Справа № 128/2322/24

РІШЕННЯ

Іменем України

15 листопада 2024 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Бондаренко О.І.

при секретарі Літневській А.Р.

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права в порядку спадкування за законом на завершення приватизації,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області про визнання права в порядку спадкування за законом на завершення приватизації, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Горбанівка Вінницького району Вінницької області. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з: права на приватизацію на земельну ділянку площею 1,04 (уточнена площа 1,0361 га) га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (не зареєстрований кадастровий номер: :05:003:0068), місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, Ільківська сільська рада (в даний час Агрономічна сільська рада) Вінницького району Вінницької області, право на приватизацію якої належало померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН за № 0475977 виданий 05 серпня 1997 року Вінницькою районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 , сертифікат зареєстровано 07 серпня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 290 і за життя ОСОБА_2 не встиг зареєструвати своє право власності на земельну ділянку площею 1,04 га. Так, спадкодавець ОСОБА_2 за життя не встиг до кінця приватизувати та зареєструвати своє право власності на земельну ділянку площею 1,04 га, в зв`язку зі смертю, а зареєстрував лише одну виділену йому земельну ділянку площею 1,38 га. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН за № 0475977 виданий 05 серпня 1997 року ОСОБА_2 належало 2,17 умовних кадастрових гектари і в порядку розподілу земель в натурі було наділено дві земельні ділянки площею 1,38 га та 1,04 га на різних полях. В зв`язку з цим позивачка не має можливості оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 в нотаріальній конторі. Вказує, що вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 . Також зазначає, що спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Діти померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подали заяви про відмову від прийняття спадщини на її користь. Інші спадкоємці за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , які прийняли спадщину - відсутні.

Таким чином померлий чоловік ОСОБА_2 за життя встиг приватизувати лише частину земельної ділянки на яку мав право на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН за № 0475977 виданий 05 серпня 1997 року Вінницькою районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 . Адже його пай № 331 складається з двох земельних ділянок площею 1,38 га та 1,04 га, що підтверджується листом Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області Управління надання адміністративних послуг відділ № 1 від 21.03.2024 року за № 373/14-24 та додатками до нього, а саме: відповідно до наявних відомостей проекту організації території земельних частко (паїв) на території Ільківської сільської ради Вінницького району, який є складовою частиною вищезазначеної Технічної документації, пай № 331 складається з двох земельних ділянок площею 1,38 га та 1,04 га (копія фрагменту додається). Ці ж відомості також підтверджуються довідками Агрономічної сільської ради Вінницького району.

З огляду на вищевикладене позивач звернулась з даним позовом до суду, яким просить визнати право власності в порядку спадкування за законом (на завершення приватизації).

В судове засідання сторони не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі.

До судового засідання представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Галіцина В.В. подала суду заяви, за якими просять справу розглянути у їх відсутність, змін та доповнень не мають. Судове засідання провести у їх відсутність.

Представник відповідача в особі голови Агрономічної сільської ради Сітарського С. надав суду заяву, якою при вирішенні спору покладається на розсуд суду, справу просить розглянути у його відсутність.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Горбанівка Вінницького району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , а/з № НОМЕР_2 зареєстрований виконавчим комітетом Ільківської сільської ради Вінницького району Вінницької області 02 травня 2018 року (а.с.8).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є спадкоємцем першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , що також підтверджується: свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_3 , а/з № НОМЕР_4 зареєстрований Ільківським сіль РАЦС Вінницького району Вінницької області 01.02.1981 року (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з різного майна, в тому числі з: права на приватизацію на земельну ділянку площею 1,04 (уточнена площа 1,0361 га) га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, (не зареєстрований кадастровий номер: :05:003:0068), місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, Ільківська сільська рада (в даний час Агрономічна сільська рада) Вінницького району Вінницької області, право на приватизацію якої належало померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН за № 0475977 виданий 05 серпня 1997 року Вінницькою районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 , сертифікат зареєстровано 07 серпня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 290 і за життя ОСОБА_2 не встиг зареєструвати своє право власності на земельну ділянку площею 1,04 га (а.с.13).

Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН за № 0475977 виданий 05 серпня 1997 року ОСОБА_2 належало 2,17 умовних кадастрових гектари і в порядку розподілу земель в натурі було наділено дві земельні ділянки площею 1,38 га та 1,04 га на різних полях, що також підтверджується листом Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області Управління надання адміністративних послуг відділ № 1 від 21.03.2024 року за № 373/14-24 (а.с.16).

В зв`язку з вищевикладеним ОСОБА_1 не має можливості оформити свої спадкові права після смерті ОСОБА_2 в нотаріальній конторі, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Вінницької районної державної нотаріальної контори від 24 травня 2024 року за № 931/02-31 (а.с.32).

ОСОБА_1 спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 прийняла, так як у встановлений законом строк подала заяву про прийняття спадщини в нотаріальну контору. Діти померлого ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь ОСОБА_1 . Інші спадкоємці за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , які прийняли спадщину відсутні (а.с. 14, 42-80).

Згідно листа Головного Управління Держгеокадастру у Вінницькій області Управління надання адміністративних послуг відділ № 1 від 21.03.2024 року за № 373/14-24, повідомлено серед іншого про те, що: «Відповідно до матеріалів «Технічної документації щодо складення документів, що посвідчують право власності на земельні частки (паї) на території Ільківської сільської ради Вінницького району Вінницької області», яка перебуває на зберіганні архіву відділу (розробник ДП «Вінницький науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», обліковий номер НОМЕР_5 ), П.І.Б. гр. ОСОБА_2 міститься: - в протоколі розподілу земельних частко (паїв) між власниками сертифікатів на право на земельну частку (пай) на території Ільківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (пай № 331) (а.с.16, 17); - в додатку 1 до розпорядження Вінницької районної державної адміністрації від 02.09.2005 р. № 830, а саме : в списку громадян-власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), яким видаються державні акти на право власності на землю на території Ільківської сільської ради (а.с.18, 22-27).

Відповідно до наявних відомостей проекту організації території земельних частко (паїв) на території Ільківської сільської ради Вінницького району, який є складовою частиною вищезазначеної Технічної документації, пай № 331 складається з двох земельних ділянок площею 1,38 га та 1,04 га (а.с.17).

За наявною інформацією Державного реєстру земель Вінницького району Вінницької області гр. ОСОБА_2 був виданий державний акт серії ЯА № 824221 на земельну ділянку (пай № НОМЕР_6 ) площею 1,3818 га, кадастровий номер :05:005:0001, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території колишньої Ільківської сільської ради (зараз Агрономічної ОТГ), Вінницького району, Вінницької області, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 04075 від 06.09.2012 р.

Інформацію щодо реєстрації та видачі гр. ОСОБА_2 державного акту на земельну ділянку площею 1,04 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ільківської сільської ради, Вінницького району, Вінницької області у відділі не виявлено; - свідоцтво про право на спадщину за законом від 07 жовтня 2021 року видане після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , спадкоємиці його дружині ОСОБА_1 , на земельну ділянку площею 1,3818 га, зареєстроване в реєстрі за № 1-996».

Списком громадян-членів КСП в якому під № 18 значиться ОСОБА_2 (оригінали в Управлінні Держгеокадастру); довідкою Агрономічної сільської ради за №147 від 12.04.2024 року; довідкою-випискою з членів КСП «Маяк» Агрономічної сільської ради за №149 від 12.04.2024 року (а.с.19-21, 28-31).

Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 ЗК України: 1. Формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13«Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» : Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За ст. 328 ЦК України, відповідно до якої право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування майна померлого громадянина може здійснюватися за законом чи за заповітом.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті.

За 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку , встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частинами 1-3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини .

Стаття 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1266 ЦКУ передбачає, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

При спадкуванні по прямій низхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Прямою низхідною лінією є низка поколінь від особи до своїх нащадків. Особою, від якої починається пряма низхідна лінія, виступає спадкодавець, який є предком, від якого походять його нащадки.

Прийняття спадщини - це акт, який поширюється на всі об`єкти спадкування водночас і свідчить про бажання скористатися правом на спадщину. До спадкоємця в момент виникнення правонаступництва переходять і ті права, які в цей час ще не були відомі.

Також суд звертає увагу, що згідно до Рішення Європейського суду з прав людини справа» Віктор Назаренко проти України» ( заява № 18656/13) суд нагадує, що принцип змагальності та принцип рівності сторін, які тісно пов`язані між собою, є основоположними компонентами концепції «справедливого судового розгляду» у розумінні пункту 1 статті 6 Конвенції. Вони вимагають «справедливого балансу» між сторонами: кожній стороні має бути надана розумна можливість представити свою справу за таких умов, що не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Ці принципи, які охоплюють усі аспекти процесуального законодавства Договірних

Сторін, також застосовуються в конкретній сфері вручення сторонам судових документів, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції не може тлумачитись як такий, що визначає конкретну форму вручення документів (див. рішення у справі «Авотіньш проти Латвії» [ВП] ( [GC]), заява № 17502/07, пункт 119, ЄСПЛ 2016). Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони матимуть змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи (див. рішення у справі «Беер проти Австрії» (Beer v. Austria), заява № 30428/96, пункти 17, 18, від 06 лютого 2001 року). Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні (див. рішення у справі «Заводнік проти Словенії» (Zavodnik v. Slovenia), заява № 53723/13, пункт 70, від 21 травня 2015 року, із подальшими посиланнями).

Прикінцевими та перехідними положеннями Цивільного кодексу України визначено, що у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану строки, визначені статтями 257 (загальна позовна давність), 258 (спеціальна позовна давність), 259 (Зміна тривалості позовної давності), 362 (Переважне право купівлі частки у праві спільної часткової власності), 559 (Припинення поруки), 681 (Позовна давність, що застосовується до вимог у зв`язку з недоліками проданого товару), 728 (позовна давність, що застосується до вимог про розірвання договору дарування, 786 (Позовна давність, що застосовується до вимог, які випливають із договору найму), 1293 (право на оскарження дій виконавця заповіту) продовжуються на строк його дії.

Окрім цього, варто звернути увагу на постанову КЦС ВС від 22 березня 2023 року у справі № 463/6829/21-ц щодо визначення моменту виникнення права на спадщину. Верховний Суд зазначив, що спадкоємець, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, є власником із часу її відкриття, а документом для підтвердження права власності на спадкове майно є свідоцтво на спадщину, отримане в установленому законодавством порядку. В свою чергу, відсутність реєстрації права власності відповідно до Закону України «Про реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном.

Об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, спричинена поведінкою іншої особи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02.02.2021 у справі № 925/642/19 зазначено, що позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.

Верховний Суд у постанові від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19 зазначив, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до Закону України «Про нотаріат» оформлення спадкових прав з видачею свідоцтва про право на спадщину здійснюють нотаріуси.

Нотаріус видає свідоцтво про право на спадщину лише за місцем відкриття спадщини, на основі ст. 66 Закону України «Про нотаріат» і у відповідності до вимог ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна місцезнаходження основної частини рухомого майна).

При оформленні права на спадщину у відповідності до ст. 69 Закону України «Про нотаріат», нотаріус або в сільських населених пунктах-посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, наявність заповіту, час і місце відкриття спадщини, склад спадкового майна. Нотаріус або посадова особа відповідного органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також перевіряє коло осіб, які мають право на обов`язкову частку в спадщині.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Згідно абзацу 10 пункту 9 рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

За таких обставин, суд приходить до висновку про те, що на теперішній час дійсно існують перешкоди для оформлення позивачкою спадкових прав у нотаріальному порядку і за таких обставин визнання права власності на майно в порядку спадкування є компетенцією суду.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, при вирішенні судового спору суд вирішує питання про розподіл судових витрат. Позивач не просить стягнути судові витрати з відповідачів, тому суд вирішує залишити їх за позивачкою.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 1216, 1218, 1264, 1266, 1268, 1276 ЦК України, ст.ст. 2,11,12,13,206,247,263,264,265,355 ЦПК України, суд.-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_7 , право в порядку спадкування за законом, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 чоловіка ОСОБА_2 , на завершення приватизації:

-на земельну ділянку земельну ділянку площею 1,04 (уточнена площа 1,0361 га) га, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, місце розташування: Вінницька область, Вінницький район, Ільківська сільська рада (в даний час Агрономічна сільська рада) Вінницького району Вінницької області, право на приватизацію якої належало померлому згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ВН за № 0475977 виданий 05 серпня 1997 року Вінницькою районною державною адміністрацією на ім`я ОСОБА_2 , сертифікат зареєстровано 07 серпня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 290.

Судові витрати залишити за позивачкою.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Вінницький районний суд Вінницької області. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відомості про учасників:

Позивач ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 ;

Відповідач Агрономічна сільська рада Вінницького району Вінницької області, адреса: с. Агрономічне, вул. Мічуріна,12, Вінницького району Вінницької області.

Повний текст судового рішення виготовлено 15.11.2024.

Суддя Оксана БОНДАРЕНКО