Справа № 346/4204/24
Провадження № 2/346/1749/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі: головуючого судді: Махно Н.В.,

з участю: секретаря: Воробйовської Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Даний позов мотивує тим, що він з відповідачем 24.11.2018 року зареєстрували шлюб у виконкомі Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис № 3. Вказує, що від даного шлюбу у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує, що не зважаючи на наявність у них спільних дітей, протягом останнього часу відносини між ними погіршились. Зазначає, що зараз подружні стосунки вони не підтримують, а шлюбні відносини фактично припинені. Позивач вказує, що примирення між ними є неможливе, а подальше збереження шлюбу та спільне життя з відповідачем суперечить його інтересам. У зв`язку з чим, просить шлюб між ним та ОСОБА_2 , який зареєстрований 24.11.2018 року у виконкомі Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №3, розірвати. Просить залишити неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ним.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак представник позивача, адвокат Гринів Я.В., попередньо подала до суду заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задоволити. Також просила розгляд справи проводити без її участі та участі позивача.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак попередньо подала до суду заяву, у якій вказала, що повністю визнає заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Розгляд справи просила проводити без її участі.

Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.11.2018 року сторони по справі зареєстрували шлюб у виконкомі Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №3 (а.с.4). Згідно копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 та серії НОМЕР_2 , батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сторони по справі (а.с.10-11).

Враховуючи наявність стійкого волевиявлення позивача, спрямованого на розірвання шлюбу, у суду склалася достатня впевненість в тому, що подальше сумісне життя подружжя неможливе, шлюб та сім`я розпалися остаточно та існують формально.

Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За вказаних обставин судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, тому відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання. Щодо вимоги про залишення проживати неповнолітніх дітей разом з позивачем, то суд вважає її необгрунтованою й такою, що до задоволення не підлягає. Так, Сімейним кодексом України не передбачено залишення проживання дитини з одним із подружжя при розірванні шлюбу. Про таку можливість зазначив Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18, вказавши, що «за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким батьків будуть проживати неповнолітні діти суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу». Тобто, ключовим у даному випадку є відсутність спору про те, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти після розірвання шлюбу. Крім того, вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу суд може, але не повинен, оскільки Сімейним кодексом України такий обов`язок не встановлений. Виходячи з обставин справи, в якій Верховний Суд виклав цю правову позицію, ключовим було те, що Верховний Суд не вважав помилкою суду першої інстанції вирішення питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Долученими до позовної заяви доказами не підтверджено відсутності спору між сторонами щодо того, з ким з батьків на даний час проживають діти, та з ким будуть проживати діти сторін, після розірвання шлюбу. За вказаних обставин, позов підлягає до часткового задоволення. На підставі ст. ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, керуючись ст.247 ч.2, ст. 263, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який зареєстрований 24.11.2018 року у виконкомі Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, актовий запис №3, - розірвати.

В решті позову відмовити. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: Махно Н. В.