Справа № 490/7542/20
н/п 2/490/2888/2024
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

про прийняття справи до свого провадження

28.08.2024 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатін О.В., дослідивши матеріали справи № 490/7542/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, спричинених йому неправомірними діями останньої.

Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкової Н. П. від 08 грудня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження. Справу призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 11 жовтня 2023 року відмовлено у задоволені заяви представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Мотельчук Ю. І. про відвід судді Черенкової Н. П. Суддею Черенковою Н. П. заявлено самовідвід, у зв`язку з чим її відведено від розгляду справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 16 жовтня 2023 року визначено у справі головуючого суддю Чулупа О. С.

Ухвалою вказаного судді від 23 жовтня 2023 року прийнято до провадження справу за вищевказаним позовом. Розгляд справи визначено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Справу призначено в підготовче судове засідання.

Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2024 року при розгляді справи у підготовчому судовому засіданні провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення майнової та моральної шкоди закрито на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 17 липня 2024 року ухвалу Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 червня 2024 року скасовано, а справу направлено до цього ж суду для продовження розгляду.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва ід 20 серпня 2024 рокувідведено суддю ОСОБА_3 від розгляду даної справи.

Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.08.2024 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В.

27.08.2024 року матеріали справи передано судді Саламатіну О.В.

Згідно із ч. 11 ст. 33 ЦПК України, справа, розгляд якої розпочато одним суддею чи колегією суддів, повинна бути розглянута цим же суддею чи колегією суддів, за винятком випадків, що унеможливлюють участь судді у розгляді справи, та інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Частиною 12 ст. 33 ЦПК України визначено, що у разі зміни складу суду на стадії підготовчого провадження розгляд справи починається спочатку, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. У разі зміни складу суду на стадії розгляду справи по суті суд повторно розпочинає розгляд справи по суті, крім випадку, коли суд ухвалить рішення про повторне проведення підготовчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 213 ЦПК України, справа розглядається одним і тим самим складом суду. У разі заміни одного із суддів під час судового розгляду справа розглядається спочатку, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність прийняття справи до свого провадження.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до приписів частин 11-13 статті 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Вимоги до позовної заяви закріплені статтями 175, 177 ЦПК України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У відповідності до ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, при поданні позову не було сплачено судовий збір. Натомість, у позовній заяві позивачем заявлено клопотання про відстрочення сплати судового збору до винесення судового рішення та стягнення його з відповідача.

Судом при відкритті провадження у даній справі, вказане клопотання не вирішувалося.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Приписами ст. 8 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Нормами ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору.

Єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом.

Тобто, підставою для звільнення від його сплати є такий, обумовлений виключними обставинами, майновий стан сторони, який об`єктивно унеможливлює сплату нею судового збору у відповідному розмірі.

Відповідно до приписів частини четвертої статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на національні суди покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і протоколи до неї, згоду на обов`язковість якої надано ВРУ та практику ЄСПЛ, як джерело права.

У пункті 1 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах" від 17.10.2014 № 10 роз`яснено, що судові витрати передбачені законом витрати (грошові кошти) сторін, інших осіб, які беруть участь у справі, понесені ними у зв`язку з її розглядом та вирішенням, а у випадках їх звільнення від сплати це витрати держави, які вона несе у зв`язку з вирішенням конкретної справи.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі "Креуз проти Польщі" ("Kreuz v. Poland") від 19.06.2001, пункт 59). Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі "Шишков проти Росії" ("Shishkov v. Russia") від 20.02.2014, пункт 111).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (Рішення ЄСПЛ "Kniat v. Poland" від 26.07.2005, пункт 44; Рішення ЄСПЛ "Jedamski and Jedamska v. Poland" від 26.07.2005, пункти 63-64).

У зв`язку з цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Згідно з ч. 3 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч наведеним правовим нормам, позивачем не додано доказів на підтвердження скрутного матеріального стану позивача по даній справі, що перешкоджає виконати вимоги законодавства, щодо оплати поданого позову судовим збором.

У статті 129 Конституції України, однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Відмова у звільненні від сплати судового збору, відстрочці або розстрочці його сплати не порушує положення п. 1 ст.6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свобод (про право на справедливий суд), оскільки не перешкоджає вказаній особі у доступі до суду і не ускладнює його таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права. Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови звільнення від сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання представника позивача про відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем заявлено три окремі вимоги стягнення матеріальної шкоди у сумі 190514 гривень; стягнення моральної (немайнової) шкоди в сумі 100000 гривень та стягнення судових витрат понесених при розгляді інших (пов`язаних з даною справою) справ в розмірі 32249,94 гривень.

Відповідно до п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подачу до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір сплачується у розмірі 1 відсоток ціни позову, але неменше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, відповідно до п.п.5 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про відшкодування моральної шкоди судовий збір сплачується у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік", установлено у 2020 році прожитковий мінімум працездатних осіб - 2102 гривні.

Таким чином, з урахуванням ціни позову та змісту позовних вимог, позивача має сплатити судовий збір за даним позовом у розмірі:

1905,14 грн. - за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди у сумі 190514 гривень;

1500,00 грн. - за позовну вимогу про стягнення моральної (немайнової) шкоди в сумі 100000 гривень;

840,00 грн. - за позовну вимогу про стягнення судових витрат понесених при розгляді інших (пов`язаних з даною справою) справ в розмірі 32249,94 гривень.

Позивач повинен надати до суду документи, що підтверджують таку сплату, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити позивачу та його представнику вимоги ч.3 ст.185 Цивільного процесуального кодексу України, а саме - якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 187, 213, 258-261 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ :

Прийняти до свого провадження цивільну справу № 490/7542/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

В задоволенні клопотання позивача про відстрочення сплати судового збору до винесення судового рішення, відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди, залишити без руху.

Надати позивачу термін для виправлення вказаних недоліків строком 10 (десять) днів з моменту отримання копії даної ухвали шляхом сплати позивачем судового збору в розмірах вказаних в даній ухвалі, а саме:

1905,14 грн. - за позовну вимогу про стягнення матеріальної шкоди у сумі 190514 гривень;

1500,00 грн. - за позовну вимогу про стягнення моральної (немайнової) шкоди в сумі 100000 гривень;

840,00 грн. - за позовну вимогу про стягнення судових витрат понесених при розгляді інших (пов`язаних з даною справою) справ в розмірі 32249,94 гривень,

та надати до суду документи, що підтверджують таку сплату, або надати документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами:

Отримувач коштів: Миколаїв. ГУК/Централ.р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37992030

Банк отримувача: Казначейство України(ел. адм. подат.)

Рахунок отримувача: UA0014483

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Призначення платежу *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Центральний районний суд м. Миколаєва (назва суду, де розглядається справа).

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу для виконання.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://court.gov.ua/fair/sud1423/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя О.В. Саламатін