м. Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області у складі:
головуючої судді Марциновської І.В.,
за участю секретаря судового засідання Хавщ Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області питання про розподіл понесених ОСОБА_1 судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
У провадженні Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Заочним рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.10.2024 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволений повністю.
Розірваний шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 11.06.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції, про що складений актовий запис № 711.
Призначене судове засідання для вирішення питання про розподіл понесених позивачем ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу. Наданий позивачу строк п`ять днів з дня ухвалення рішення суду для подання доказів щодо розміру таких витрат.
04.11.2024 засобами поштового зв`язку до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області представник позивача адвокат Молень Р.Б. подав заяву про ухвалення додаткового рішення. Указана заява подана у межах визначеного судом п`ятиденного строку. У заяві зазначено, що судові витрати позивача за розгляд даної цивільної справи складаються з витрат на професійну правничу допомогу та їх розмір становить 6240 грн. На підтвердження цього до заяви долучено договір про надання правничої допомоги № 26/08 від 26.08.2024, додаткову угоду № 1 від 28.10.2024 до договору про надання правничої допомоги № 26/08 від 26.08.2024, акт про надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги № 26/08 від 26.08.2024 від 30.10.2024, тарифи на обчислення вартості послуг.
У судове засідання 12.11.2024 учасники справи, належним чином повідомлені про дату, час та місце цього засідання, не з`явилися.
Указане згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України не перешкоджає вирішенню питання про розподіл судових витрат.
Дослідивши матеріали цивільної справи, що стосуються питання про розподіл судових витрат, суд дійшов такого висновку.
Відповідно до п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 1 ст. 133 ЦПК України).
Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, віднесено витрати на професійну правничу допомогу.
У ч. 1 ст. 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 4 ст. 141 ЦПК України.
Зокрема, частиною другою вказаної статті встановлено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності).
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При цьому відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо (постанова Верховного Суду від 14.07.2021 у справі № 808/1849/18).
У разі неспівмірності розміру витрат на правову допомогу суд самостійно визначає розмір судових витрат (постанова Верховного Суду від 08.02.2022 у справі № 160/6762/21).
Так, суд встановив, що у поданій позовній заяві позивач ОСОБА_1 вказала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести у зв`язку з розглядом цієї справи, становить 7000 грн витрат на професійну правничу допомогу та докази на підтвердження розміру таких витрат будуть подані відповідачем протягом п`яти днів з дня постановлення судового рішення у справі.
Рішення суду ухвалене 29.10.2024.

04.11.2024 засобами поштового зв`язку до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області представник позивача адвокат Молень Р.Б. подав заяву про ухвалення додаткового рішення, додатками до якої є: договір про надання правничої допомоги № 26/08 від 26.08.2024, додаткову угоду № 1 від 28.10.2024 до договору про надання правничої допомоги № 26/08 від 26.08.2024, акт про надання правничої допомоги до договору про надання правничої допомоги № 26/08 від 26.08.2024від 30.10.2024, тарифи на обчислення вартості послуг.

Так, 26.08.2024 між ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Молень, Багранюк та Партнери» укладений договір про надання правничої допомоги, відповідно до умов якого адвокатське об`єднання зобов`язалося надати ОСОБА_1 правову допомогу, а саме правничу допомогу, здійснювати представницькі повноваження, захищати права і законні інтереси клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю сторін.

Пунктом 4.1 договору про надання правничої допомоги № 26/08 від 26.08.2024 визначено, що розмір гонорару за надання правничої допомоги, передбаченої розділом 2 цього договору встановлюється в розмірі, що визначається відповідно до тарифів на обчислення вартості послуг, які є додатком № 1 до цього договору.

Згідно з п. 4.4 договору про надання правничої допомоги № 26/08 від 26.08.2024 суми гонорару зазначаються адвокатським об`єднанням в актах про надання правової допомоги, які формуються ним в міру необхідності та вручаються безпосередньо клієнту або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням.

Так, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено.

Аналогічну правову позицію викладено Верховним Судом у постановах від 01.09.2021 у справі № 178/1522/18, від 10.11.2021 у справі № 329/766/18.

Відповідно до додаткової угоди № 1 від 28.10.2024 до договору про надання правничої допомоги № 26/08 від 26.08.2024 сторони дійшли згоди що вартість наданої правничої допомоги, пов`язаної з представництвом і захистом прав та інтересів клієнта у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області під час розгляду справи № 607/18944/24 становить: 6240 грн, з яких: зустріч та усна консультація 640 грн; складання позовної заяви 3200 грн; представництво інтересів клієнта в суді 2400 грн.

Так само зі змісту акта про виконання робіт № 1 до Договору про надання правничої допомоги від 30.10.2024 вбачається, що відповідно до договору про надання правової допомоги адвокат надав, а клієнт отримала правову допомогу у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області в такому обсязі: 1) зустріч та усна консультація; 2) складання позовної заяви; 3) представництво інтересів клієнта в суді. Вартість наданих адвокатом послуг становить 6240 грн.

Так, суд враховує, що представником позивача була складена та оформлена позовна заява та заява про розгляд справи без участі позивача, а також надана усна консультація.

Суд також враховує, що відповідач не подавав клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Разом з тим суд приймає до уваги незначну складність та характер даної справи, сталу судову практику з розгляду справ даної категорії, невеликий обсяг наданих суду доказів, відсутність значної кількості процесуальних документів, поданих під час розгляду даної справи, а також те, що адвокат Молень Р.Б. не приймав участь у судових засіданнях.

При цьому при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

З урахуванням викладеного суд вважає, що витрати на правничу допомогу у сумі 1500 грн, які позивач понесла у зв`язку із розглядом даної справи, є доведеними належними та допустимими доказами, а також відповідають критеріям співмірності, реальності та справедливості, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст. 2 ч. 3 п. 12, 76-81, 89, 133, 137, 141, 246, 259, 263, 265, 270, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судові витрати у виді витрат на професійну правничу допомогу у сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини додаткового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного додаткового рішення.

Учасник справи, якому повне додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного додаткового рішення суду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Молень Ростислав Богданович; місцезнаходження: вул. За Рудкою, буд. 33, офіс 705, м. Тернопіль.

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

СуддяІ. В. Марциновська