Провадження № 22-ц/812/45/24 Головуючий суду першої інстанції Ротар М.М.
Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року м. Миколаїв Справа № 473/5299/23

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Базовкіної Т.М., Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання Лівшенку О.С.,

за участю заявника ОСОБА_1 ,

представника Міністерства оборони України - Тищенко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вознесенського міськрайоннного суду Миколаївської області від 29 вересня 2023 року, постановлену під головуванням судді Ротар М.М., в залі судового засідання в м. Вознесенськ, за заявою ОСОБА_1 , заінтересованих осіб Дорошівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю,

В С Т А Н О В И В:

28 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю.

Доводи заяви обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 виконуючи бойові завдання в районі с. Богданівка Донецької області, внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань російської федерації та безпосередніх зіткнень з ворогом, неподалік вказаного пункту, під час бою отримавши поранення несумісне з життям загинув ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Він та ОСОБА_2 були двоюрідними братами. Його мати - ОСОБА_3 та мати загиблого ОСОБА_2 ОСОБА_4 були рідними сестрами. Їх спільними батьками були: ОСОБА_5 та ОСОБА_6

26 грудня 1974 року його батьки уклали шлюб і мати змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 ».

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_2 , його батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ..

02 березня 1973 року мати ОСОБА_2 ОСОБА_11 уклала шлюб з ОСОБА_12 і змінила прізвище « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_13 ».

У загиблого ОСОБА_2 рідних родичів не було.

ІНФОРМАЦІЯ_4 матір ОСОБА_2 . ОСОБА_4 померла. Батько ОСОБА_2 ОСОБА_9 з сім`єю не проживав.

Після смерті сестри ОСОБА_10 його мати взяла опіку над племінником ОСОБА_2 і він почав проживати разом з нею в АДРЕСА_1 .

Проте ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_14 померла і він фактично взяв на себе опіку над двоюрідним братом ОСОБА_2

ОСОБА_2 з 06 вересня 1993 року по 25 травня 1995 року навчався у Вознесенській школі-інтернаті. З 1995 року по 2002 рік навчався у Миколаївській школі-інтернаті. З 10 липня 2002 року по 01 вересня 2003 року навчався у КЗ «Миколаївський спортивний ліцей» та вибув до Миколаївського кораблебудівельного ліцею.

З 21 квітня 2006 року ОСОБА_2 , після закінчення навчання, зареєстрував своє місце проживання та почав постійно проживати разом з його сім`єю в АДРЕСА_2 де вони вели спільне господарство.

Починаючи з 1997 року по 23 квітня 2023 року ОСОБА_2 був членом його сім`ї. Він піклувався про нього оформляв його до школи, допомагав у навчанні, купував одяг і інші необхідні речі. Приділяв увагу вихованню двоюрідного брата, відвідував батьківські збори у школі, брав активну участь у житті брата, приділяв увагу його зовнішньому вигляду, цікавився його успіхами у навчанні. ОСОБА_2 до дня своєї загибелі проживав та був зареєстрований за місцем мешкання заявника. Заявник та ОСОБА_2 тривалий час проживали разом, були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права й обов`язки, спільно утримували житло, мали спільні витрати та спільне харчування, піклувалися один про одного і надавали взаємну допомогу.

З початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України, ОСОБА_2 було призвано до лав Збройних сил України.

23 квітня 2023 року зв`язок з ОСОБА_2 обірвався і він, як член сім`ї загиблого отримав сповіщення про те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 загинув. Він займався похованням ОСОБА_2 .

Метою встановлення вищевказаного факту є вирішення питання спадкування після смерті ОСОБА_2 та отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі після смерті військовослужбовця.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просив суд встановити факт його постійного проживання з двоюрідним братом ОСОБА_2 однією сім`єю на момент загибелі останнього.

Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 вересня 2023 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Ухвала суду мотивована тим, що встановлення факту проживання однією сім`єю необхідно заявнику для доведення наявності підстав для підтвердження за ним певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, не пов`язаного з будь-якими цивільними правами та обов`язками заявника, їх виникненням, існуванням та припиненням. Отже, за предметом та можливими правовими наслідками цей спір існує у сфері публічно-правових відносин, а отже, не підлягає вирішенню у порядку цивільного судочинства.

Тож у спірних правовідносинах необхідно врахувати правову мету звернення заявника до суду, яка полягає у підтвердженні його певного соціального статусу. Такий статус має правове значення виключно у публічно-правових відносинах, оскільки впливає на підтвердження та можливість реалізації прав у сфері соціального забезпечення, а тому спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, де посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просив її скасувати та направити справу для подальшого розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що заявник зазначав, що метою встановлення факту проживання однією сім`єю є вирішення питання спадкування після смерті ОСОБА_2 та отримання одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця.

Суд першої інстанції зазначив у оскаржуваній ухвалі, що встановлення факту проживання однією сім`єю з двоюрідним братом необхідно заявнику для підтвердження за ним певного соціально-правового статусу щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця. При цьому суд нічого не зазначив про необхідність встановлення даного факту для вирішення питання спадкування після смерті двоюрідного брата ОСОБА_2 ..

Таким чином суд першої інстанції відмовив ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі, сконцентрувавши увагу лише на питанні отримання ним одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) військовослужбовця ОСОБА_2 . Питання спадкування суд першої інстанції взагалі не прийняв до уваги.

У даному випадку спору з Міністерством оборони, як суб`єктом владних повноважень, у заявника немає. Заявник не звертався до Міністерства оборони з пакетом документів для оформлення одноразової грошової допомоги сім`ї військовослужбовця, заявник не оскаржує рішення, дії чи бездіяльність Міністерства оборони (що чітко передбачено статтею 19 КАС України), а має намір встановити факт спільного проживання однією сім`єю з загиблим братом.

На думку скаржника звернення до адміністративного суду є неможливим, оскільки на даний час адміністративно-правовий спір відсутній. Скаржник вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо наявності публічно правового спору та помилково відмовив у відкритті провадження за його заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю з загиблим братом.

Висновок суду першої інстанції є передчасним та не відповідає обставинам справи.

На день слухання справи від інших учасників справи відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Матеріалами справи встановлено, що заявник отримав від Вознесенського районного територіального центру комплектації та соціальної підтримки сповіщення сім`ї від 22 травня 2023 року № 136 про те, що його брат ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виконуючи бойові завдання в районі с. Богдавнівка Донецької області внаслідок артилерійських обстрілів збройних формувань російської федерації та безпосередніх зіткнень з ворогом, неподалік вказаного населеного пункту, під час бою отримав поранення несумісні з життям.

У сповіщенні вказано, що воно є підставою для подання документів для збереження грошового забезпечення і надання пільг в установленому законодавством порядку.

Отже, ОСОБА_1 може скористатися пільгами, передбаченими для сімей військовослужбовців, за умови підтвердження факту проживання однією сім`єю із загиблим.

Відповідно до частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.

Згідно із частиною 2 статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Частиною 1 статті 316 ЦПК України визначено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення: позасудовий і судовий.

В своїй заяві ОСОБА_1 зазначав, що не має можливості скористатись правом на пільги для сімей військовослужбовців у зв`язку з тим, що не передбачено іншого порядку, крім судового, встановлення факту проживання однією сім`єю з військовослужбовцем.

Матеріалами справи не встановлено, що заявник відповідно до статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий статус військовослужбовців та членів їх сімей» звертався до Міністерства оборони України для надання пільг, передбачених для сімей військовослужбовців.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 19 ЦПК України визначені справи, що відносяться до юрисдикції загальних судів. У частині першій цієї статті встановлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. У частині сьомій вказаної статті регламентовано, що окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Враховуючи, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, зверненню до адміністративного суду з позовом передує звернення особи до суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду якого особа набуває права оскаржити до суду адміністративної юрисдикції рішення, дії або бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень, що відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, визначеним статтею 2 КАС України.

Частиною 2 статті 245 КАС України визначено перелік судових рішень, які уповноважений прийняти адміністративний суд у разі задоволення позову. Встановлення факту, що має юридичне значення, серед цього переліку відсутнє.

Тобто у разі вирішення справи в порядку адміністративного судочинства, встановлення факту, що має юридичне значення, має бути визначено судом у резолютивній частині судового рішення, що не передбачено КАС України.

Водночас у частині 6 статті 294 ЦПК України визначено, що суд залишає заяву про встановлення факту, без розгляду якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, і роз`яснює заінтересованим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах.

Проте між ОСОБА_1 та Міністерством оборони України не може бути спору про право на отримання одноразової грошової допомоги, оскільки відповідач не є суб`єктом отримання такої соціальної допомоги.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції цивільного суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Чинне законодавство не передбачає іншого судового порядку підтвердження факту, що має юридичне значення, окрім як розгляд справ про встановлення факту, що має юридичне значення, в порядку цивільного судочинства.

Такі висновки було зроблено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 січня 2024 року у справі № 560/17953/21.

Таким чином відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року судом встановленим законом, який розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема факту проживання однією сім`єю, є суд цивільної юрисдикції на підставі статті 19 ЦПК України та частини 2 статті 315 ЦПК України.

Посилання суду першої інстанції на постанови Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19, від 22 березня 2023 року у справі № 290/289/22-ц, не може бути взяті до уваги з огляду на ієрархію постанов Верховного Суду, визначену у постанові Верховного Суду від 17 січня 2024 року у справі № 932/9029/23.

Таким чином, постановлена судом першої інстанції ухвала про відмову у відкритті провадження у справі є передчасною та не відповідає вимогами статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості судового рішення, а отже право заявника на доступ до правосуддя, закріплене у статті 55 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було порушено.

Враховуючи наведене, оскаржувана ухвала є незаконною, оскільки суд першої інстанції припустився порушення норм процесуального права, й підлягає відповідно до вимог пункту 4 статті 379 ЦПК України скасуванню, а справа поверненню до суду для продовження розгляду.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги на зазначену ухвалу суду першої інстанції підлягають розподілу після вирішення справи по суті спору.

Керуючись статтями 379, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вознесенського міськрайоннного суду Миколаївської області від 29 вересня 2023 року скасувати.

Справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Дорошівська сільська рада Вознесенського району Миколаївської області, Міністерство оборони України, про встановлення факту проживання однією сім`єю направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення її повного тексту у випадках, передбачених статтею 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Т.М. Базовкіна

Ж.М. Яворська

Повний текст постанови складено 13 лютого 2024 року.