441/2381/24 2/441/905/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

13.11.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - Ференц О.І.,

за участю секретаря судових засідань - Пеленської Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городок за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами та на земельні ділянки, в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

Адвокат Мартин В.І. в інтересах позивачки 26.09.2024 звернулася до суду із позовом до Великолюбінської селищної ради Львівського району Львівської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 , дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,6195 га, (площами відповідно 1,2729 га та 0,3466 га), що належали ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії ІІ-ЛВ №090114, виданого 15.01.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 617, та дві земельні ділянки загальною площею 0,6000 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належали ОСОБА_2 згідно Державного акту серії ЛВ № 9557 від 16.11.2000, зареєстрованого в книзі записів державних актів за № 250, покликаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка до дня смерті проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_2 розпорядилась своїм майном, зокрема, склала заповіт, що посвідчений 17 квітня 2002 року секретарем Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, яким все своє майно, в тому числі житловий будинок, земельну ділянку і земельну частку (пай), заповіла своєму сину - ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на майно: дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,6195 га, що належали їй на підставі Державного акту серії ІІ-ЛВ № 090114, виданого 15.01.2002 на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 9 від 11.01.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 617, дві земельні ділянки загальною площею 0,6000 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належали спадкодавцю на підставі Державного акту серії ЛВ № 9557 від 16.11.2000, виданого на підставі рішення Завидовицької сільської ради від 14.10.1999 та зареєстрованого в книзі записів державних актів за № 250, житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 , на яку 06.06.2024 отримала відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, в тому числі через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та розбіжності у документах, що посвідчують родинні відносини із спадкодавцем. В позасудовий порядок позивачка позбавлена можливості оформити спадщину, а тому звернулась із цим позовом до суду, просила такий задоволити.

Представник позивача та позивачка в судове засідання не з`явились, від представника надійшла письмова заява про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримують у повному обсязі та просять його задоволити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав письмові пояснення у справі, в яких він позов визнає та просить про розгляд справи у його відсутності.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Проаналізувавши підстави позовної заяви, оглянувши та оцінивши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних технічного паспорта на житловий будинок на АДРЕСА_1 від 18.06.2024, він збудований у 1968 році, складається із трьох кімнат, коридору, кухні, загальна площа 56,2 м?, житлова 35,2 м?, при будинку є господарська будівля, криниця (а.с.27-35).

Із копій погосподарських книг за 1980-1990 роки вбачається, що житловий будинок в АДРЕСА_1 мав статус «колгоспного двору», головою двору була ОСОБА_2 , членом колгоспного двору був ОСОБА_3 (а.с.24-26).

Згідно Державного акту направо приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 090114 від 15.01.2002 ОСОБА_2 належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Завидовицької сільської ради загальною площею 1,6195 га, що складається із двох ділянок площами відповідно 1,2729 га та 0,3466 га (а.с.15).

Крім цього, ОСОБА_2 належала земельна ділянка загальною площею 0,6000 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії ЛВ № 9557 від 16.11.2000 (а.с.16).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 в с. Зашковичі Городоцького району Львівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.13).

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, що посвідчений 17 квітня 2002 року секретарем Завидовицької сільської ради Городоцького району Львівської області, за яким все своє майно, в тому числі житловий будинок, земельну ділянку і земельну частку (пай) заповіла своєму синові - ОСОБА_3 (а.с.18).

ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Городок Львівської області помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.14).

Враховуючи, що останній член колгоспного двору помер, вищевказаний житловий будинок спадкується на загальних підставах після смерті ОСОБА_3 .

Позивачка ОСОБА_1 є донькою спадкодавця ОСОБА_3 , що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 (а.с.11, 12).

Позивачка звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - ОСОБА_3 , на яку 06.06.2024 отримала відповідь про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, в тому числі через відсутність правовстановлюючого документу на житловий будинок та розбіжності у документах, що посвідчують родинні відносини із спадкодавцем ОСОБА_2 (а.с.17).

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 07.03.2024 задоволено заяву ОСОБА_1 та встановлено факт родинних відносин і, зокрема, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є матір`ю ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.21-23).

Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України положення зазначеного кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності, слід застосовувати до них положення ЦК України в редакції 1963 року.

У відповідності до ч.2 ст.9 Закону СРСР «Про власність в СРСР», який набрав чинності 01.07.1990, майно селянського господарства належить його членам на праві загальної спільної власності, якщо інше не передбачено законодавчими актами союзної і автономної республіки.

Пунктом 4 Постанови Верховної Ради УРСР від 26.03.1991 № 885-12 «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» (що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що правила, які містяться в Законі УРСР «Про власність» і були передбачені Законом СРСР «Про власність СРСР», застосовуються з дня введення в дію Закону СРСР, тобто з 1 липня 1990.

Як роз`яснив Пленум ВСУ в п. 6 постанови від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) положення статей 17, 18 Закону України «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15 квітня 1991 року). Спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба). Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних у відповідності до ст.123 ЦК УРСР. Згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року.

У підпункті г) пункту 6 постанови ПВСУ від 22 грудня 1995 № 20 роз`яснено, що загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Таким чином, оскільки ОСОБА_3 був останнім членом колгоспного двору, помер після припинення колгоспного двору, його частка увійшла в склад спадкового майна згідно правил спадкування, які діяли на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Беручи до уваги те, що лише позивачка прийняла спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який, в свою чергу, прийняв спадщину за заповітом після смерті своєї матері ОСОБА_2 , осіб, яким би належало право на обов`язкову частку у майні ОСОБА_2 , судом не встановлено, спадкова справа після її смерті не заводилася, позивач позбавлена можливості в інший спосіб оформити свої спадкові права на спірне спадкове майно у звязку з відсутністю правовстановлюючого документа на частину спадкового майна, суд вважає за необхідне визнати за нею право власності на вищевказані будинок та земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті спадкодавця - ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись ст. 16, 328, 1217, 1218, 1268 ЦК України, ст. 5, 10, 12, 18, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом після смерті батька - ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , право власності на:

житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами на АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,6195 га, що складається із двох ділянок площами відповідно 1,2729 га та 0,3466 га, що належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту право приватної власності на землю серії ІІ-ЛВ № 090114, виданого 15.01.2002 згідно розпорядження голови Городоцької РДА №9 від 11.01.2002 та зареєстрованого в Книзі записів державних актів за № 617;

земельну ділянку загальною площею 0,6000 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що належала ОСОБА_2 згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ЛВ № 9557 від 16.11.2000, виданого на підставі рішення Завидовицької сільської ради від 14.10.1999 року та зареєстрованого в книзі записів державних актів за № 250.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду.

Головуючий Ференц О.І.