УХВАЛА

13 лютого 2024 року

м. Київ

справа № 522/22574/17

провадження № 61-15799ск23

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В. розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, відшкодування збитків та моральної шкоди, зобов`язання не чинити перешкоди у будівництві житлового будинку, у проході та проїзді до земельної ділянки, у користуванні загальним проходом,

ВСТАНОВИВ:

01 листопада 2023 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через засоби поштового зв`язку звернулися до Верховного Суду з касаційною скаргою нарішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року в указаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 21 листопада 2023 року касаційну скаргу залишено без руху. Зазначено строк виконання ухвали та роз`яснено наслідки її невиконання.

Ухвала Верховного Суду від 21 листопада 2023 року оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23 листопада 2023 року.

Копія ухвали Верховного Суду про залишення касаційної скарги без руху направлялася заявникам на адресу, зазначену у касаційній скарзі: АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду 12 грудня 2023 року до Верховного Суду повернулося рекомендоване поштове відправлення 420, яким надіслано ОСОБА_1 копію ухвали суду касаційної інстанції від 28 серпня 2023 року, з довідкою поштового відділення про причину повернення - «адресат відсутній за вказаною адресою».

Відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду 09 січня 2024 року до Верховного Суду повернулося рекомендоване поштове відправлення 411, яким надіслано ОСОБА_2 копію ухвали суду касаційної інстанції від 21 листопада 2023 року, з довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання».

15 січня 2024 року копію ухвали суду касаційної інстанції від 21 листопада 2023 року повторно надіслано на поштову адресу заявників.

Відповідно до даних автоматизованої системи документообігу суду 06 лютого 2024 року до Верховного Суду повернулося рекомендоване поштове відправлення 567, яким повторно надіслано ОСОБА_2 копію ухвали суду касаційної інстанції від 21 листопада 2023 року, з довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Крім того 06 лютого 2024 року до Верховного Суду також повернулося рекомендоване поштове відправлення 172, яким повторно надіслано ОСОБА_1 копію ухвали суду касаційної інстанції від 21 листопада 2023 року, з довідкою поштового відділення про причину повернення - «за закінченням терміну зберігання».

Станом на 13 лютого 2024 року вимоги ухвали Верховного Суду від 21 листопада 2023 року заявники не виконали.

Частиною четвертою статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» (заява № 70329/12 та 5 інших заяв) зазначав, що принцип рівності сторін вимагає надання кожній стороні розумної можливості представляти свою справу за таких умов, які не ставлять її чи його у явно гірше становище порівняно з протилежною стороною. Кожній стороні має бути забезпечена можливість ознайомитись із зауваженнями або доказами, наданими іншою стороною, у тому числі із апеляційною скаргою, та надати власні зауваження з цього приводу. Під загрозою стоїть впевненість сторін у функціонуванні правосуддя, яке ґрунтується, зокрема, на усвідомленні того, що вони мали змогу висловити свої думки щодо кожного документа в матеріалах справи.

Статтю 6 Конвенції не можна тлумачити як таку, що встановлює певну форму обслуговування судової кореспонденції. Від національних органів влади також не вимагається забезпечення бездоганного функціонування поштової системи. Тим не менш, загальна концепція справедливого судового розгляду охоплює фундаментальний принцип змагальності процесу. Невручення стороні належним чином судових документів може позбавити його або її можливості захищати себе у провадженні.

У справі «Гарячий проти України» (заява № 43925/18) ЄСПЛ вказав, що хоча загальна концепція справедливого судового розгляду та фундаментальний принцип змагальності провадження вимагають, щоб судові документи були належним чином вручені учаснику судового процесу, стаття 6 не заходить так далеко, щоб зобов`язувати національні органи влади забезпечити бездоганне функціонування поштової системи. Органи влади можуть бути притягнуті до відповідальності лише за ненадіслання відповідних документів заявнику. Той факт, що заявник, не отримав кореспонденцію, надіслану йому апеляційним судом, сам по собі недостатній для того, щоб стати аргументованою підставою для заяви про те, що були порушені його права, передбачені пунктом 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до пункту 11 частини третьої статті 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, неприпустимість зловживання процесуальними правами.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

ЄСПЛ вказав, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Каракуця проти України», заява № 18986/06, від 16 лютого 2017 року).

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення (частина п`ята статті 272 ЦПК України).

Частиною першою статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Заявниками до суду не надавалася заява про зміну місця проживання чи перебування, водночас, за повідомленою заявниками суду адресою направлена кореспонденція поверталася без вручення.

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення касаційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається заявникові.

Виходячи з того, що заявникам надавався достатній строк для усунення недоліків касаційної скарги, та враховуючи, що станом на 13 лютого 2024 року вимоги ухвали суду касаційної інстанції від 21 листопада 2023 року не виконані, що перешкоджає суду касаційної інстанції вирішити питання про відкриття касаційного провадження, касаційна скарга має бути повернута заявникам.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 нарішення Приморського районного суду м. Одеси від 12 травня 2020 року та постанову Одеського апеляційного суду від 08 серпня 2023 року повернути заявникам.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко