому, головними критеріями судової спеціалізації визнається предмет спірних правовідносин і властива для його розгляду процедура, так як, процесуальними кодексами України встановлено неоднакову процедуру судового провадження щодо різних правовідносин.

З огляду на вищевказане та враховуючи зміст заявлених позивачем позовних вимог судом відзначається, що спір, з приводу вирішення якого позивач звернувся до суду, стосується проходження позивачем та звільнення його з публічної служби, і на нього (спір) згідно з п. 2 ч. 1 ст. 19 КАС України поширюється юрисдикція адміністративних судів.

Враховуючи підстави звернення з позовом, а також суб`єктний склад сторін, приходжу до висновку, що даний спір має вирішуватися судом за правилами адміністративного судочинства.

Згідно з п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного суд вважає за необхідне відмовити у відкритті провадження та роз`яснити позивачу, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи.

Керуючись п. 1 ч. 1, ч. 5 ст. 186, ст. 260 ЦПК України, п. 1 ч.1 ст. 19 КАС України, ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

У відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного Управління Держпродспоживслужби в Київській області про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали.

Суддя І.О. Фінагеєва