_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/393/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.02.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Тіщенка О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Одеси цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту місця проживання дитини із батьком та стягнення аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

27.06.2023 року представник ОСОБА_1 адвокат Дукіна Д.С. звернулась до Київського районного суду м.Одеси із позовом до ОСОБА_2 , в якому просить встановити факт місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходів ОСОБА_2 щомісячно до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з моменту подачі позову до суду, а саме з 27.06.2023 року.

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.06.2023 року справу за вказаним позовом було розподілено судді Гниличенко М.В.

Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 13.07.2023 рокусправа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами.

Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін.

01.09.2023 року відповідачем ОСОБА_2 на електронну адресу суду було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі.

Представник позивача адвокат Дукіна Д.С. до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась про час та дату судового засідання, про що свідчить її підпис в розписці про виклик до суду, проте будь-яких заяв про поважність причин неявки, клопотань про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності, до суду не надходило.

Відповідно до ч.3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідач ОСОБА_2 до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача адвокат Христюк Ю.Г. до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав письмову заяву, якою просив у позовних вимогах відмовити та справу розглянути за їх відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Згідно з ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чиом повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкодає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статею.

Суд зауважує, що перешкодою для розгляду справи є не відсутність учасників процесу, а відсутність належних та допустимих доказів для розгляду справи, та у зв`язку з цим, неможливість суду встановити обставини справи та надати їм правову оцінку, проте в даному випадку докази, які є в матеріалах справи є повними та достатніми для розгляду справи по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У відповідності до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 03.06.2011 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 було укладено шлюб, зареєстрований Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 125 від 03.06.2011 року (свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ).

Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком якого у свідоцтві про народження вказано ОСОБА_1 , матір`ю - ОСОБА_4 , згідно зі свідоцтвом про народження, яке видано повторно 21.12.2016 року, серії НОМЕР_2 року, актовий запис №646.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 13 березня 2014 року по справі №521/16066/13ц, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 розірвано. ОСОБА_4 відновлено дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 ».

Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 17.06.2014 року по справі № 521/16081/13-ц за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації про надання права на участь у вихованні дитини - позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , третя особа: Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про визначення місця проживання малолітньої дитини, стягнення аліментів задоволено.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, а саме: з 27.09.2013 року до досягнення сином повноліття, а саме: до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 243,6 гривень.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 , третя особа: Служба у справах дітей Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей Татарбунарської районної державної адміністрації про надання права на участь у вихованні дитини задоволено частково. Встановлено години спілкування батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щотижня в неділю з 9:00 до 13:00 годин та з 16:00 до 19:00 годин. У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Рішенням апеляційного суд Одеської області від 19.11.2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 17.06.2014 року змінено, викладено резолютивну частину рішення в новій редакції. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 задоволено частково.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_4 аліменти на утримання сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 задоволено частково. Зобов`язано ОСОБА_4 надавати ОСОБА_1 , для спілкування та участі у вихованні, сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щотижня в суботу та неділю з 09:00 год. до 17:00 год. та в день народження сина, 06 липня, щорічно з 09 год. до 13 год., без участі матері, з обов`язковим своєчасним поверненням дитини. У решті позову ОСОБА_1 відмовлено. Вказане рішення набрало законної сили.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, вказаним рішення місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом з матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Поданням вказаного позову, позивач фактично намагається переглянути попередні рішення суду, якими у встановленому законом порядку, за наявними в матеріалах справи доказами та висновком органу опіки та піклування, визначено місце проживання малолітньої дитини.

На підставі вищевказаного рішення суду видано виконавчий лист №521/16081/13-ц, відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів на дитину з батька на користь матері.

З матеріалів справи вбачається, що у подальшому ОСОБА_2 /до шлюбу « ОСОБА_5 »/ та ОСОБА_6 05.12.2019 року уклали шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Вилківської міської ради Кілійського району Одеської області, актовий запис № 23, що вбачається із копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 , після шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_7 » / а.с. 16/.

Як вбачається із довідки про склад сім`ї №24/386 від 18.06.2021 року, виданої відділом з питань реєстрації ВК Татарбунарської міської ради Одеської області, малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 ./а.с.22/

Із пояснень сторін вбачається, що у квітні 2023 року ОСОБА_2 виїхала за межі України на заробітки до Греції та повернулась в Україну 03.10.2023 року, що підтверджується штампами про виїзд та в`їзд у закордонному паспорті ОСОБА_2 .

Перед виїздом 29.03.2023 року, з метою забезпечення прав дитини, ОСОБА_2 оформила нотаріально посвідчену заяву, якою підтвердила свою згоду на тимчасове/постійне місце місце проживання малолітнього сина за адресою проживання його батька ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 . / а.с. 23/.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.03.2023 року позивач, як батько дитини, самостійно здійснив перереєстрацію малолітньої дитини за своєю адресою реєстрації та проживання - АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки про зареєстрованих осіб у житловому будинку №Б-1- 104642-ф/л, виданої Департаментом надання адміністративних послуг Одеської міської ради 06.06.2023 року, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 (з 05.10.2021 року) та його малолітній син - ОСОБА_3 (з 31.03.2023 року). /а.с. 24/

Реєстрація вказаних осіб за вказаною адресою також підтверджується витягом із домової книги №47 ОСН МР «Чубаївка» у м. Одесі від 06.06.2023 року./а.с.25/.

З матеріалів справи вбачається, що у провадженні Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження № 69959534 з примусового виконання виконавчого листа № 521/16081/13-ц виданого Малиновським районним судом м.Одеси від 05.01.2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 від усіх видів доходу, щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Станом на 01.06.2023 року заборгованість зі сплати аліментів за вищевказаним виконавчим провадженням відсутня./.с. 32/.

Відповідно інформації Служби у справах дітей Татарбунарської міської ради від 08.12.2023 року вбачається, що малолітня дитина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав з дідусем та бабусею, які є батьками відповідачки, у м.Татарбунари у період з червня 2023 року по жовтень 2023 року./а.с.78/

В матеріалах справи є витяг з домової книги № 47 від 09.06.2023 року, виданий головою ОСОН, яким зазначено, що позивач ОСОБА_1 разом з сином постійно проживають за адресою: АДРЕСА_1 , починаючи з 2018 року./а.с25/.

Суд критично відноситься до даного витягу, оскільки ні рішенням апеляційного суду, ні будь-якими актами з місця проживання чи поясненнями свідків, або іншими доказами, які є в матеріалах справи, факт проживання малолітньої дитини разом з батьком з 2018 року по теперішній час, не підтверджено. Зокрема, на стадії підготовчого провадження у справі стороною позивача навіть заява про виклик свідків не подавалась.

Згідно зі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд вважає, що основною причиною подання батьком дитини вказаного позову було бажання припинення стягнення з нього аліментів на користь матері дитини, у період її тимчасової відсутності за межами України.

Із позову вбачається, що звернувшись до державного виконавця із заявою про припинення стягнення аліментів на утримання дитини з батька на користь матері, батьку було усно повідомлено про необхідність встановлення факту проживання дитини разом із батьком у судовому порядку. Проте, суд вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Однак, інші факти у розумінні ч.2 ст.315 ЦПК України встановлюються у порядку окремого провадження, а не позовного провадження, тому у даному випадку позивачем невірно обрано засіб захисту.

За загальним правилом, визначеним законом, аліменти на утримання неповнолітньої дитини стягуються на користь того з батьків, з ким проживає дитина та на чиєму утриманні перебуває.

Якщо факт проживання дитини з батьком та її знаходження на його утриманні зумовлюють припинення сплати ним раніше стягнутих за рішенням суду аліментів на користь відповідачки, він повинен звертатись до суду з вимогою про звільнення його від обов`язку сплачувати аліменти з дати проживання з ним сина, та обґрунтовувати належними та допустимими доказами факт проживання дитини з ним.

При цьому суд звертає увагу на правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків, хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Зміна фактичних обставин після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, а саме встановлення судом факту проживання дитини з іншим з батьків, а не з тим, на чию користь стягуються аліменти, є тією істотною обставиною, яка в розумінні частини другої ст.197 Сімейного Кодексу може бути підставою для звільнення платника аліментів від сплати аліментів. За умови наявності заборгованості по сплаті алементів за відповідачем.

Проте, із матеріалів справи вбачається, що у позивача відсутня заборгованість за аліментами, тому посилання на ст.197 СК України є неправильним.

Законодавство не містить положень, якими б було врегульовано автоматичне припинення стягнення аліментів з того із батьків, з яким тимчасово чи постійне почала проживати дитина.

Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

За змістом ст. 181 СК України аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Статтею 273 Сімейного Кодексу України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати, за наявності обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору, однією з істотних обставин, яка підлягає доказуванню у справі згідно ч.4 ст.273 ЦПК України, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Законодавством України передбачено, що мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ч.1ст.141 СК України).

Відповідно до ст.ст.180, 181ч.3, 183ч.1 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі, при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних осіб, інші обставини, що мають істотне значення,

При наявності інших обставин, що мають істотне значення, зокрема той із батьків, з яким почала проживати дитина, має звернутися до суду із позовною заявою про звільнення від сплати аліментів.

Звертаючись до суду із такою позовною заявою необхідно надати докази, які підтверджують: наявність встановленого обов`язку позивача сплачувати аліменти; зміну місця проживання дитини; відсутність заборгованості зі сплати аліментів за позивачем.

На підтвердження того, що дитина змінила місце свого проживання можна подати такі письмові докази як акт обстеження умов проживання дитини, складений службою у справах дітей та сім`ї за новим місцем проживання дитини; листування між батьками, висновки психолога, довідки різного характеру, тощо. Ці докази мають беззаперечно підтверджувати факт того, що дитина з певного періоду часу проживає із батьком чи матір`ю, який звертається до суду з метою припинення стягнення аліментів.

Ця група доказів потрібна для застосування формули «хто із батьків проживає окремо, той і сплачує аліменти» та доводить, що існуюче рішення суду або аліментний договір вже не відповідає їй у частині отримувача аліментів.

На підтвердження правової позиції відповідача, судом було досліджено наступні документи декларацію №0001-3ХР5-2900 малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за адресою: АДРЕСА_3 ; довідку КЗ «Дошкільної освіти» ясла-садок «Незабудка» від 28.08.2023 року про те, що ОСОБА_3 , 06.07.2011 року дійсно був зарахований та відвідував вищевказаний заклад з 08.11.2013 року по 28.08.2018 року; Акт обстеження умов проживання, складений Службою у справах дітей Татарбунарської міської ради від 29.08.2023 року, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_2 проживає малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , створені належні умови проживання дитини; Медичний висновок №487 від 28.08.2023 року на дитину ОСОБА_3 , виданий Татарбунарським центром первинної медико-санітарної допомоги Одеської області допомоги, що дитина щеплена за віком; Довідка та характеристика Татарбунарського ліцея імені В.З.Тура від 25.08.2023 року про те, що дитина ОСОБА_3 , 2011 року народження, дійсно навчається в ліцеї з 2018 року по теперішній час у 6-А класі, із характеристиці вбачається, що дитина забезпечена всіма належними засобами для навчання, батько ні разу не був присутнім на батьківських зборах(5класс) і дистанційно не цікавився навчанням учня; Відповідно відповіді Служби у справах дітей Тататрбунарської міської ради від 08.12.2023 року вбачається, що дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в період з червня 2023 року по жовтень 2023 року проживав на території Татарбунарської громади, за адресою: АДРЕСА_2 ; Акт обстеження умов проживання, складений Службою у справах дітей Татарбунарської міської ради від 07.12.2023 року, з якого вбачається, що за адресою: АДРЕСА_4 проживає малолітній ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю та відчимом, умови проживання добрі, у хлопчіка окрема кімната та спальне ліжко, шафа, стіл для занять, належне харчування, одяг та взуття за віком, комп`ютер, телефон, порушень прав дитини не виявлено./а.с.59-65,78-81/.

Позивачем та його представником вказані обставини не спростовано належними та допустимими доказами, інших доказів проживання дитини з батьком не надано.

Оскільки судом встановлено, що спільна дитина сторін проживає зі своєю матір`ю ОСОБА_2 та перебуває на її утримання, тому суд вважає, що відсутні підстави для припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 .

Тому, стягнення з 27.06.2023 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні суперечить положенням ст.181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Враховуючи правову природу аліментів, їх цільовий характер, а також передбачені законом підстави їх стягнення на користь того з батьків, з ким проживає дитина, керуючись принципом найкращих інтересів дитини, суд вважає, що оцінці при вирішенні цього спору підлягає наявність правових підстав для припинення та стягнення аліментів з відповідачки на користь позивача на утримання малолітньої дитини ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи встановлену судом обставину проживання дитини разом з матір`ю та перебування дитини на її утриманні.

За таких обставин, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, враховуючи те, що позивачем не доказано належними та допустими доказами, що малолітня дитина проживала чи проживає з батьком та у який конкретно визначений період, що свідчило би про суттєву зміну обставин, які були підставою стягнення аліментів з позивача, невірно обраний позивачем захист своїх прав, відсутність позовних вимог щодо звільнення позивача від сплати аліментів на підставі ч.4 ст.273 ЦПК України, не дають можливість суду задовольнити позовні вимоги позивача.

Розподіл судових витрат у вигляді судового збору слід здійснити відповідно до ст.141 ЦПК України, а саме судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача.

Керуючись ст.ст. 141, 179, 180, 181, 182, 183 СК України, ст.ст.29,ч.4 ст.273 ЦПК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 81, 89, 141, 193, 259, 263-265, 273, 294, 315, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту місця проживання дитини із батьком та стягнення аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 13.02.2024 року.

Суддя Гниличенко М. В.