Справа № 675/1297/24
Провадження № 2-с/675/9/2024
У Х В А Л А

про скасування судового наказу

21 серпня 2024 року м. Ізяслав

Суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Столковський В. І., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу,

в с т а н о в и в :

Відповідно до судового наказу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 травня 2024 року у справі № 675/838/24 стягнуто з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Ізяславтепломережа» 33 743 грн 00 коп заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, а також судовий збір у сумі 302 грн 80 коп.

19 серпня 2024 року боржник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу від 31 травня 2024 року.

Вказує, що з вимогами заявника не згідна, вважає їх необґрунтованими, оскільки заперечує нараховану заборгованість та не погоджується із поданим розрахунком по оплаті послуг.

Також ОСОБА_1 у поданому до суду клопотанні просить поновити їй строк для подання заяви про скасування судового наказу, зокрема, в зв`язку з станом здоров`я, який не надавав їй можливості вчинити відповідні процесуальні дії у передбачений законом строк.

Вивчивши клопотання, дослідивши письмові матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до частини першої статті 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Метою спрощених судових процедур є швидкий розгляд безспірних питань, правовідносини сторін у яких не викликають сумніву, та у яких фактичні обставини справи та визначеність у правовідносинах учасниками цих правовідносин не оспорюється.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 травня 2019 року в справі № 760/6860/17-ц (провадження № 61-31915св18) вказано, що наказне провадження за своєю сутністю призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Наказне провадження як особливий спрощений вид провадження у цивільному судочинстві спрямоване на швидкий та ефективний захист безспірних прав особи шляхом видачі судового наказу, що одночасно є і судовим рішенням, і виконавчим документом, без судового засідання та без виклику заявника (стягувача) і боржника.

Статтею 169 ЦПК України передбачено, що після видачі судового наказу суд не пізніше наступного дня надсилає його копію (текст), що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень боржникові до його електронного кабінету, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом із повідомленням про вручення чи цінним листом з описом вкладеного.

Одночасно з копією судового наказу боржникові надсилається копія заяви стягувача про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами.

Копія (текст) судового наказу, що містить інформацію про веб-адресу такого рішення у Єдиному державному реєстрі судових рішень, разом з додатками надсилаються фізичній особі - боржнику на адресу, зазначену в документах, передбачених частиною шостою статті 165 цього Кодексу, а боржнику - юридичній особі чи фізичній особі підприємцю за адресою місцезнаходження (місця проживання), зазначеній в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Днем отримання боржником копії судового наказу є день його вручення боржнику, визначений відповідно до статті 272 цього Кодексу.

Статтею 170 ЦПК України передбачено форму і зміст заяви про скасування судового наказу та строки її подання.

Відповідно до частин 1-5 статті 170 ЦПК України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Заява про скасування судового наказу подається до суду в письмовій формі.

Заява про скасування судового наказу має містити: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб-громадян України; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника боржника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) наказ, що оспорюється; 5) зазначення про повну або часткову необґрунтованість вимог стягувача.

Заява підписується боржником або його представником.

До заяви про скасування судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника боржника, якщо заява подається таким представником; 3) клопотання про поновлення пропущеного строку, якщо заява подається після спливу строку, передбаченого частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини шостої статті 170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Як встановлено суддею, ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про скасування судового наказу по справі № 675/838/24 19 серпня 2024 року. При цьому копію судового наказу отримано нею особисто 04 липня 2024 року, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.

Таким чином, ОСОБА_1 подала до суду заяву про скасування судового наказу після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України.

Зі змісту поданого до суду клопотання ОСОБА_1 вбачається, що вона просить суд поновити їй строк на подачу заяви про скасування судового наказу Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 травня 2024 року, посилаючись, зокрема, на те, що має хронічні захворювання.

На підтвердження цієї обставини надано епікриз, відповідно до якого ОСОБА_1 станом на червень 2024 року має захворювання у виді застійної серцевої недостатності, кардіосклерозу, фібриляції передсердя, хронічного пієлонефриту у стадії загострення.

Отже, заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу містить клопотання про поновлення пропущеного строку із наведенням причин пропуску цього строку та їх поважності.

На підтвердження викладених обставин заявниця надала письмові докази, які свідчать про існування об`єктивних та незалежних від волі заявниці обставин, які були перешкодою для вчинення нею необхідних процесуальних дій із дотриманням процесуальних строків.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи «Рябих проти Росії», «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).

При цьому у кожному випадку прийняття національними судами рішення про поновлення строків на звернення до суду або на оскарження судового рішення, ЄСПЛ наголошує на необхідності перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні у підставах для поновлення строків (справ «Пономарьов проти України»), а також, чи є обмеження права особи на доступ до суду пропорційним (справа «Мельник проти України»).

Відповідно до частини другої статті 171 ЦПК України заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Вимоги наведеної норми у взаємозв`язку з принципом юридичної визначеності вимагають від суду надати оцінку заявленому клопотанню про поновлення пропущеного строку та перевірити поважність зазначених підстав для його поновлення.

Тому, враховуючи стан здоров`я заявниці та її похилий вік, які об`єктивно перешкоджали їй вчинити необхідні процесуальні дії із дотриманням процесуальних строків, вважаю, що пропущений ОСОБА_1 строк для подання цієї заяви необхідно поновити.

Суддя зазначає, що судові процедури повинні бути справедливими, а тому особа безпідставно не може бути позбавлена права на звернення до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

Відповідно до постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

Враховуючи, що наказне провадження є безспірним, тобто задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право, при цьому закон не зобов`язує перевіряти наявні матеріали справи.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу підлягає задоволенню, оскільки з її заяви вбачається спір про право.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170, 171, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на звернення до суду з заявою про скасування судового наказу у справі № 675/838/24 від 31 травня 2024 року за заявою Комунального підприємства «Ізяславтепломережа» про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу задовольнити.

Скасувати судовий наказ у справі № 675/838/24, провадження № 2-н/675/124/2024, виданий Ізяславським районним судом Хмельницької області 31 травня 2024 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Ізяславтепломережа» 33 743 грн 00 коп заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, а також судового збору в сумі 302 грн 80 коп.

Роз`яснити Комунальному підприємству «Ізяславтепломережа» його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження з додержанням загальних правил щодо пред`явлення позову.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В. І. Столковський