Справа № 754/4264/24
У Х В А Л А

Іменем України

20 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду міста Києва Бабко В.В., перевіривши матеріали справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом, під час перевірки матеріалів справи, після відкриття провадження у справі, було встановлено, що позовна заява подана представником позивача Тараненком А.І. , без додержання вимог, викладених у статті 177 ЦПК України.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу

Однак пред`явлений позов підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, а саме: позивачем не сплачено судовий збір за подання позовної заяви про стягнення заборгованості.

У матеріалах справи наявна квитанція про сплату судового збору від 28.09.2023 №1693, відповідно до якої судовий збір сплачений в розмірі 2147,20грн.

Згідно ставок судового збору на 2024 рік, передбачених Законом України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою - ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, в даному випадку 3028,00грн. Однак до осіб, які подають до суду документи через підсистему "Електронний суд", застосовується понижуючий коефіцієнт 0,8. А отже позивач повинен був сплатити судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 2422,40грн.

До того ж, в матеріалах справи відсутнє підтвердження про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України по даній справі.

Як установлено судом, квитанція від 28.09.2023 №1693 вже була подана до суду позивачем ТОВ «ФК «Ейс» разом з іншою позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості (справа № 754/14276/23). Дана обставина визнається позивачем, про що зазначається в позовній заяві.

Так судовий збір в розмірі 2147,20грн, відповідно до квитанції від 28.09.2023 №1693, вже рахується сплаченим за вищевказаною справою, що підтверджується Випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 29.09.2023 по справі №754/14276/23.

Крім того, як вбачається з ухвали Деснянського районного суду м. Києва від 08.11.2023 по справі № 754/14276/23, позовна заява ТОВ «ФК «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, була залишена без розгляду за заявою позивача. Крім того, судом одночасно було вирішено питання щодо повернення судового збору позивачу, де на підставі ст. 7 Закону України «Про судовий збір» судом у задоволенні заяви в частині повернення судового збору було відмовлено.

Позивачем не надано до суду належних доказів, що сума судового збору, за сплаченою квитанцією від 28.09.2023 №1693 на суму 2147,20грн була йому повернена. До того ж не надано належного обґрунтування повторного використання квитанції, за якою сплачено судовий збір по іншій справі, однак при цьому ухвалою суду позивачу відмовлено в поверненні судового збору.

Відповідно до ч. 11 ст. 187 ЦПК України, суддя, встановивши, після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь - який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі вищенаведеного, позивачу ТОВ «ФК «Ейс» необхідно сплатити судовий збір за подання до суду позовної заяви про стягнення заборгованості в повному обсязі, а саме 2422,40грн та надати до суду обґрунтованні докази повторного використання квитанції від 28.09.2023 №1693 на суму 2147,20грн.

У разі не усунення недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачу

Вищевикладене дає підстави для висновку, що позовна заява не відповідає вимогам закону, а тому підлягає залишенню без руху з наданням строку на їх усунення.

Керуючись ст. 187 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ейс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом двох днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. В разі не усунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Бабко