ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 лютого 2024 року м.Суми

Справа №591/2214/23

Номер провадження 22-ц/816/347/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Криворотенка В. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Собини О. І.

за участю секретаря судового засідання - Назарової О.М.,

сторони:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач виконавчий комітет Сумської міської ради,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Сумського апеляційного суду у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 жовтня 2023 року у складі судді Сидоренко А.П., ухвалене у м. Суми, повний текст якого складено 24 жовтня 2023 року,

в с т а н о в и в :

21 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Сумської міської ради про виключення квартири з числа службових.

Свої вимоги мотивував тим, що рішенням виконкому Сумської міської Ради народних депутатів №36 від 10 лютого 1986 року однокімнатна, впорядкована квартира, що звільнилася, житловою площею 11,5м2 за адресою: АДРЕСА_1 , була визнана службовою та надана його батьку - ОСОБА_2 , слюсарю-сантехніку, за клопотанням житлово-експлуатаційної дільниці №12 житлово-експлуатаційного об`єднання Зарічного району м.Суми.

На час отримання службової квартири він був не одружений хоча фактично проживав з мамою позивача однією сім`єю в колісочній в житловому будинку по АДРЕСА_2 (зараз - ОСОБА_3 ). ІНФОРМАЦІЯ_1 народився позивач, і вони весь час проживали в цій квартирі.

При вселенні у надану квартиру АДРЕСА_3 з`ясувалося, що квартира вже зайнята іншими мешканцями і у відділі по обліку та розподілу житла виконкому Сумської міської ради ОСОБА_2 надали іншу аналогічну квартиру в цьому ж будинку під АДРЕСА_4 .

У виданому ордері на вселення в службову квартиру №4 інспектор відділу по обліку та розподілу житла виконкому Сумської міської ради Зубарєв В.А. вніс виправлення та номер квартири з «4» виправив на «9», затвердив це своїм підписом та скріпив печаткою відділу. На підставі цього ордеру ОСОБА_2 був прописаний в квартирі і весь час їхнього проживання в даній квартирі вона вважалася службовою, про що йому постійно нагадували за місцем роботи. Про те, що квартира службова, підтверджується і по квартирною карткою ОСОБА_4 . Однак, в рішення виконкому №36 від 10 лютого1986 року про визнання квартири АДРЕСА_4 службовою та про надання її ОСОБА_2 уточнення чи зміни внесено не було, що в даний час позбавляє їхню сім`ю права на приватизацію цієї квартири.

В житлово-експлуатаційній дільниці №12 житлово-експлуатаційного об`єднання Зарічного району м.Суми його батько пропрацював слюсарем-сантехніком 3 роки, після чого 01 грудня 1988 року був переведений слюсарем-сантехніком 4 розряду в аварійно-відновлювальну службу ЖЕО, де пропрацював до 14 лютого 2000 року, тобто більше 10 років. ІНФОРМАЦІЯ_2 його батько - ОСОБА_2 помер.

Вказує, що 08 грудня 2022 року він звернувся з заявою до виконкому Сумської міської ради про виключення квартири з числа службових та 18 січня 2023 року отримав відповідь за підписом керуючої справами виконкому Ю. Павлік про відмову у виключенні квартири з числа службових з посиланням на рішення виконкому міської ради від 04 лютого 2022 року №42 «Про службові жилі приміщення», про яке раніше йому не було відомо.

Квартира АДРЕСА_4 визнана службовою згідно рішення виконкому №42 від 04 лютого 2022 року, яким ОСОБА_5 відмовлено у виключенні квартири з числа службових.

Посилаючись на вказані обставини, та остаточно уточнивши позовні вимоги, просить зобов`язати виконком Сумської міської ради однокімнатну квартиру, житловою площею 11,5м2 за адресою: АДРЕСА_5 , виключити з числа службових.

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 17 жовтня 2023 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до виконавчого комітету Сумської міської ради про виключення квартири з числа службових відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги за своїм змістом зводяться до незгоди з наданою судом оцінкою зібраних у справі доказів та встановлених на їх підставі обставин, спрямовані на необхідність переоцінки цих доказів і обставин в тому контексті, який на думку позивача свідчить про доцільність виключення квартири АДРЕСА_4 з числа службових для реалізації позивачем права на приватизацію займаної квартири.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до апеляційного суду не подано.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення ОСОБА_1 , його представника адвоката Дяченка Ю.В., перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вимог та підстав позову, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно з рішенням виконкому Сумської міської Ради народних депутатів №36 від 10 лютого 1986 року включено в число службових звільнену, окрему, однокімнатну з житловою площею 11,5м2, квартиру АДРЕСА_6 , закріплено її за житлово-експлуатаційним об`єднанням Зарічного району та надано слюсарю-сантехніку житлово-експлуатаційної дільниці №12 Шаповалу І.Я., одинокому (а.с. 9).

З копії ордеру на жиле приміщення № 1203 від 11 березня 1986 року встановлено, що ордер видано виконавчим комітетом Сумської міської ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_2 , сім`я якого складається з одного чоловіка, на право зайняття однокімнатної квартири АДРЕСА_7 (а.с. 10).

Копією трудової книжки підтверджується факт того, що батько позивача ОСОБА_2 працював в житлово-експлуатаційній дільниці №12 об`єднання Зарічного району м. Суми у період з 1984 року по 2000 рік (а.с.14, 60-62).

25 січня 2011 року Управляння обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради на звернення ОСОБА_2 від 20 січня 2011 року повідомило його про те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 10 лютого 1986 року№ 36 йому була надана службова квартира АДРЕСА_8 . Інформації про надання йому квартири АДРЕСА_9 в управлінні обліку, розподілу та приватизації житла Сумської міської ради немає (а.с.17).

05 листопада 2020 року на звернення ОСОБА_1 виконкомом Сумської міської ради надано відповідь про те, що рішенням виконавчого комітету народних депутатів Сумської міської ради від 10 лютого 1986 року № 36 квартира АДРЕСА_10 включена в число службових жилих приміщень та закріплена за ЖЕО-12. Рішення виконавчого комітету народних депутатів Сумської міської ради щодо включення зазначеної квартири в число службових жилих приміщень та її розподіл можна отримати у Державному архіві Сумської області, який знаходиться за адресою: вул. Садова, 49, м. Суми.

Додатково повідомлено, що відповідно до п. 6 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській PCP затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року№37 виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Для виготовлення даного клопотання рекомендовано звернутись до департаменту інфраструктури міста Сумської міської ради (а.с. 21).

26 листопада 2021 року Департамент інфраструктури міста Сумської міської ради надало відповідь ОСОБА_1 на його звернення щодо виключення з числа службових жилих приміщень однокімнатну квартиру АДРЕСА_9 про те, що у зв`язку з розбіжностями у номері квартири, а саме №9 за ордером від 11 березня 1986 року №1203 та квартири АДРЕСА_3 , згідно архівного витягу від 15 квітня 2010 року, відповідно до рішення виконавчого комітету від 10 лютого 1986 року № 36, у Департаменті відсутні підстави для підготовки клопотання про виключення квартири за вказаною адресою з числа службових жилих приміщень та рекомендовано звернутися до суду (а.с.20).

Рішенням виконкому міської ради від 04 лютого 2022 року №42 «Про службові жилі приміщення» ОСОБА_1 відмовлено у виключенні квартири АДРЕСА_10 з числа службових жилих приміщень у зв`язку з відсутністю законних підстав (а.с. 12-13).

21 листопада 2022 року Управлінням «Центр надання адміністративних послуг у м.Суми» Сумської міської ради ОСОБА_1 надана відповідь за №14.01-15/1076 про те, що розглянувши його заяву щодо приватизації квартири АДРЕСА_9 , вказано, що спірна квартира є службовою та через відсутність законних підстав для зміни договору найму спірної квартири, задовольнити заяву немає законних підстав (а.с. 15).

08 грудня 2022 року ОСОБА_1 звернувся до виконавчого комітету Сумської міської ради із заявою про виключення спірної квартири із числа службових (а.с. 18).

18 січня 2023 року на адресу ОСОБА_1 на вказану заяву виконкомом Сумської міської ради надано відповідь про те, що відповідно до п. 6 положення «Про службові жилі приміщення», затвердженого постановою Ради Міністрів Української PCP від 04 лютого 1988 року № 37 виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної ради. Зазначається, що позивач вже звертався до виконавчого комітету Сумської міської ради з заявою про виключення з числа службових жилих приміщень квартири АДРЕСА_9 . Дане питання розглядалося на засіданні виконавчого комітету Сумської міської ради. Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 04 лютого 2022 року № 42 йому було відмовлено у виключенні з числа службових жилих приміщень квартири АДРЕСА_9 (а.с. 19).

Вказані факти правильно встановлено судом першої інстанції на підставі належним чином зібраних, досліджених та оцінених доказів, на які суд послався у рішенні.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про виключення жилого приміщення з числа службових за адресою: АДРЕСА_5 , яке було надане його батьку згідно ордеру № 1203 від 11 березня 1986 року, на підставі рішення виконавчого комітету народних депутатів Сумської міської ради № 36 від 10 лютого 1986 року.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Нормативно-правовими актами, які визначають правовий статус службового житла, є ЖК України та Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затверджене постановою Ради Міністрів УРСР від 4 лютого 1988 року № 37 (далі - Положення № 37).

Згідно з частиною першою статті 118 ЖК України службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Під службові жилі приміщення виділяються, як правило, окремі квартири.

Порядок надання службових жилих приміщень передбачений ст.ст. 121, 122 ЖК України, згідно з якими службові жилі приміщення надаються за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації, на підставі якого виконавчий комітет районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для заселення у надане службове жиле приміщення.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» не підлягають приватизації квартири, визнані у встановленому порядку службовими житловими приміщеннями.

У зв`язку з цим для того, щоб житло можна було приватизувати, першим кроком має бути його виведення з числа службових. Відповідно до Положення № 37 підставами для виключення квартири з числа службових є: відсутність потреби у подальшому використанні житла у якості службового; виключення у встановленому порядку житла з числа службових.

Виключення житла з числа службових здійснюється за клопотанням адміністрації органу, закладу, установи, підприємства.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Отже, особа, яка бажає приватизувати службове житло, повинна звернутися до керівництва підприємства, установи чи організації, яке надавало службове приміщення, з проханням виключити житло із службового житлового фонду у зв`язку з відсутністю потреби в його використанні в статусі службового.

Відповідно до ч.1 ст. 123 ЖК України порядок користування службовими жилими приміщеннями встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

Відповідно до пункту 2 Положення № 37 службові жилі приміщення призначаються для заселення громадянами, які у зв`язку з характером їх трудових відносин повинні проживати за місцем роботи або поблизу від нього. Через це зазначені приміщення повинні знаходитися у безпосередній близькості від дільниці, яка ними обслуговується (їх робочого місця).

Пунктом 3 Положення № 37 визначено, що жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. В тих випадках, коли підприємство, установа, організація розташована на території одного населеного пункту (району в місті), а жиле приміщення на території іншого, рішення про його включення до числа службових приймається виконавчим комітетом Ради народних депутатів за місцем знаходження приміщення.

Згідно з пунктом 6 Положення № 37 жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, а також у випадках, коли в установленому порядку воно виключено з числа жилих. Сам по собі факт проживання в службових жилих приміщеннях робітників і службовців, які припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадян, яких виключено з членів колгоспу, або тих, які вийшли з колгоспу за власним бажанням, не є підставою для виключення цих приміщень з числа службових.

Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства, установи, організації рішенням виконавчого комітету відповідної районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. У будинках, належних колгоспам, жиле приміщення виключається з числа службових за рішенням загальних зборів членів колгоспу або зборів уповноважених, затверджуваним виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів.

Про виключення жилого приміщення з числа службових у журналі обліку службових жилих приміщень робиться відповідна відмітка.

Зі змісту вказаних положень виходить, що вирішення питання про виключення житлового приміщення із числа службових можливо лише при наявності клопотання адміністрації підприємства, яке використовує вказане житлове приміщення як службове.

Встановивши, що рішенням виконкому міської ради від 04 лютого 2022 року №42 «Про службові жилі приміщення» ОСОБА_1 відмовлено у виключенні квартири АДРЕСА_10 з числа службових жилих приміщень, а чинним законодавством не передбачені правові норми, які зобов`язували б власника службового житлового приміщення виключити його із цього фонду, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Також суд першої інстанції правильно зазначив про те, що право позивача на житло не порушено, оскільки його не позбавляють можливості проживати у спірному житловому приміщенні та користуватися ним, не ставиться питання і про виселення позивача зі спірної квартири.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, стосуються переоцінки письмових доказів і обставин справи, не містять підстав для зміни чи скасування рішення суду першої інстанції, яке є законним і обґрунтованим, ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.

Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі "Проніна проти України"). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367 - 369, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. ст. 375, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 17 жовтня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий - В. І. Криворотенко

Судді: Ю. О. Філонова

О. І. Собина