ПОСТАНОВА

Іменем України

07 листопада 2024 року м. Кропивницький

справа № 396/400/24

провадження № 22-ц/4809/1241/24

Кропивницький апеляційний суду у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Дуковського О.Л.

суддів: Карпенка О.Л., Мурашка С.І.

Розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у м. Кропивницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2024 року, у складі головуючого судді Русіної А.А. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на те, що 21.12.2020 Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області було видано судовий наказ №396/1694/20 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Зазначеним наказом стягнуто на користь позивачки на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Новоукраїнським відділом державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі в січні 2021 року було відкрито виконавче провадження № 64126440.

Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду утворилась заборгованість по виплаті аліментів.

Відповідно розрахунку, виконаного державним виконавцем Новоукраїнського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області ПМУ МЮ Свірщевською А.Є., станом на 01.02.2024 рахується заборгованість за ОСОБА_1 по аліментам на утримання неповнолітніх дітей у розмірі - 80 474,15 грн .

Позивач на основі розрахунку державного виконавця навела свій розрахунок, відповідно до якого неустойка (пеня) за прострочення сплати аліментів з 01.11.2020 по 31.01.2024 складає 80 474,15 грн враховуючи положення ч. 1 ст. 196 СК України.

Просила:

стягнути із ОСОБА_1 на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з 01.11.2020 по 31.01.2024 у розмірі - 80 474,15 грн .

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 - 80 474,15 грн неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за період з 01.11.2020 по 31.01.2024 .

Стягнуто з ОСОБА_1 - судовий збір в розмірі 1211,20 грн .

Не погодившись із вказаним рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасував, оскільки не має змоги сплачувати неустойку (пеню), з посиланням на те, що у нього змінився сімейний стан.

Зазначає, що він має дружину ОСОБА_6 та малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Вказує, що дружина не працює, а перебуває у відпустці по догляду за дитиною ,а його вся заробітна плата, яку він отримує, вираховується на аліменти від попереднього шлюбу.

Ухвалою Кропивницького апеляційного суду від 02 серпня 2024 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Справу призначено до розгляду без повідомлення (виклику) учасників справи.

Позивачка подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ч.1, п.3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Малозначними справами є: справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Відповідно до ч. 1ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Згідно зі статтею 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній та додатково поданими доказами, перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Судове рішення, ухвалене судом першої інстанції, відповідає вищезазначеним вимогам.

З матеріалів справи вбачається, що судовим наказом №396/1694/20 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, з відповідача стягнуто на користь позивача на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/2 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, розпочавши стягнення з 25.11.2020 (а.с.23).

Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження 12 січня 2021 року, державним виконавцем відділу ДВС відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів на утримання дітей (а.с.24).

Відповідно довідки розрахунку державним виконавцем Новоукраїнського ВДВС у Новоукраїнському районі Кіровоградської області ПМУ МЮ Свірщевською А.Є., станом на 01.02.2024 рахується заборгованість ОСОБА_1 по аліментам на утримання неповнолітніх дітей ,яка складає - 80 474,15 грн . (а.с.27).

Судом першої інстанції встановлено, що неповнолітні діти проживають разом із матір?ю ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9,14,17, 20, 26).

Задовольняючі даний позов суд першої інстанції послався на обґрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується із висновком суду про задоволення позову ,з таких підстав.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Згідно ст.ст. 180, 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно положень ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

Звернувшись із даним позовом до суду позивачка подала розрахунок про загальний розмір заборгованості по аліментах ОСОБА_1 станом на 01.02.2024, який складає 80474,15 грн .

Позивачка, у відповідності до ст. 199 СК України просила стягнути із відповідача неустойку (пеню) у розмірі 80 474,15 грн , що не перевищує 100% від заборгованості по аліментам.

Суд першої інстанції із урахуванням правової позиції Великої Палати Верховного Суду України викладеної у постанові від 25.04.2018 у справі №572/1762/15-ц здійснив правильний розрахунок неустойки (пені) по аліментах.

Даний розрахунок не спростований відповідачем і є належним та допустимим доказом у справі.

Зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача, як на підставу для скасування оскаржуваного рішення суду те, що він не має змоги сплачувати неустойку (пеню) у зв?язку зі зміною у нього сімейного стану.

Те, що відповідач має на утриманні ще одну сім?ю та перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_6 та має малолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_4 не дає підстави для скасування оскаржуваного рішення суду.

Суд першої інстанції враховує, що наявність заборгованості по сплаті аліментів на дітей мала місце до народження дитини від другого шлюбу, тобто до 03.11.2020.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 04.06.2024 відмовлено ОСОБА_1 у задоволенні позову до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Відмовляючи у задоволенні вище зазначеного позову суд послався на те, що ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами того, що у зв?язку із народженням дитини від іншого шлюбу, у нього суттєво змінився матеріальний стан та, що його доходів, за виключенням утриманих аліментів не вистачає для забезпечення потреб його нової родини.

Зазначене рішення набрало законної сили, що у розумінні ч. 5 ст. 82 ЦПК України не доказується при розгляді даної справи.

При цьому слід також зазначити, що батько зобов`язаний забезпечити достатній та гармонійний розвиток дитини в межах своїх можливостей. В разі зміни його матеріального стану, він має право звернутися до суду із позовною заявою про зменшення розміру аліментів, за наявності обставин для зменшення.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що ухвалене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами, не вбачає.

Підстави для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381- 384, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 07 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її проголошення, і у випадках, передбачених п.2 частини 3 статті 389 ЦПК України може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Головуючий О.Л. Дуковський

Судді: О.Л. Карпенко

С.І. Мурашко