Справа № 464/2431/24
пр.№ 2/464/1037/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 серпня 2024 року м.Львів

Сихівський районний суд м. Львова

у складі: судді Шашуріної Г.О.,

секретаря судового засідання Гелеш Т.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу № 464/2431/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

Адвокат Пилипів В.І. від імені та в інтересах позивача, через підсистему «Електронний суд» звернувся до Сихівського районного суду м.Львова із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 листопада 1999 року, актовий запис № 458, покликаючись на припинення сімейних стосунків.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08 квітня 2024 року справу передано на розгляд судді Шашуріній Г.О.

Ухвалою судді від 09 квітня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Сторони у судове засідання призначене на 10:30 год 23 серпня 2024 року не з`явилися, скористалися правом відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, примирення та збереження шлюбу вважають за неможливе, просили шлюб розірвати. Відповідач визнала позов, проте просить відмовити у стягненні з неї судових витрат.

У зв`язку із неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно із вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Сторони зареєстрували шлюб 27 листопада 1999 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 458, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого повторно 28 березня 2024. У даному шлюбі неповнолітніх дітей не мають.

У ч.3 ст.105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ст.112 СК України).

Судом установлено, що подружнє життя між сторонами не склалося, вони тривалий час не підтримують подружні відносини, відсутнє будь-яке порозуміння та повага, відсутні спільні інтереси.

Ураховуючи викладене та визнання відповідачем позову, а також те, що таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, суперечать інтересам сторін, сім`я розпалась остаточно та шлюб існує формально, а тому вважає необхідним шлюб розірвати.

Також, позивачем заявлено про відшкодування за рахунок відповідача 3 000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу .

За умовами п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Верховний Суд у Постанові від 12 січня 2023 року (справа № 908/2702/21), здійснивши правовий аналіз норм статей 126, 129 ГПК України, (вказані статті за своїм змістом є ідентичними до ст.137 та 141 ЦПК України) дійшов висновку, що під час вирішення питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу суд може з власної ініціативи застосовувати критерії, що визначені у частинах п`ятій-сьомій статті 129 ГПК України (ч.ч.3-5 ст.141 ЦПК України). При цьому таке застосовування не є тотожним застосовуванню судом критеріїв, визначених у частині четвертій статті 126 ГПК України (ч.4 ст.137 ЦПК України), де обов`язковою умовою є наявність клопотання іншої сторони.

За приписами ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

У підтвердження понесення судових витрат позивач надає договір № 53 про надання правничої допомоги від 01 квітня 2024 року, укладений між позивачем та адвокатським бюро «Василя Пилипіва», де визначено оплату за надання правничої допомоги у фіксованому розмірі 3000 грн; акт № 53 про прийняття-передачу наданих послуг від 01 квітня 2024 року; платіжну інструкцію від 01 квітня 2024 року про оплату вказаних послуг у сумі 3 000 грн.

У Постанові Верховного Суду у від 15 квітня 2021 року у справі № 160/6899/20 зазначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд критично оцінює співмірність розміру судових витрат, пов`язаних із наданням адвокатом вказаних вище послуг. Вказаний спір належить до категорії малозначних справ, підготовка шаблонної позовної заяви для професійного досвідченого адвоката не складає дуже багато часу та не вимагає великого обсягу аналітичної й технічної роботи, а тому суд прийшов переконання, що розмір витрат на правничу допомогу є завищеним, необґрунтованим та не пропорційним до предмета спору, у зв`язку з чим підлягає зменшенню до 1 000,00 гривень. Отже заява підлягає частковому задоволенню.

Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 1 211,20 гривень. Ураховуючи вищенаведене, а також те, що розгляд даної справи по суті не здійснювався, суд приходить переконання, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605,60 гривень.

Також, в порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 605,60 грн судового збору, сплаченого при подачі позову до суду. Заява відповідача про відмову у стягненні з неї судових витрат не ґрунтується на вимогах цивільного процесуального законодавства.

Керуючись ст.ст.12, 13, 82, 141, 206, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 27 листопада 1999 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Червоноградського міського управління юстиції у Львівській області, актовий запис № 458.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить 605,60 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачені позивачем при подачі позову до суду судові витрати в розмірі 605,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2

Повне рішення суду складено та підписано 23 серпня 2024 року.

Суддя Г.О.Шашуріна