Ухвала

12 лютого 2024року

м. Київ

справа № 235/1320/22

провадження № 61-1467ск24

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Шиповича В. В. (суддя - доповідач), Осіяна О. М., Синельникова Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Барильської А. П., Демченко Е. Л., Макарова О. М., від 10 січня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2022 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області

від 04 квітня 2022 року позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, голова Верховного Суду розпорядженням

від 08 квітня 2022 року № 17/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Красноармійського міськрайонного суду Донецької області на Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

04 жовтня 2023 року справа була передана Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року позовну заяву ОСОБА_2 повернуто на підставі частини третьої статті 185 ЦПК України

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 10 січня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено, ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 06 жовтня 2023 року скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

24 січня 2024 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду

від 10 січня 2024 року у цивільній справі № 235/1320/22, в якій просить оскаржувану постанову апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційну скаргу обґрунтовано тим, що апеляційний суд дійшов помилкового висновку про скасування ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви, оскільки на момент постановлення цієї ухвали в матеріалах справи були відсутні докази на підтвердження виконання вимог ухвали суду від 04 квітня 2022 року про залишення позовної заяви без руху щодо сплати судового збору. При цьому в матеріалах справи відсутня заява ОСОБА_2 від 29 липня 2022 року, до якої додано докази сплати судового збору, а підстав для самостійного здійснення пошуку сплати позивачем судового збору у суду першої інстанції не було. Вважає, що суд апеляційної інстанції формально здійснив аналіз аргументів сторін та прийняв помилкове рішення.

Згідно з частиною першою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) вирішує колегія у складі трьох суддів після одержання касаційної скарги, оформленої відповідно до вимог статті 392

ЦПК України.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

У разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення (частина четверта статті 394 ЦПК України).

Ухвала суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачеві, та відповідно, постанова апеляційного суду, прийнята за результатами перегляду такої ухвали, не є ухвалою, якою закінчено розгляд справи.

Колегія суддів встановила, що касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування та тлумачення.

Відповідно до частини четвертої статті 177 ЦПК України до позовної заяви додається документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору.

У відповідності до частини третьої статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Красноармійського міськрайонного суду Донецької області

від 04 квітня 2022 року позовну заяву ОСОБА_2 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору в сумі 11 700 грн.

Апеляційний суд встановив, що ОСОБА_2 надано докази направлення 14 квітня 2022 року на електронну адресу Красноармійського міськрайонного суду Донецької області квитанції № 0.0..1

від 13 квітня 2022 року про сплату судового збору на суму 11 700 грн.

Оскільки ОСОБА_2 виконав вимоги суду першої інстанції, які стали підставою для залишення позову без руху, суд апеляційної інстанції обґрунтовано скасував ухвалу Красногвардійського районного суду

м. Дніпропетровська про повернення позову.

Сама по собі неможливість, через воєнні дії, здійснювати правосуддя Красноармійським міськрайонним судом Донецької області та зміна територіальної підсудності справ, не може створювати негативні наслідки для позивача, який у встановлений судом строк виконав вимоги ухвали про залишення позову без руху та сплатив судовий збір у визначеному законом розмірі.

Доводи касаційної скарги не містять посилань на те, що судовий збір ОСОБА_2 не був сплачений у визначений судом строк, а зводяться до того, що в матеріалах справи, переданих Красногвардійському районному суду м. Дніпропетровська від Красноармійського міськрайонного суду Донецької області, були відсутні відповідні документи про сплату судового збору.

Оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосування апеляційним судом норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 388, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 10 січня 2024 року у справі № 235/1320/22.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Шипович

О. М. Осіян

Є. В. Синельников