Справа № 204/6599/24
Провадження № 2/204/3014/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Дніпро

Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого - судді Черкез Д.Л.,

за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дніпрі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

08 липнґ 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області, в якій просила визнати за нею право власності на частину квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що має загальну площу 45,9 кв.м. і складається з 2 кімнат житловою площею 30,2 кв.м. В обґрунтування позову зазначила, що разом із ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 року в порядку приватизації набули на праві спільної сумісної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , про що видано свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 21 липня 1993 року. На свідоцтві про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 21 липня 1993 року зроблено реєстраційний напис про те, що зазначена в свідоцтві квартира АДРЕСА_3 зареєстрована Донецьким бюро технічної інвентаризації і записана в реєстрову книгу №5/1 за реєстровим № 152. Відповідно до Технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 квартира загальною площею 45,9 кв.м. складається з 2 кімнат житловою площею 30,2 кв.м. Проте, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, про що видано свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 , актовий запис №133. У зв`язку з цим, позивач як дружина ОСОБА_2 набула право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частки квартири про що 28 січня 2019 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом. На підставі вказаного свідоцтво було зареєстровано її право власності на частку квартири. 21.03.2024 року вона звернулася до державного реєстратора з метою державної реєстрації її права на іншу частку квартири, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 21 липня 1993 року. Проте, позивач отримала Рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій №72406263 від 03.04.2024, яке мотивоване тим, що Вугледарською міською військовою адміністрацією Волноваського району Донецької області не підтверджено права власності на квартиру. Позивачу відомо, що внаслідок воєнних дій її квартира була пошкоджена. Згідно Закону України № 2923-ІХ від 23.02.2023 року вона має право на одержання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна. Постановами Кабінету Міністрів України від 21.04.2023 № 381 та від 30.05.2023 № 600 затверджені відповідні порядки, якими деталізовані та впроваджуються механізми, визначені положеннями закону про компенсацію. Однією з обов`язкових умов отримання компенсації за пошкоджене житло згідно цих положень є наявність відомостей про пошкоджений об`єкт нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Для отримання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна отримувачу компенсації необхідно провести дії щодо державної реєстрації припинення такого права відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Будучи потенційним отримувачем компенсації для відновлення своєї квартири, пошкодженої внаслідок бойових дій, та виконуючи встановлені нормативно-правовими актами умови для отримання компенсації, позивач звернулась із заявою до державного реєстратора прав на нерухоме майно. Зазначене рішення унеможливлює отримання в майбутньому позивачем компенсації для відновлення своєї квартири, а також позбавляє іншим чином можливості розпоряджатися своїм майном. Враховуючи відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення невизнаного права власності на квартиру, позивач вимушена звертатись з даним позовом у порядку, визначеному статтею 392 ЦК України. У зв`язку з викладеним позивач звернулась до суду з даним позовом.

Представник позивача - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача - ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та вирішити справу на розсуд суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до положень ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права.

Судом встановлено, що 21 липня 1993 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в порядку приватизації набули на праві спільної сумісної власності квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 45,9 кв.м., яка складається з 2 кімнат житловою площею 30,2 кв.м., про що видане свідоцтво про право власності на квартиру АДРЕСА_2 (зв. бік а.с. 11).

На вказаному свідоцтві зроблено реєстраційний напис про те, що зазначена в свідоцтві квартира АДРЕСА_3 зареєстрована Донецьким бюро технічної інвентаризації засвідчує право приватної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 і записана в реєстрову книгу №5/1 за реєстровим № 152 від 20 жовтня 1993 року. (а.с. 12).

У подальшому, ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 , актовий запис №133 (а.с. 15).

ОСОБА_1 як дружина ОСОБА_2 набула право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частку, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , про що 28 січня 2019 року державним нотаріусом Вугледарської державної нотаріальної контори Коржевниковою Л.Я. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, зареєстровано в реєстрі за №90 (спадкова справа № 120/2018) (а.с. 15 (зворотній бік).

В той же день, 28 січня 2019 року державним реєстратором до державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено запис про право власності № 30027290, згідно якого було зареєстроване право власності ОСОБА_1 у розмірі частки на успадковану частку квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом №90 виданого 28.01.2019 року Вугледарською державною нотаріальною конторою Коржевниковою Л.Я., що підтверджується відповідним Витягом № 154098174 від 28.01.2019 року (а.с. 17).

Так, відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ч. 1 ст. 317 ЦК України).

Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

З технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_4 , виготовленого 21 грудня 2018 року вбачається, що вказана квартира загальною площею 45,9 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м., розташована на 3 поверсі 5-поверхового будинку та складається з наступних приміщень: перша кімната - 14,9 кв.м., друга кімната - 15,3 кв.м., ванна кімната - 2,6 кв.м., коридор - 3,7 кв.м., кухня - 7,3 кв.м., вбудована шафа - 0,7 кв.м., квартира обладнана балконом 1,4 кв.м. (а.с. 13-14).

Місто Вугледар відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309 (із змінами відповідно Наказу № 30 від 05 лютого 2024 року), відноситься до територій активних бойових дій.

Позивач ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та у 2022 році виїхала з АДРЕСА_5 , згідно з довідкою від 22 квітня 2022 № 5612- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_6 (а.с. 11).

Позивач у позовній заяві зазначила, що їй відомо, що внаслідок активних бойових дій її квартира АДРЕСА_4 була пошкоджена, але оцінити характер та обсяг пошкоджень квартири на теперішній час не вбачається можливим.

При цьому, суд враховує, що за загальновідомою інформацією на теперішній час у місті Вугледар внаслідок бойових дій майже не залишилось вцілілих будинків, більшість будинків пошкоджені.

22 травня 2023 року набрав чинності Закон України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» № 2923-ІХ від 23 лютого 2023 року, яким, зокрема, визначено правові та організаційні засади надання компенсації за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, з дня набрання чинності Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX.

Механізм надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення» визначений Порядком надання компенсації для відновлення окремих категорій об`єктів нерухомого майна, пошкоджених внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації, з використанням електронної публічної послуги «єВідновлення», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2023 р. № 381.

Згідно з пунктом 6 вищевказаного Порядку, компенсація надається за умови, що відомості про право власності на пошкоджений об`єкт внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

У пункті 13 цього ж Порядку закріплено, що для отримання компенсації необхідно з урахуванням пункту 13-1 цього Порядку, серед іншого, переконатися, що пошкоджений об`єкт внесений до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно або у разі відсутності такого запису провести його реєстрацію.

Механізм надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна та її використання відповідно до Закону України № 2923-ІХ від 23 лютого 2023 року визначений Порядком надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 травня 2023 р. № 600.

У пункті 13 даного Порядку визначено, що отримувач компенсації здійснює відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» дії щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна.

Згідно з пунктом 24 вказаного Порядку, проведення виплат компенсації здійснюється за умови наявності відомостей щодо державної реєстрації припинення права власності на знищений об`єкт нерухомого майна, що містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Отже, як для отримання компенсації для відновлення об`єктів нерухомого майна, так і для отримання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна необхідною є наявність інформації про об`єкт нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

21 березня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до державного реєстратора прав на нерухоме майно ОСОБА_6 з відповідною заявою (реєстраційний номер 60057989) з метою проведення державної реєстрації її права власності на частину квартири АДРЕСА_4 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, яка належить їй на підставі свідоцтва про право власності на квартиру АДРЕСА_2 від 21 липня 1993 року.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії.

03 квітня 2024 року державним реєстратором прав на нерухоме майно ОСОБА_6 було прийнято рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій № 72406263 у зв`язку з тим, що після завершення строку, встановленого частиною 3 статті 23 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», не усунуті обставини, що були підставою для прийняття рішення про зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав (а.с. 18).

У зв`язку з викладеним та враховуючи той факт, що на теперішній час право власності ОСОБА_1 на частину квартири АДРЕСА_4 не визнається, з метою захисту своїх прав на нерухоме майно з посиланням на статтю 392 ЦК України, позивач звернулась до суду з даною позовною заявою про визнання права власності на належну їй квартиру.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою, по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.

Позивачем у спорі про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).

Згідно роз`яснень наведених у пункті 37 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше.

У частині 1 статті 321 ЦК України закріплено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Позивач є власником квартири АДРЕСА_4 , однак на теперішній час її право власності на цю квартиру не визнається органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та позивач не може здійснити у державного реєстратора прав на нерухоме майно державну реєстрацію її права власності на квартиру, що позбавляє позивача можливості розпорядитись своєю власністю на власний розсуд або отримати компенсацію за пошкоджене чи знищене майно.

З огляду на наведене, встановивши та проаналізувавши усі обставини справи, оскільки позивач в іншій спосіб, окрім як звернутися з позовом до суду про визнання за нею права власності на нерухоме майно, захистити своє порушене право не може, суд вважає за можливе визнати за ОСОБА_1 право власності на частини квартири АДРЕСА_7 , яка складається з двох кімнат загальною площею 45,9 кв.м, житловою площею 30,2 кв.м.

Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

На підставі ст.ст. 15, 16, 316, 317, 321, 328, 392 Цивільного кодексу України, та керуючись ст.ст. 4, 81, 82, 133, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Вугледарської міської військової адміністрації Волноваського району Донецької області про визнання права власності - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 ) право власності на частину квартири АДРЕСА_7 , яка складається з двох кімнат загальною площею 45,9 кв.м., житловою площею 30,2 кв.м.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Д.Л. Черкез