Дата документу 24.01.2024 Справа № 332/4711/23
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 332/4711/23 Пр. № 22-ц/807/227/24Головуючий у 1-й інстанції: Яцун О.С. Повний текст рішення складено 10.11.2023 року Суддя-доповідач: Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.

за участі секретаря Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 , інтереси якого представляє адвокат Зінченко М.В., звернувся до суду з вищезазначеним позовом до відповідача про зменшення розміру аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 1/6 частини від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною 18-річного віку.

В обґрунтування свого позову сторона позивача зазначала, що з 06.09.2008 року він перебував у шлюбних відносинах з відповідачем ОСОБА_3 . В шлюбі у них народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2012 року у справі № 0809/6930/2012 шлюб між сторонами розірваний. Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2012 року у справі № 0809/6931/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , з останнього на її користь стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На виконання даного рішення суду був виданий виконавчий лист, за яким аліменти стягувались із заробітної плати позивача, заборгованості зі сплати аліментів він не має. З моменту розірвання попереднього шлюбу і до теперішнього часу позивач проживає однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_5 . Від позашлюбних стосунків з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_6 . Вони втрьох проживають разом за адресою: АДРЕСА_1 та перебувають на утриманні позивача. Згідно із судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2023 року у справі № 332/2769/23 за заявою ОСОБА_5 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2023 і до досягнення дитиною повноліття. Позивач належним чином виконує обов`язки зі сплати аліментів.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Яцуна О.С. (а.с. 34).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 36) провадження у цій справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2023 року (а.с. 52-55) вищезазначений позов позивача у цій справі залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеним заочним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, позивач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 59-70) просив заочне рішення суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 85).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою у цій справі відкрито 01 грудня 2023 року (а.с. 90), дану справу за апеляційною скаргою призначено до апеляційного розгляду (а.с. 91).

Відповідач не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу позивача у цій справі.

Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.

У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи сторони: - позивач ОСОБА_1 (а.с. 97 - через свого представника адвоката Зінченка М.В., що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України) та - відповідач ОСОБА_3 - а.с. 98) не з`явились, про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістили, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавали.

За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи апеляційним судом.

Крім того, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, на підставі ст. ст. 371-372 ЦПК України апеляційний суд ухвалив розглядати дану справу у даному судовому засіданні за відсутності сторін за присутності представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Зінченка М.В. (.с. 76).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши у даному судовому засіданні доповідь судді доповідача, пояснення представника позивача, якій у тому числі зазначав, що йому та його довірителю зрозуміло, що права неповнолітніх сина та дочки є рівними між собою щодо права на отримання аліментів від позивача, як батька, а тому його довіритель обов`язково найближчим часом звернеться із позовом до суду про зменшення розміру аліментів на дочку, визначеного вищезазначеним судовим наказом, також до 1/6 частини його заробітку (доходу), оскільки його довіритель не має заборгованості по всім аліментам на теперішній час та бажає й у подальшому належним чином однаково здійснювати утримання своїх двох неповнолітніх дітей, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ст. 367 ч. 4 ЦПК України).

Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення і ухвалити …нове рішення.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову позивача у цій справі у повному обсязі, керувався ст.ст. 182, 191-192, 199, 200 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України та виходив із такого.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 15), що розірваний відповідно до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2012 (справа № 0809/6930/2012, провадження № 2/0809/2102/2012) (а.с. 17).

Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_1 позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 16).

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20.12.2012 року у справі № 0809/6931/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , з останнього на її користь стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18-19). На виконання даного рішення суду був виданий виконавчий лист (а.с. 20-22).

З моменту розірвання попереднього шлюбу і до теперішнього часу позивач проживає однією сім`єю без укладення шлюбу з ОСОБА_5 .

Від позашлюбних стосунків з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_6 . Відповідно до свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 позивач та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 26).

Згідно із судовим наказом Заводського районного суду м. Запоріжжя від 02.06.2023 року у справі № 332/2769/23 за заявою ОСОБА_5 , з ОСОБА_1 на її користь стягнуті аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.05.2023 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 27-28).

В обґрунтування своєї позиції щодо позовних вимог, позивач посилається на те, що після ухвалення первісного рішення про стягнення з нього аліментів на користь відповідача на утримання сина від попереднього шлюбу, у сім`ї позивача від стосунків з ОСОБА_5 народилася друга дитина, яка перебуває на його утриманні.

Вказані вище обставини, на думку позивача, свідчать про те, що в нього відбулись суттєві, істотні зміни майнового та сімейного стану, оскільки він на своєму утриманні має неповнолітню дочку ОСОБА_6 від стосунків з ОСОБА_5 , що в свою чергу, відповідно до положень ст. 192 СК України, є підставою для зменшення розміру аліментів на утримання першої дитини ОСОБА_4 .

Зменшення розміру аліментів з 1/4 частини всіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на 1/6 частину всіх видів доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дитини ОСОБА_4 щомісяця, на думку позивача, є розумним, не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітньої дитини.

Щодо нормативного обґрунтування, суд першої інстанції зазначав таке.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

При розгляді позовів, заявлених із зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст. 192 СК України, а й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України в рамках цивільної справи № 6-143цс13 від 05.02.2014 року.

Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів, суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я.

Звертаючись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний стан, оскільки у нього народилася ще одна дитина, яка перебуває на його утриманні.

Разом з тим, зміна сімейного стану позивача, а саме народження у нього іншої дитини або дітей, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Такої думки дійшов і Верховний Суд у справі № 565/2071/19 від 16.09.2020 року та у справі № 715/2073/20 від 28.05.2021 року.

Безпосередньо позивач ОСОБА_1 зазначає, що заборгованості зі сплати аліментів на утримання сина від першого шлюбу ОСОБА_4 він немає, аліменти за його заявою, поданою до роботодавця, відраховувалися з його заробітної плати. Окрім того, аліменти на другу дитину ОСОБА_6 позивач також сплачує, заборгованості немає.

Тобто, незважаючи на те, що аліменти на утримання сина стягуються за рішенням суду з 2012 року, а друга дитина народилася у 2019 році і позивач до 2023 року до суду з вимогами про зменшення розміру аліментів не звертався, логічно дійти висновку, що стягнення аліментів на утримання другої дитини жодним чином не вплинуло на його матеріальний стан навіть з врахуванням зміни сімейного стану. Доказів на підтвердження того, що матеріальний стан позивача не дозволяє і надалі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному рішенням суду, суду не надано.

Щодо заявлених вимог про стягнення судових витрат, то відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Оскільки судом прийнято рішення про відмову в задоволенні вимог ОСОБА_1 , судові витрати залишаються за ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Враховуючи, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження доводів, викладених у позовних вимогах, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню у цій справі у повному обсязі.

Проте із таким висновком суду першої інстанції у цій справі погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Рішення суду першої інстанції вимогам ст. ст. 263-264 ЦПК України у цій справі не відповідає.

Так, апеляційним судом встановлено, що судом першої інстанції за вищезазначеним позовом позивача у цій справі було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження (ухвала від 24 серпня 2023 року - а.с. 36), хоча мало бути відкрито провадження за правилами загального.

Оскільки, в силу вимог ст. 274 ч. 4 п. 1 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру… (а у цій справі позивачем заявлено позовні вимоги про зменшення їх розміру позовна заява а.с. 1-8).

Ця обов`язкова підстава для скасування судового рішення у цій справі в силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України має застосовуватись апеляційним судом незалежно від того, що апелянт - позивач ОСОБА_1 свою апеляційну скаргу у цій справі такою підставою не обґрунтовував.

Так як в силу вимог ст. 376 ч. 3 п. 7 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення, якщо…суд розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Крім того, хоча судом першої інстанції було правильно встановлено, що станом на дату подачі у серпні 2023 року вищезазначеного позову ОСОБА_1 (а.с. 2), як батьком та боржником, після ухвалення вищезазначеного рішення Заводським районним судом м. Запоріжжя від 20.12.2012 року (справа № 0809/6931/12, витяг а.с. 18-19, виконавчий лист а.с. 20-21) про стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 19-21),

- змінилось сімейне положення боржника ОСОБА_1 , а саме: він став батьком ще однієї неповнолітньої дитини: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (свідоцтво про народження, копія а.с. 26), на яку з нього судовим наказом Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 червня 2023 року у справі ЄУН 332/2769/23 (копія а.с. 27-28) стягуються аліменти на користь ОСОБА_5 (копія паспорту а.с. 23-24) у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи лише з 26.05.2023 року, і до досягнення дитиною повнолітня,

- проте, суд першої інстанції помилково не встановив той факт, що зміна сімейного стану боржника при вищевикладених обставинах потягла за собою і зміну (погіршення) майнового стану боржника, що є підставою для зміни розміру раніше визначених судом аліментів на сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 частини на 1/6 частину всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше ніж 50 % розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (враховуючи вимоги ст. 182 ч. 2 СК України про мінімальний розмір аліментів в зміненій у 2017 році редакції СК України), в силу вимог ст. 192 СК України.

Разом із цим, всі неповнолітні діти батька - позивача у цій справі ОСОБА_1 :

- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мати дитини відповідач у цій справі ОСОБА_3 , свідоцтво про народження, копія а.с. 16),

- ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (мати дитини ОСОБА_5 , свідоцтво про народження, копія а.с. 26),

є рівними між собою у своїх правах на отримання від свого батька аліментів на своє утримання у рівних частках, а саме: по 1/6 частині кожен із цих дітей (ст. 161 ч. 1 п. 4 ЦПК України).

Така зміна (зменшення) розміру аліментів з боржника ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

- ураховує інтереси всіх неповнолітніх дітей боржника ОСОБА_1 та відповідає загальним засадам регулювання сімейних відносин (ч. 8 п. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини)

- та не порушує права самого боржника ОСОБА_1 , якій працює, не має заборгованості по аліментам на теперішній час (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні) та бажає й у подальшому належним чином однаково здійснювати утримання своїх двох неповнолітніх дітей.

Апеляційний суд на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України сприяв у цій справі повній та всебічній перевірці законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги сторони позивача.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити, заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2023 року у цій справі слід скасувати, ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову), позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити; зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2012 року у справі ЄУН № 0809/69, стягнутий з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання законної сили цим судовим рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Крім того, в силу вимог ст. ст. 133, 141 ч. ч. 1, 6, 13 ЦПК України в разі задоволення апеляційної скарги та позову позивача у цій справі, судові витрати ОСОБА_1 , пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 2361,20 грн. (розрахунок: судовий збір за позов у суді першої інстанції 1073,60 грн. (а.с. 1) + належний судовий збір за апеляційну скаргу 1267,60 грн. (а.с. 84 документ про фактичну сплату судового збору апелянтом на суму на суму 1610,40 грн.), останній мав бути сплачений з урахуванням коефіцієнту 0,8, оскільки апеляційну скаргу стороною позивача було подано до апеляційного суду через «Електронний суд» (а.с. 59, розрахунок: 1073,60 грн. * 150%/100%* коефіцієнт 0,8) слід компенсувати за рахунок держави.

Разом із цим, апеляційний суд вважає за доцільне роз`яснити учасникам цієї справи, що сторони цієї справи: ОСОБА_1 та ОСОБА_8 не позбавлені права у подальшому окремо від цієї справи вирішувати питання про зменшення також розміру аліментів також до 1/6 частини заробітку (доходу) ОСОБА_1 , як батька. на іншу неповнолітню дитину - дочку ОСОБА_1 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , визначеного раніше вищезазначеним судовим наказом з 25.05.2023 року.

Керуючись ст. ст. 12-13, 81-82, 89, 367-368, 372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 06 листопада 2023 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення (прийняти постанову).

Позов ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити.

Зменшити розмір аліментів, визначений рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 20 грудня 2012 року у справі ЄУН № 0809/69, стягнутий з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_1 щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати набрання законної сили цим судовим рішенням і до досягнення дитиною повноліття.

Судові витрати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), пов`язані із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 2361,20 грн. компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому КМУ.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 26.01.2024 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.