ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/600/24 Справа № 205/5774/23 Суддя у 1-й інстанції - Мовчан Д. В. Суддя у 2-й інстанції - Канурна О. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Канурної О.Д.,

суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря судового засідання: Керімової Бандюкової Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (суддя першої інстанції Мовчан Д.В.), -

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, 19 лютого 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № , відповідно до пункту 1.1 якого відповідач отримав кредит у розмірі 300000,00 грн.

Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування кредитом буде використовуватися фіксована процентна ставка у розмірі 36% річних.

24 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» було укладено Договір факторингу № 24/03/23, у відповідності до умов якого Акціонерне товариство «ОТП Банк» передає (відступає) Товариству зобмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» за плату належні йому права вимоги, а Товариство зобмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» приймає належні Акціонерному товариству «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Оскільки відповідач порушив умови укладеного кредитного договору в частині своєчасного погашення платежів та відсотків, передбачених умовами кредитного договору, у зв`язку з чим, станом на 24 березня 2023 року (дата відступлення права вимоги) за Кредитним договором № від 19 лютого 2019 року виникла заборгованість на загальну суму 400637 грн. 66 коп., з яких: 239521 грн. 66 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 161116 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.

У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду та просити стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № від 19 лютого 2019 року у загальному розмірі 400637 грн. 66 коп.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено в повному обсязі.

Із вказаним рішенням суду не погодився позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» та подав до Дніпровського апеляційного суду апеляційну скаргу, в якій зазначив, що суд першої інстанції неправильно застосував норми процесуального та матеріального права, оскільки не було встановлено всі факти, якими обґрунтовуються заявлені позовні вимоги, проігноровано докази, які містяться в матеріалах справи, не визначено всі обставини, які підлягають встановленню. Також суд першої інстанції не сприяв учасникам справи в реалізації ними своїх прав.

Судом першої інстанції не враховано, що факт отримання коштів підтверджується заявою на видачу готівки, яка підписана відповідачем особисто на суму 300000,00 грн., і, як наслідок, судом не вивчався кредитний договір, графік платежів та загальна вартість кредиту, докази чого містяться в матеріалах справи. Ці докази містять порядок нарахування кредитної заборгованості, підстави та порядок нарахування відсотків за користування кредитом.

Також суд першої інстанції не врахував, що доказування обставин лежить на всіх учасниках справи, а відповідач ці обставини не спростував, як і не спростував розрахунок заборгованості, який має детальний опис здійснення операцій із зазначенням нарахування процентів, надходження коштів на рахунок, нарахування відсотків. Також стороною відповідача не спростовано розмір заборгованості, заявлений стороною позивача.

Суд першої інстанції не забезпечив дотримання принципу змагальності та принципу стандарту доказування, а відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд фактично ухилився від повного та всебічного розгляду справи по суті, не надавши оцінку всім доказам у справі та не здійснивши інших процесуальних дій, покладених на суд для всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, що є порушенням норм процесуального та матеріального права та підставою для скасування рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 10 жовтня 2023 року витребувано справу у суду першої інстанції, яка 23 жовтня 2023 року надійшла до Дніпровського апеляційного суду.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 09 листопада 2023 року відкрито провадження у даній справі та надано сторонам строк для надання відзиву на апеляційну скаргу.

Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 23 листопада 2023 року справу призначено до розгляду по суті.

В судове засідання Дніпровського апеляційного суду 24 січня 2024 року відповідач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою (а.с. 120 зв.) та відповідно до статті 130 ЦПК України, що підтверджується довідкою Укрпошти (а.с. 121).

Заслухавши головуючого суддю, вислухавши пояснення представника позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» - адвоката Чміль Ю.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміні судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процессуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог позивача, суд першої інстанції послався на те, що звертаючись до суду з позовом, Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» не довело факту перерахування кредитних коштів з метою доведення виконання умов вищевказаних кредитних договорів, а також фактичного користування відповідачем кредитними коштами, а тому підстави для стягнення на користь позивача заборгованості за тілом кредиту, відсотками відсутні.

Проте, Дніпровський апеляційний суд не погоджується з вказаним вище висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що 19 лютого 2019 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № . Згідно умов цього Кредитного договору вказана фінансова установа надала відповідачу кредит у розмірі 300000 грн. 00 коп. строком до 19 лютого 2024 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних.

24 березня 2023 року між Акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством зобмеженою відповідальністю«Брайт інвестмент» було укладено Договір факторингу № 24/03/23, у відповідності до умов якого Акціонерне товариство «ОТП Банк» передає (відступає) Товариству зобмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» за плату належні йому права вимоги, а Товариство зобмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» приймає належні Акціонерному товариству «ОТП Банк» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Пункт 1.2 за цим договором Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату відповідно до умов цього Договору.

Згідно п.1.2 цього договору Фактор передає грошові кошти в розпорядження Клієнта за плату відповідно до умов цього договору.

Згідно п.3 за цим договором Фактор одержує право (замість Клієнта) вимагати від Боржників належного виконання всіх зобов`язань за Кредитними договорами.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників до Договору факторингу № 24/03/23 від 24 березня 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» набуло права грошової вимоги до відповідача у розмірі 400637 грн. 66 коп., з яких: 239521 грн. 66 коп. - заборгованість за тілом кредиту, 161116 грн. 00 коп. - заборгованість за відсотками.

Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

До позовної заяви позивачем надані: кредитний договір № від 19.02.2019 року, відповідно до якого загальний розмір кредиту становить 300000,00 грн., пунктом 2 вказаного договору передбачено, що протягом дії Кредитного договору для розрахунку процентів за користування Кредитом буде використовуватися: фіксована процентна ставка у розмірі 36,00 % річних; Графік платежів та розрахунок загальної вартості кредиту; заява на видачу готівки від ОСОБА_1 ; Правила кредитування; розрахунок заборгованості за договором кредиту № від 19.02.2019 року, Вимога про погашення кредитної заборгованості (а.с. 12 37).

Частиною 1 статті 509 ЦК України предбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Як вбачається із частини 1 статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається із частини 1 статті 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Дніпровський апеляційний суд вважає, що позивач надав до суду належні докази для підтвердження своїх позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 400637,66 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 239521,66 грн., заборгованості за відсотками 161116,00 грн.

Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Із матеріалів справи вбачається, що за подання позовної заяви до суду позивачем сплачено 6009,57 грн. судового збору (а.с. 4), за подання апеляційної скарги позивачем сплачено 9014,36 грн. (а.с. 80), а всього 15023,93 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» задовольнити.

Заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» () заборгованість за кредитним договором у розмірі 400637 (чотириста тисяч шістсот тридцять сім) грн. 66 коп., яка складається із: заборгованісті за тілом кредиту в розмірі 239521,66 грн., заборгованості за відсотками 161116,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Брайт Інвестмент» () витрати по сплаті судового збору в розмірі 15023 (п`ятнадцять тисяч двадцять три грн.) 93 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Судді: О.Д. Канурна

Т.В. Космачевська

О.В.Халаджи

Повний текст судового рішення складений 29 січня 2024 року

Суддя: О.Д.Канурна