Провадження №2/369/6816/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2024 року м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Пінкевич Н.С., вивчивши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс Кріейт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Ріал Естейт плюс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва, -

В С Т А Н О В И В :

У липні 2024 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Разом з позовною заявою на адресу суду надійшла заява про забезпечення позову. Просив суд накласти арешт на земельну ділянку за кадастровим номером :01:004:0031, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також все наявне на ній нерухомого майна (об`єкт незавершеного будівництва), що перебуває на праві власності у Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ» із встановленням заборони внесення змін до Державних реєстрів щодо зміни права власності, а також заборони на їх відчуження (продаж, дарування тощо), зміни їх конфігурації, а також встановити наступні заборони:

-заборонити будь-яким органам державного архітектурно-будівельного контролю, в тому числі але не виключно: Державній інспекції архітектури та містобудування України: розробляти та/або вносити зміни та/або затверджувати містобудівні умови щодо будівництва будь-яких об`єктів на земельних ділянках; надавати та/або реєструвати будь-які документи, які б надавали право на виконання підготовчих та/або реєструвати будь-які документи щодо прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів на земельній ділянці; вчиняти будь-які дії щодо земельної ділянки.

-заборонити будь-яким іншим юридичним особам та/або фізичним особам-підприємцям та/або громадським формуванням виконувати функції та/або повноваження замовника будівництва будь-яких об`єктів на земельній ділянці.

Свою заяву мотивував тим, що між позивачем та ОСОБА_3 було укладено попередній договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 .

У встановлений договором строк та спосіб відповідач не передав позивачу майнові права на об`єкт інвестування, натомість майно протиправно вибуло на користь інших осіб, внаслідок чого позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Також вказав, що до суду було скеровано 7 позовних заяв на загальну суму 8 677 956 грн., а тому вказана обставина свідчить про можливість вчинення відповідачами дій, спрямованих на приховування майна.

Враховуючи викладені обставини просив суд задовольнити заяву.

Частиною 1 ст. 153 ЦПК України передбачено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи, а тому вирішення питання забезпечення позову здійснюється без присутності осіб, які беруть участь у справі.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розглянувши заяву, всебічно та повно дослідивши доводи представника позивача, матеріали позовної заяви, суд приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено, що позов може бути забезпечено, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.п. 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України визначено можливість накладення арешту в порядку забезпечення позову на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. За загальним правилом, арешт як спосіб забезпечення накладається з метою збереження майна, яке може бути відчужене відповідачем, і коли він відповідає за законом своїм майном за зобов`язаннями, що виникають зі спірних правовідносин.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що представник позивача просить суд накласти арешт з відповідними заборонами на земельну ділянку з кадастровим номером :01:004:0031, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , а також все наявне на ній нерухомого майна (об`єкт незавершеного будівництва), що перебуває на праві власності у Товариства з обмеженою відповідальністю «АДОНІС КРІЕЙТ».

Відповідно до попереднього договору купівлі-продажу від 05.03.2021 року, який укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вбачається, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 будується багатоквартирний житловий будинок.

Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно вбачається, що на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004:0031, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться об`єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності (%) 80.

Тобто судом було встановлено, що на даній земельній ділянці знаходиться об`єкт будівництва.

Враховуючи викладене суд приходить до переконання, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки накладення арешту у даній справі може вплинути на права осіб, які не є учасниками справи.

Крім того представником позивача не було надано доказів вартості майна, на яке він хоче накласти арешт, що позбавляє суд перевірити співмірність накладення арешту з ціною позову, яка є у даній справі.

За таких обставин заява представника позивача про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 149, 150, 153,258 ЦПК України, суддя-

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Адоніс Кріейт», Товариства з обмеженою відповідальністю «Смарт Ріал Естейт плюс», ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги через Києво-Святошинський районний суд Київської .

Можливість отримати інформацію щодо справи, що розглядається, учасники справи мають на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. Веб-адреса сторінки:http://ks.ko.court.gov.ua.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ