Єдиний унікальний номер справи 235/3392/23
Номер провадження 2/235/301/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 лютого 2024 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хмельової С.М.

за участю секретаря судового засідання Юриної К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Трун О.В., до ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі,

ВСТАНОВИВ:

До Красноармійського міськрайонного суду Донецької області звернувся ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Трун О.В., з позовом до ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач в період з 01.12.2020 року по 20.02.2023 року працював у ДП «ВК «Краснолиманська». З моменту звільнення до цього часу з позивачем не проведено розрахунок по заробітній платі.

Позивач просить суд стягнути на його користь заборгованість по заробітній платі.

Ухвалою суду від 12 грудня 2023 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання, крім того витребувані у відповідачі дані про розмір заборгованості по заробітній платі.

До судового засідання позивач та його представник не з`явилися, представник надав заяву про розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача у відзиві на позов зазначив, що відповідач частково визнає позовні вимоги. Позивач звільнений 20.02.2023 року за власним бажанням. В день звільнення працював в 1 зміну. Позивачу в якості сум, що підлягають сплаті нараховано: липень 2021 р. 2730,16 грн, серпень 2021 р. 1298,86 грн, лютий 2023 р. 96441,14, у тому числі заробітна плата 9322,98 грн, 87118,16 грн компенсація за невикористану відпустку. Всього 100470,16 грн, сума вказана після обов`язкових податків та зборів.

Представник відповідача просить позовні вимоги задовольнити частково та стягнути заборгованість у розмірі 100470,16 гривень без відрахування обов`язкових податків та зборів.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився.

Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи.

Частиною 2 статті 247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Позивач працював у ДП «ВК «Краснолиманська» з 01.12.2020 року по 20.02.2023 року.

Відповідно до довідки ДП «ВК «Краснолиманська» від 10.01.2024 року, заборгованість із заробітної плати за період з липня 2021 року склала: липень 2021 року 2730,16 грн, серпень 2021 року 1298,86 грн, лютий 2023 р. 96441,14, у тому числі заробітна плата 9322,98 грн, 87118,16 грн компенсація за невикористану відпустку. Всього 100470,16 грн, сума вказана після обов`язкових податків та зборів.

В день звільнення ОСОБА_1 працював у першу зміну.

У статті 55 Конституції України вказано, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до статті 2 КЗпП працівники мають право, зокрема, на звернення до суду для вирішення трудових спорів незалежно від характеру виконуваної роботи або займаної посади. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею. Кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини (справа «Суханов та Ільченко проти України») «майно» може являти собою «існуюче майно» або засоби, включаючи «право вимоги» відповідно до якого заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» / «правомірне очікування» стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до ст.47 КЗпП роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.

Судом встановлено, що на дату звільнення позивача заборгованість по заробітній платі ОСОБА_1 складала 100470,16 гривень, заборгованість станом на дату розгляду справи не сплачена. Оскільки сума заборгованості нарахована вже за винятком податків та зборів, то саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі. Таким чином, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі гривень 1073,60 копійок.

Керуючись ст.ст. 12-13, 81,141, 259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 47, 116 КЗпП України суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якого діє представник адвокат Трун О.В., до ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» про стягнення заборгованості по заробітній платі, задовольнити.

Стягнути із ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 100470 (сто тисяч чотириста сімдесят) гривень 16 копійок, без утримання з цієї суми обов`язкових податків та зборів.

Стягнути із ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» судовий збір у дохід держави в сумі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги у тридцятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України, а також відповідно до пункту 3 Прикінцевих положень ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ДН № 4119 від 22.03.2019 року.

Відповідач: ДП «ВК «Краснолиманська», , місцезнаходження: м. Родинське, вулиця Перемоги, 9.

Повний текст рішення виготовлено 12 лютого 2024 року.

Суддя Хмельова С.М.