Справа № 135/186/24
Провадження № 2-з/135/1/24
У Х В А Л А

іменем України

12.02.2024 року м. Ладижин

Суддя Ладижинського міського суду Вінницької області Нікандрова С.О., розглянувши без повідомлення учасників справи заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лобуренко Сергія Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення суми позики, -

В С Т А Н О В И В:

09 лютого 2024 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник адвокат Лобуренко Сергій Васильович, звернувся до Ладижинського міського суду Вінницької області з позовом до ОСОБА_2 про повернення суми позики, у якому просить стягнути з відповідача на його користь за договором позики від 29 листопада 2023 року у розмірі 13 500 Євро.

Одночасно з позовною заявою від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лобуренко Сергія Васильовича надійшла заява про забезпечення позову, у якій представник позивача просить для забезпечення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 накласти арешт на нерухоме майно відповідача ОСОБА_2 , а саме: на садовий будинок, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06, загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; земельні ділянки: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, площею 0,103 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:001:0298, за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, Садівниче товариство «Заріччя» товариство садоводів»; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, площею 0,0548 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :02:001:0308, за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, Садівниче товариство «Заріччя» товариство садоводів».

Заява обґрунтована тим, що у провадженні суду перебуває цивільна справа, предметом спору якої є неналежне виконання відповідачем боргових зобов`язань перед позивачем за Договором позики від 29 листопада 2023 року на загальну суму 13 500 Євро. Невжиття заходів забезпечення позову може призвести до того, що позивач, для якого сума боргу є значною, не зможе захистити або поновити свої права в межах даного судового провадження без нових звернень до суду. Представник позивача вважає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у справі.

Згідно вимог ст. 153 ЦПК України розгляд заяви про забезпечення позову судом здійснено без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали справи і надані на підтвердження викладених у заяві обставин докази, доходить висновку, що заява представника позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Ладижинського міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа №135/186/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення суми позики за договором позики від 29 листопада 2023 року у розмірі 13 500 Євро.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені у ч.1 ст.150 ЦПК України, серед яких зокрема, накладення арешту на майно, що належить відповідачу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача (відповідачів), щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

По суті забезпечення позову - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача (відповідачів) або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя у випадку задоволених вимог позивача (заявника).

Забезпечення позову спрямовано, перш за все, проти несумлінних дій відповідача (відповідачів), які можуть сховати майно, продати, знищити або знецінити його тощо.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі 381/4019/18 (провадження №14-729цс19) зазначено, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів. Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до утруднення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову».

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову. Суд повинен лише пересвідчиться, що між сторонами виник спір.

Вказане відповідає правовому висновку висловленому Верховним Судом 25 вересня 2019 року у справі №320/3560/18.

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №365149501 від 09.02.2024 року відповідачу по справі ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 належне на праві власності нерухоме майно, а саме: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06, садовий будинок, загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0298, площею 0,103 га, для індивідуального садівництва, за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, садівниче товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 »; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0308, площею 0,0548 га, для індивідуального садівництва, за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, садівниче товариство « ІНФОРМАЦІЯ_1 ».

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, що має бути підтверджено доказами наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову (постанови Верховного Суду від 21.02.2020 у справі №910/9498/19, від 17.09.2020 у справі №910/72/20, від 15.01.2021 у справі №914/1939/20, від 16.02.2021 у справі №910/16866/20, від 15.04.2021 у справі №910/16370/20, від 24.06.2022 у справі №904/3783/21, від 26.09.2022 у справі №911/3208/21).

Умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові кошти, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч.3 ст.13 ГПК).

Верховний Суд звертає увагу на те, що у випадку подання позову про стягнення грошових коштів можливість відповідача в будь-який момент як розпорядитися коштами, які знаходяться на його рахунках, так і відчужити майно, яке знаходиться у його власності, є беззаперечною, що в майбутньому утруднить виконання судового рішення, якщо таке буде ухвалене на користь позивача. За таких умов вимога надання доказів щодо очевидних речей (доведення нічим не обмеженого права відповідача в будь-який момент розпорядитися своїм майном) свідчить про застосування судом завищеного або навіть заздалегідь недосяжного стандарту доказування, що порушує баланс інтересів сторін.

Таких висновків дійшов Верховний Суд в постановах від 03.03.2023 у справі №905/448/22, від 11 грудня 2023 року у справі №904/1934/23.

Враховуючи характер спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо невиконання грошового зобов`язання, розмір заявлених позивачем позовних вимог, враховуючи, щообраний позивачем вид забезпечення позову передбачений чинним ЦПК України і є співмірним із заявленими позовними вимогами, наявність підстав вважати, що невжиття заходів із забезпечення позовних вимог може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, а застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно не впливає на матеріальний стан відповідача як власника майна та не призводить до понесення додаткових витрат унаслідок його застосування, суд вважає необхідним задовольнити заяву про забезпечення позову та вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне на праві власності відповідачу нерухоме майно.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157, 197, 260, 353, 354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Лобуренко Сергія Васильовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про повернення суми позики задовольнити.

Вжити заходів забезпечення позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) шляхом накладення арешту на нерухоме майно, належне на праві власності ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ), а саме:

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 06, садовий будинок, загальною площею 92,7 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 ;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0298, площею 0,103 га, для індивідуального садівництва, за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, садівниче товариство «Заріччя» товариство садоводів»;

- реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 6, земельна ділянка кадастровий номер :02:001:0308, площею 0,0548 га, для індивідуального садівництва, за адресою: Вінницька область, м. Ладижин, садівниче товариство «Заріччя» товариство садоводів».

Відповідно до норм Закону України «Про виконавче провадження» ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом.

Ухвала забезпечення позову набирає законної сили після її підписання суддею і підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки з дня постановлення ухвали.

Ухвала може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Ладижинського міського суду

Вінницької області С.О.Нікандрова