Справа № 759/8945/24
Номер провадження 2/585/868/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2024 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі головуючого судді В.О. Шульги, з участю секретаря Ю.В. Кириленко, розглянувши без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відкритому судовому засіданні в м. Ромни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ФОП ОСОБА_2 і просить: 1) Розірвати договір підряду № 509736 укладений 07.12.2022 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 . 2) Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 170166, 91 грн. сплаченого авансового платежу. 3) Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9 366,22 грн. інфляційних витрат та 6615,53 грн. - 3 % річних. 4) Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 10000 грн. моральної шкоди. 5) Стягнути з ФОП ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору. Вимоги мотивує тим, що 07.12.2022 року між позивачем та відповідачем укладений договір підряду № 509736, відповідно до умов якого замовник (позивач) доручає, а підрядник (відповідач) зобов`язується за завданням замовника виконати, у відповідно до умов даного договору: виготовлення, доставку та встановлення (монтаж) меблевих виробів, а замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її. Пунктом 2.1 вказаного договору визначено, які саме меблі мають бути виготовлені, доставлені та встановлені у позивача. Відповідно до пункту 5.1 договору, вартість та витрати по виконанню робіт становлять 160 000,00 грн. Відповідно до пункту 6.1 договору, на час підписання договору замовник вносить аванс 70% у розмірі сто дванадцять тисяч грн. Підтвердженням прийняття авансу є розписка підрядника. Остаточний розрахунок сорок вісім тисяч здійснюється на чай приймання виконаних робіт, безпосередньо з часу оформлення акту прийому-передачі робіт. Пунктом 8.2 договору визначено, що підрядник зобов`язується виконати роботу до 30.12.2022 року з правом затримки виконання або дострокового виконання роботи у термі до 5 діб. Здача-приймання виконаних робіт здійснюється сторонами за актом, який є невід`ємною частиною даного договору (додаток № 3), протягом 3-х днів з моменту повідомлення замовника про готовність предмету підряду до приймання. Згідно умов Договір є укладеним з моменту його підписання та діє до моменту його остаточного виконання. Позивач, 07.12.2022 року на виконання умов договору, здійснив авансовий платіж у розмірі 112000,00 грн., що підтверджується відповідною розпискою відповідача. В подальшому позивачем були додатково передані відповідачеві грошові кошти для виконання замовлення з виготовлення та встановлення меблів, оскільки, як зазначив відповідач, зросла вартість матеріалів та комплектуючих. Всього позивач передав відповідачеві на виготовлення меблів грошові кошти у гривнях на загальну суму 4 300дол. США. Однак відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. На звернення позивача з приводу виконання замовлення, відповідач 05.10.2023 року написав розписку, що він зобов`язується виконати умови договору протягом двох місяців, тобто до 05.12.2023 року та зобов`язався повернути 3 200 дол. США, які отримав для виконання замовлення. Після написання вказаної розписки відповідач через місяць повідомив що не встигає з виготовленням замовлення, а тому написав іншу розписку 03.11.2023 року про те, що протягом трьох місяців зобов`язується повернути отримані на виготовлення меблів кошти у розмірі 4 300 дол. США. Однак станом на даний час відповідач свої зобов`язання не виконав, передбачені договором меблі не встановив у квартирі позивача, отримані кошти у розмірі 4 300 дол. США не повернув. Відповідно до офіційного курсу Національного банку України станом на 17.04.2024 року 1 дол. США коштує 39,5737 грн., таким чином 4 300 дол. США = 170166,91 грн. Оскільки відповідач у встановлений строк договірні зобов`язання не виконав, вироби за договором замовнику не передав, доказів того, що виконання договору не відбулося з вини замовника відсутні, тому з відповідача підлягає стягненню сплачений йому аванс у розмірі 170166,91 грн., а також 9 366,22 грн. інфляційних витрат та 6 615,53 грн. - 3 % річних. Внаслідок дій відповідача, позивачеві завдано моральної шкоди. Тривале невиконання відповідачем умов договору призвело до погіршення емоційного стану позивача та мікроклімату у його родині, він та його сім`я були позбавлені можливості належних умов життя, оскільки були змушені проживати без меблів у квартирі. Позивач був змушений витрачати час на вирішення питання з відповідачем, який так і не виготовив меблі та не повернув кошти, пошук адвоката, підготовку заяв та судового позову, щоб добитися належного захисту своїх порушених прав. Життя позивача було перенасичене негативними емоціями, психічними переживаннями. Тобто, моральна шкода заподіяна ОСОБА_1 полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача щодо нього, та яка оцінена позивачем у 10 000,00 грн.У відповідності до вимог ст. 175 ЦПК України повідомляє, що відповідачеві направлялися повідомлення з вимогою про повернення боргу;попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс на даний час становить 3 172,70 грн., які складаються зі сплаченого судового збору.

12 липня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 07 серпня 2024 року на 09 год. 40 хв.

07 жовтня 2024 року підготовче провадження було закінчено, а справу призначено до судового розгляду по суті.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи.

Представник позивача Кириченко Н.О. в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивача, в якій підтримала заявлені позовні вимоги та просила їх задовольнити.

Відповідач - ФОП ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що 07 грудня 2022 року між ФОП ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір підряду № 509736, предметом якого є те, що Замовник доручає, а Підрядник зобов`язується за завданням Замовника виконати, у відповідності до умов даного договору: виготовлення, доставку та встановлення (монтаж) меблевих виробів, а Замовник зобов`язується прийняти цю роботу та оплатити її. Відповідно до п.2.1 Підрядник виконує наступні роботи: виготовлення меблевих виробів: кухонний гарнітур кутовий загальним розміром 2050х2100; шафа купе в спальну кімнату загальним розміром 2150x2500; шафа купе із відкритими полицями та відкритою частиною, загальних розмірів 5525x2500; приліжкові тумби в кількості 2 одиниці, відкритого типу, загальним розміром 500x400; полиці кутові вмонтовані в нішу, загальним розміром 768x300. Згідно п.5.1 Вартість та витрати по виконанню робіт становлять 160 000 грн. (сто шістдесят тисяч гривень. 00 коп.). Відповідно до пункту 6.1 договору, на час підписання договору замовник вносить аванс 70% у розмірі сто дванадцять тисяч грн. Згідно п. 8.2 договору підрядник зобов`язується виконати роботу до 30.12.2022 року з правом затримки виконання або дострокового виконання роботи у термін до 5 діб. Даний договір засвідчений підписами ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 (а.с.6-12).

В матеріалах справи мається додаток № 3 до договору № 509736 з якого вбачається, що акт про прийняття передачі виконання робіт не підписаний замовником та виконавцем, відсутні їх підписи, дата, сума до сплати, прізвище замовника та за який період підрядник повинен виконати роботи, які не визначено в даному акті (а.с. 13).

ОСОБА_2 отримав за договором № 509736 суму грошових коштів у розмірі 112 000 (сто дванадцять тисяч) грн. від ОСОБА_1 , що підтверджується розпискою про отримання авансу (а.с. 14).

З таблиці - опису та плану схеми вбачається, що замовник та підрядник погодили розміри та зовнішній вигляд меблів (а.с. 15-19).

Розпискою від 05.10.2023 року ОСОБА_2 підтверджує, що взяв кошти в сумі 112 000 грн. 00 коп. у ОСОБА_1 на виготовлення меблів, згідно договору із ФОП ОСОБА_2 від 07.12.2022 року, які являлись авансом згідно договору та із-за причин особистого характеру не зміг виконати замовлення вчасно та в повному обсязі. В результаті телефонної розмови із ОСОБА_1 , яка відбулася 04.10.2023 року вони разом прийшли до висновку, що він ОСОБА_2 зобов`язується відшкодувати всі недоробки та збитки, загальна вартість яких становить 3200 дол. США на протязі двох місяців від дати 05.10.2023 р. Якщо він не виконає свої зобов`язання вказані вище, то погоджується, що ОСОБА_1 буде виставляти йому претензію в судовому порядку (а.с. 20).

З розписки від 08.11.2023 року вбачається, що ОСОБА_2 є власником ФОП ОСОБА_2 з виготовлення корпусних меблів, зобов`язується повернути кошти, які взяв у ОСОБА_3 , як аванс на виготовлення меблів та не виконав замовлення до кінця, загальна сума боргу ОСОБА_4 , складає 4300 дол. США, які він повинен повернути на протязі трьох місяців. Якщо кошти не будуть повернуті на протязі вказаного терміну, то розуміє, що буде відкриватися судове провадження, та згоден із цим. Одну розписку він вже писав на частину загальної суми раніше, а саме приблизно в межах 3-5.10.2023 р., та відправляв ОСОБА_4 на суму 3200 дол. США, дана розписка є додатком тієї, що була раніше. Після повного повернення коштів ОСОБА_1 по їх усній домовленості, він претензій до нього не матиме, а ОСОБА_2 до ОСОБА_1 претензій не має і наразі, оскільки усвідомлює, що виникла ситуація повністю по його вині (а.с. 21).

Згідно з офіційним валютним курсом Національного банку України станом на 17.04.2024 року 1 дол. США коштував 39,5737 грн. (а.с. 22).

Відповідно до розрахунку, поданого позивачем, основна сума заборгованості за період з 01.01.2023 по 17.04.2024 складає 170166,91 грн., розмір інфляційних витрат та трьох процентів річних становить: 9 366,22 грн. - втрати від інфляції, 6 615,53 грн. - 3 % річних ( а.с. 23).

Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язання за договором підряду.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до частин 1 та 3 статті 865 ЦК України, за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Частиною 2 статті 873 ЦК України передбачено, що робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі.

Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до частин 1, 3 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Відповідно до частин 2, 3 статті 849 ЦК України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Як визначено статтею 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до пунктів 1, 3, 4 частини 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, розірвання договору; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Так, судом встановлено, що 07.12.2022 року між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_2 був укладений договір підряду, відповідно до умов якого ФОП ОСОБА_2 отримав аванс в сумі 112000,00 грн. на виконання умов договору, що підтверджується копією розписки власноручно написаною ФОП ОСОБА_2 , що міститься в матеріалах справи (а.с. 14). У зв`язку із зростанням вартості матеріалів та комплектуючих, позивачем було додатково передані відповідачеві грошові кошти для виконання замовлення з виготовлення та встановлення меблів. Всього позивач передав відповідачеві на виготовлення меблів грошові кошти на загальну суму 4 300 дол. США (станом на 17.04.2024 року еквівалентно 170166,91 грн.), що підтверджується розпискою відповідача і ним не заперечується.

Так, із матеріалів справи вбачається, що відповідач отримавши кошти не приступив до виконання робіт із виготовлення меблів, що свідчить про порушення останнім умов договору підряду.

Відповідач не спростував доводів позивача і не надав доказів на спростування таких доводів. Докази виконання відповідачем вимог вказаного договору підряду, зокрема обумовлених робіт із виготовлення меблів, купівлю для цього відповідних матеріалів та доставлення їх до місця роботи, а також повернення відповідачем позивачу отриманих грошових коштів в матеріалах справи відсутні.

З огляду на викладені обставини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 170166,91 грн., що є сплаченим авансом за договором підряду.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплаті кредиторові.

Відповідно до розрахунку, поданого позивачем, розмір інфляційних витрат та трьох процентів річних становить: 9 366,22 грн. - втрати від інфляції, 6 615,53 грн. - 3 % річних.

Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, а тому суд з таким погоджується.

Щодо вимог позивача про відшкодування моральної шкоди, суд дійшов наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.01.1995 р. під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Як зазначено у ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Позивач оцінив моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., посилаючись на те, що внаслідок дій відповідача, позивачеві завдано моральної шкоди. Суд погоджується з доводами позивача, що тривале невиконання відповідачем умов договору призвело до погіршення умов життя позивача, витрати часу на вирішення питання з відповідачем. В той же час пошуки адвоката і необхідність звернення до суду не можуть вважатися обставинами, які впливають на виникнення та розмір моральної шкоди. Враховуючи надані суду докази та обставини справи, суд вважає, що позивач довів настання моральної шкоди, але не надав доказів на підтвердження визначеного ним розміру моральної шкоди. Враховуючи встановлені обставини, суд визначає розмір моральної шкоди в сумі 5000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно положень ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст. 141 ЦПК України.

Натомість, за ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

За таких обставин, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 3 172,70 грн.

Керуючись ст. ст. 2-5, 11-13, 141, 258, 259, 263, 268, 352, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення коштів, - задовольнити частково.

Розірвати договір підряду № 509736 укладений 07.12.2022 року між ОСОБА_1 та фізичною особою підприємцем ОСОБА_2 .

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), 170 166, 91 грн. (сто сімдесят тисяч сто шістдесят шість гривень 91 копійка) сплаченого авансового платежу.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), 9 366,22 грн. (дев`ять тисяч триста шістдесят шість гривень 22 копійки) інфляційних витрат та 6 615,53 грн. (шість тисяч шістсот п`ятнадцять гривень 53 копійки) - 3 % річних.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), судовий збір в розмірі 3 172,70 грн. (три тисячі сто сімдесят дві гривні 70 копійок).

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п. 15.5.) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга