465/933/23
6/465/361/24
У Х В А Л А

Іменем України

07.11.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

з участю секретаря судових засідань Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника, -

встановив:

приватний виконавець звернувся до суду із поданням про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою здійснення опису та огляду належного боржнику майна в межах виконавчого провадження №75660166 з примусового виконання виконавчого листа № 465/933/23, що виданий 19.07.2024 Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 32183 грн. 55 коп.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. перебуває виконавче провадження № 75660166 з примусового виконання виконавчого листа №465/933/23, що виданий 19.07.2024 Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 32183 гривень 55 копійок. Стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на проведення експертного пожежно-технічного дослідження у розмірі 9 816 гривень 04 копійки. Стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1 073 гривень 60 копійок та витрати на правову допомогу в розмірі 15 000 гривень 00 копійок .

За вказаними виконавчим документом боржником являється громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

30.07.2024 року приватним виконавцем на виконання вимог ст.ст. 1-4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», ст.ст. 1-5, 24, 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - «Закон») винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Цією постановою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи і майно, та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У відповідності до вимог ст. 28 Закону постанову про відкриття виконавчого провадження скеровано боржнику, рекомендованою кореспонденцією, з повідомленням про вручення, на адресу згідно даних виконавчого документа, а саме: АДРЕСА_1 .

Місце реєстрації боржника підтверджується також відповіддю ДМС України та Франківської районної адміністрації Львівської міської ради.

Постанова про відкриття виконавчого провадження вручена боржнику 01.08.2024 року за вказаною адресою, згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 474.

Згідно постанови про арешт коштів боржника 30.07.2024 року накладено арешт на кошти боржника у межах суми стягнення, яку скеровано для виконання банкам-учасникам електронного обміну за допомогою кваліфікованого електронного підпису та на адреси банків, які не є учасниками електронного обміну.

Згідно відповідей банків у боржника відкриті рахунки в АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал банк», АТ «Таскомбанк» та АТ «Банк Восток», проте на відкритих рахунках відсутні на кошти на які можливо звернути стягнення з метою виконання рішення суду.

Згідно відповіді ДПС України та ПФ України боржник не є працевлаштованим та не отримує доходу.

Згідно відповіді МВС України за боржником відсутнє зареєстроване рухоме майно.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за боржником відсутнє зареєстроване нерухоме майно.

07.08.2024 року на адресу боржника скеровано виклик приватного виконавця із зобов`язанням з`явитися в офіс приватного виконавця 21.08.2024 року з метою надання інформації щодо сплати боргу за виконавчим документом або надання підтверджуючих документів про сплату такого боргу.

На цей виклик боржник ОСОБА_1 не з`явився, запитуваної інформації, приватному виконавцю не надав, що свідчить про свідоме ухилення боржника від виконання вимог приватного виконавця та виконання рішення суду.

Щодо перевірки майнового стану боржника за місцем його проживання. 14.10.2024 року приватним виконавцем здійснено вихід за місцем проживання боржника - АДРЕСА_1 , проте, доступ до житла не надано, провести перевірку майнового стану боржника не виявилось можливим, особа котра відчинила двері, представилася батьком боржника, ОСОБА_3 , відмовився надати доступ до житла, боржник ОСОБА_1 за вказаною адресою був відсутній.

Під час проведення виконавчих дій за місцем проживання боржника здійснювалася відеофіксація, запис якої долучено до матеріалів подання. За вказаним фактом складено акт приватного виконавця.

17.10.2024 року на депозитний рахунок приватного виконавця надійшли кошти сплачені ОСОБА_1 у сумі 4 000,00 грн., які розподілені у відповідності до вимог ст. 45 Закону.

Станом на 29.10.2024 року залишок боргу за виконавчим провадженням становить 60 283,5 грн. (з врахуванням основної винагороди приватного виконавця).

Враховуючи наведене, оскільки внаслідок проведених виконавчих дій встановлено факт відсутності у боржника коштів на рахунках в банківських установах, встановлено факт відсутності у власності боржника транспортних засобів, на які можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду, звернути стягнення на нерухоме майно боржника неможливо, а боржник не надав доступу до квартири, де фактично проживає з метою перевірки його майнового стану та першочергове звернення стягнення на рухоме майно, що там знаходиться, тому з метою ефективного та неупередженого виконання рішення Франківського районного суду м. Львова у справі № 465/933/23 шляхом звернення стягнення на рухоме майно, що знаходиться за місцем проживання боржника в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , являється необхідним здійснити примусове входження до квартири, що є постійним місцем проживання боржника.

Відповідно до ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

У судове засідання приватний виконавець Маковецький З.В. не з`явився, подав до суду заяву про розгляд подання без його участі, подання підтримує.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали подання та матеріали справи, суд приходить до висновку, що подання підлягає до задоволення, з огляду на таке.

В провадженні Франківського районного суду м. Львова перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди.

На виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького З.В. перебуває виконавче провадження №75660166 з примусового виконання виконавчого листа №465/933/23, що виданий 19.07.2024 Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 32183 грн. 55 коп.

Приватним виконавцем вчинено ряд виконавчих дій, спрямованих на примусове виконання вищевказаного рішення суду, в тому числі скеровано вимогу боржнику надати йому доступ до квартири з метою визначення вартості наявного у ній рухомого майна, однак доступу для огляду квартири боржник не надав, про що державним виконавцем складено відповідний акти, а також здійснено відео-фіксацію.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець при здійсненні виконавчого провадження має певні права, в тому числі за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду

Недоторканність житла є однією з конституційних гарантій громадян. Згідно зі ст.30 Конституції України, не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року.

Зазначені міжнародні акти згідно з ч.1ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950року, п. 1 ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Разом з тим, конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено вКонституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

Відповідно до п. 2 ст. 29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно дост.18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Також, статтею 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

У рішенні Європейського суду "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року визначено що за змістом пункт 1 статті 6 Конвенції та згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях національних судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються і орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень. Призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя.

Аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку, що законодавець збалансував права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому, питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника у вільному доступі державного чи приватного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Як вбачається зі змісту подання, а також долучених до нього документів, приватним виконавцем в ході примусового виконання рішення Франківського районного суду м. Львова у справі № 465/933/23 проведено значну кількість виконавчих дій та встановлено факт відсутності у боржника коштів на рахунках в банківських установах, встановлено факт відсутності у власності боржника транспортних засобів, на які можна звернути стягнення з метою виконання рішення суду, звернути стягнення на нерухоме майно боржника неможливо, а боржник добровільно не надав доступу до квартири, де фактично проживає з метою перевірки його майнового стану та першочергового звернення стягнення на рухоме майно, що там знаходиться, хоча 28.08.2024, як вбачається з офіційного сайту «Укрпошти» (трекінг), поштове відправлення вручено особисто, проте доступ до житла надано не було, що підтверджується актом приватного виконавця та відеозаписом.

Враховуючи вищенаведене, оскільки матеріалами подання приватного виконавця підтверджено, що боржник достовірно знає про наявність виконавчого провадження, оскільки особисто отримав постанову про відкриття виконавчого провадження №75660166, що підтверджується підписом на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, а також повідомлявся про намір виконавця вчинити виконавчі дії з перевірки його майнового стану, огляду, опису та вилучення його майна, однак доступу до квартири, де він є зареєстрованим, у відведений для вчинення виконавчих дій час надано не було, а тому суд приходить до висновку, що подання приватного виконавця про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника є підставним та обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.439 ЦПК України, суд, -

постановив:

подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Маковецького Зоряна Вікторовича про надання дозволу на примусове проникнення до житла боржника - задовольнити.

Надати приватному виконавцю виконавчого округу Львівської області Маковецькому Зоряну Вікторовичу дозвіл на примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою здійснення опису та огляду належного боржнику майна в межах виконавчого провадження №75660166 з примусового виконання виконавчого листа №465/933/23, що виданий 19.07.2024 Франківським районним судом м. Львова про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 32183 грн. 55 коп; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на проведення експертного пожежно-технічного дослідження у розмірі 9816 грн. 04 коп.; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачений судовий збір у розмірі 1073 грн. 60 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 15000 грн. 00 коп.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після підписання її суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Мартьянова С.М.