П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 лютого 2024 року

м. Рівне

Справа № 569/12073/23

Провадження № 22-ц/4815/317/24

Головуючий у Рівненському міському суді

Рівненської області: суддя Панас О.В.

Додаткове рішення суду першої інстанції ухвалено:

22 грудня 2023 року в м. Рівне

Рівненської області

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: суддя Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Ковальчук Н.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гінінгера Анатолія Залмановича на додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2023 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного підприємства "Олан Трейд" про стягнення боргу,

в с т а н о в и в:

У липні 2023 року ОСОБА_1 пред`явив позов до Приватного підприємства "Олан Трейд" (далі ПП "Олан Трейд") про стягнення боргу в сумі 408 400,50 гривень.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2023 року позов задоволено.

Стягнуто з ПП "Олан Трейд" на користь ОСОБА_1 борг в сумі 408 400,50 гривень.

27 листопада 2023 року до суду, що ухвалив рішення, надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Гінінгера А.З. про прийняття додаткового рішення у справі, яким він просив стягнути на користь свого довірителя з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000 гривень.

Додатковим рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2023 року заяву представника позивача задоволено частково.

Стягнуто з ПП "Олан Трейд" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу у розмірі 5 000 гривень.

Ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив із засад співмірності та розумності розміру судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, з урахуванням конкретних обставин справи, яка є малозначною, що розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, а також доводів представника відповідача про зменшення судових витрат.

На додаткове рішення представником позивача - адвоката Гінінгера А.І. подано апеляційну скаргу, де він покликався на його незаконність та необґрунтованість, які полягали в порушенні норм процесуального права, через що просив його скасувати та прийняти нове, яким задовольнити заяву про розподіл судових витрат.

На обґрунтування апеляційної скарги зазначав, що заявлена у заяві про розподіл судових витрат сума в розмірі 21 000 гривень усупереч висновкам суду попередньої інстанції є співмірною із витраченим адвокатом часом, обсягом виконаних робіт, значенням справи для сторони, її складністю, про що свідчать строк розгляду, проведені чотири судові засідання, невизнання відповідачем позову та сума боргу. Проте суд першої інстанції не врахував викладене та без будь-якого обґрунтування завищення вартості послуги, тобто якої саме, в якому розмірі і в зв`язку із чим, зменшив суму понесених витрат у понад 4 рази.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано, хоча про таке право роз`яснювалось ухвалою Рівненського апеляційного суду від 22 січня 2024 року.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ПП "Олан Трейд" на користь ОСОБА_1 борг у сумі 408 400,50 гривень.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 13 лютого 2024 року апеляційну скаргу представника ПП "Олан Трейд" адвоката Салівонського О.М. залишено без задоволення, а рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 23 листопада 2023 року без змін.

27 листопада 2023 року представником ОСОБА_1 адвокатом Гінінгером А.З. подано заяву про прийняття додаткового рішення і стягнення на користь свого довірителя з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000 гривень.

На підтвердження обставин понесених судових витрат надано такі докази: договір про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 12 червня 2023 року, розрахунок розміру винагороди за договором про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 12 червня 2023 року, акт приймання-передачі наданих послуг до договору про надання юридичних послуг (правової допомоги) від 12 червня 2023 року, рахунок-фактура б/н від 24 листопада 2023 року на суму 21 000 гривень.

Згідно із ст.ст. 1, 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги це домовленість за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договором про надання правової допомоги.

Рішення Європейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі "EastAlliance Limited про ти України" (заява №19336/04, п. 269) вказує, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

19 лютого 2020 року Великою Палатою Верховного Суду прийнято додаткову постанову у справі №755/9215/15-ц (провадження №14-382цс19), де зазначено, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом з тим, чинне цивільне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу.

За правилами ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

- розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

- розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

У разі недотримання останніх вимог суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Частиною восьмою ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Підсумовуючи, можна зробити висновок, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1.) їх дійсність; 2.) необхідність; 3.) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.

Між тим, надані заявником докази не були безумовною підставою для відшкодування судом витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі з іншої сторони, адже, як правильно стверджено судом, цей розмір є необґрунтованим, не відповідає критерію розумної необхідності таких витрат, є непропорційним щодо складності справи для адвоката і виконаних ним робіт.

Натомість справа, незважаючи на ціну позову, є нескладною, обрання способу захисту порушеного права, аналіз адвокатом законодавства, яке регулює спірні правовідносини, вимагало лише незначного обсягу юридичної й технічної роботи.

Також колегія суддів зважає на те, що такі вказані послуги в розрахунку розміру винагороди адвоката, як усна консультації клієнта, узгодження правової позиції у правовідносинах, збір та аналіз доказів, підготовка позовної заяви, - це сукупність адвокатської роботи, вчиненої на досягнення лише однієї процесуальної дії, тобто подання позовної заяви. При цьому адвокат для безпідставного збільшення вартості послуг понадміру деталізував кожну дію, яка пов`язана виключно з пред`явленням позову.

Очевидно неспівмірними до витраченого часу є й участь адвоката, як він вказує, в чотирьох судових засідання в суді першої інстанції, за кожне з яких заявлялось до відшкодування по 2 000 гривень.

Між тим, в судових засіданнях представник позивача брав участь в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. Засідання призначалися тричі: 01, 16 та 23 листопада 2023 року, а їх загальна тривалість становила близько півтори години. Отже, участь адвоката в судових засіданнях не потребувала значних зусиль.

Всупереч твердженням заявника тривалість розгляду справи не була пов`язана зі складністю справи, а обумовлювалась забезпеченням відповідачу можливості надати певні докази, що спростовували б його вину в порушенні грошових зобов`язань.

Тому доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в апеляційному суді.

Спонуканням для залишення оскаржуваного додаткового рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Гінінгера Анатолія Залмановича залишити без задоволення, а додаткове рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 22 грудня 2023 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В. Боймиструк

Н.М. Ковальчук