П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року

м. Рівне

Справа № 565/1607/23

Провадження № 22-ц/4815/894/24

Головуючий у Кузнецовському міському суді

Рівненської області: суддя Демчина Т.Ю.

Рішення суду першої інстанції

(вступна і резолютивна частини) проголошено

о 09 год. 56 хв. 08 травня 2024 року в м. Вараш

Рівненської області

Повний текст рішення складено: 21 травня 2024 року

Рівненський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий: Хилевич С.В.

судді: Боймиструк С.В., Гордійчук С.О.

секретар судового засідання: ОСОБА_1

учасники справи:

позивач ОСОБА_2 ;

відповідач ОСОБА_3 ;

за участі: сторін та їх представників адвокатів Семенюк Марії Олександрівни та ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Семенюк Марії Олександрівни на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 травня 2024 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами і визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в:

У вересні 2023 року в суд звернувся ОСОБА_2 через свого представника адвоката Семенюк М. О. з позовом до ОСОБА_3 про звільнення від сплати заборгованості за аліментами і визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Мотивуючи вимоги, зазначалося, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 лютого 2002 року. Від шлюбу вони мають двох дочок:ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання дітей від шлюбу сторін та сина від попереднього шлюбу.

Підставою пред'явлення позову було зменшення розміру аліментів на утримання сина позивача від першого шлюбу, ці аліменти відраховувались до січня 2016 року із заробітної плати ОСОБА_2 . Після цього ОСОБА_3 добровільно відкликала виконавчий лист з виконавчої служби та припинила примусове виконання. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2019 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 березня 2020 року визначено місце проживання дочки ОСОБА_6 разом із батьком ОСОБА_2 . Дочка ОСОБА_5 після досягення 14 років обрала своє місцепроживання разом із батьком. Цим же судовим рішенням аліменти на утримання неповнолітніх дітей стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 , починаючи з 25 листопада 2019 року. У лютому 2020 року після розірвання шлюбу відповідач звернулася до суду за видачею дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів з позивача. Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року видано дублікат виконавчого листа щодо виконання рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року у справі №2-239/09. 14 квітня 2020 року Кузнецовський міський суд Рівненської області видав виконавчий лист (дублікат) №2-239/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дочок в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно на кожну дитину і до досягнення дітьми повноліття. 23 квітня 2020 року ОСОБА_3 повторно подала до органу державної виконавчої служби виконавчий лист у справі № 2-239/09 (дублікат), який за її заявою повернуто стягувачеві 09 жовтня 2020 року.

При поверненні виконавчого документу стягувачеві державним виконавцем було нараховано заборгованість ОСОБА_2 по аліментах на користь ОСОБА_3 у розмірі по 121 168,59 гривень на кожну дитину. Крім того, загальна сума утриманих з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 за період з 01 квітня 2020 року по 30 вересня 2020 року склала 66 144,08 гривень.

Постановою державного виконавця від 13 липня 2023 року за заявою ОСОБА_3 повторно відкрито виконавче провадження і на даний час із заробітної плати ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягується заборгованість по аліментах за період з грудня 2015 року по 01 жовтня 2020 року. Разом з тим діти сторін проживають з позивачем, а відповідач аліментів на їх утримання не сплачує. За період, за який нараховано цю заборгованість, ОСОБА_2 постійно проживав разом з дітьми та ОСОБА_3 , сторони до грудня 2019 року мали спільний бюджет, вели спільне господарство та разом утримували дітей, ОСОБА_3 мала доступ до карткового рахунку позивача, а до липня 2017 року відповідач не працювала та перебувала на його утриманні. Тобто аліментні обов`язки за цей період ОСОБА_2 виконувались добровільно. Нас даний час стягнення заборгованості по аліментах за зазначений у позову час порушує права дітей, оскільки отримані кошти ОСОБА_3 не використовує на їх утримання, діти проживають з позивачем. У позовній заяві представник позивача посилається на те, що обставини стягнення аліментів на даний час змінились, діти проживають разом з ним, а тому на підставі положень ст. 197 СК України, ст. 273 ЦПК України вбачає підстави для задоволення позовних вимог.

З наведених мотивів просив звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами, які стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі по 1/6 частини його заробітку на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року у справі № 2-239/09 за період з 24 грудня 2015 року по 01 жовтня 2020 року, та визнати дублікат виконавчого листа Кузнецовського міського суду Рівненської області з виконання зазначеного судового рішення таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 травня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 задоволено частково.

Звільнено ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах, що стягувались з нього на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1/6 частині його щомісячного заробітку відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року у цивільній справі № 2-239/09, за період з 02 лютого 2016 року по 04 жовтня 2016 року, а також за період з 20 грудня 2019 року по 01 жовтня 2020 року.

У задоволенні іншої частини вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати у розмірі 536, 80 гривень.

На рішення суду представником ОСОБА_2 адвокатом Семенюк М. О. подано апеляційну скаргу, де вказувалося про його незаконність та необгрунтованість, що полягало у неправильному застосуванні норм матеріального права і невідповідності висновків суду обставинам справи.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, вказувалося, що наявність спільного бюджету у сторін, спільне утримання дітей сторонами у справі не є істотною обставиною для звільнення позивача від заборгованості зі сплати аліментів як про це зазначав суд, а тому ці висновки суперечать ст. 197 СК України, оскільки сторони спільно утримували дітей за спільні кошти, що свідчить про добровільне виконання платником аліментів своїх обов`язків. Тому ця обставина має істотне значення у у розумінні цієї статті.

Вважає, що твердження про ненадання доказів позивачем про те, що він добровільно виконав рішення по утриманню дітей, не відповідають обставинам справи, адже судом було встановлено, що в спірний період з грудня 2015 року по 20 грудня 2019 року діти перебували на спільному утриманні сторін, однією сім`єю проживали в одній квартирі. Позивач мав стабільну заробітну плату, у зв`язку з чим відповідач не пред`являла повторно виконавчий лист для примусового стягнення аліментів та мала вільний доступ до його коштів. Крім того, у спірний період в ОСОБА_3 певний час доходів не було взагалі, а іноді - їх розмір був невеликим, що підтверджується відповідною довідкою ОК-7. Наголошує, що судовим рішенням від 03 червня 2009 року встановлено лише, що ОСОБА_2 визнає стягнення з нього аліментів на утримання дочок, проте цим рішенням не встановлювалися обставини спільного бюджету та спільного проживання сторін.

З викладених підстав просить оскаржуване рішення в частині відмови у позові скасувати та постановити нове рішення, яким

- звільнити ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами, що стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання дітей ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у розмірі по 1/6 частині його заробітку на кожну дитину на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року у справі № 2-239/09 за період з 24 грудня 2015 року по 01 лютого 2016 року та за період з 05 жовтня 2016 року по 19 грудня 2019 року;

- визнати виконавчий лист (дублікат) №2-239/09, виданий Кузнецовським міським судом Рівненської області на виконання рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року у справі № 2-239/09, таким, що не підлягає виконанню.

У поданому відзиві ОСОБА_3 зазначала, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними і необґрунтованими, зводяться виключно до суб`єктивної переоцінки обставин справи та доказів, а тому на увагу не заслуговують. У зв`язку з цим просила залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі і з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та доводи заявника, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Як з`ясовано судом, з 23 лютого 2002 року по 24 грудня 2019 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

Під час перебування у шлюбі у сторін народилися двоє дітей, а саме: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 26 жовтня 2007 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини його щомісячного заробітку.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року у справі № 2-239/09 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини його щомісячного заробітку, а також змінено розмір аліментів, що стягуються з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 1/4 на 1/6 частину його щомісячного заробітку (а.с. 5-6).

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 березня 2020 року у справі №565/1888/19 визначено місце проживання ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з батьком - ОСОБА_2 . Цим же рішенням з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі по 1 200 гривень на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи з 25 листопада 2019 року. З судового рішення вбачається, що у задоволенні вимоги ОСОБА_2 про визначення місця проживання з ним неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовлено у зв`язку з досягненням дитиною на момент вирішення справи чотирнадцятирічного віку, з досягненням якого закон пов`язує виникнення у дитини права самостійно вирішувати питання проживання з кимось з батьків (а.с. 7-9).

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 вересня 2020 року у справі №565/584/20 ОСОБА_2 звільнено від сплати аліментів, які стягуються на користь ОСОБА_3 на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі по 1/6 частині щомісячного заробітку (доходу) на кожну дитину, на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року у справі № 2-239/09 (а.с. 10).

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2020 у справі № 2-239/09 задоволено заяву ОСОБА_3 та видано їй дублікат виконавчого листа з виконання рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року у цивільній справі № 2-239/09 за первісним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_9 про зменшення розміру аліментів, зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, у частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,, та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11).

Постановою старшого державного виконавця Вараського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Довгаль В.В. від 09 жовтня 2020 року у виконавчому провадженні ВП № 61851486 дублікат виконавчого листа у цивільній справі № 2-239/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , повернуто стягувачеві ОСОБА_3 на підставі її заяви. У постанові зазначено, що борг станом на 09 жовтня 2020 року складає 121 168, 59 гривень (а.с. 12).

З довідки ВП "Рівненська АЕС"ДП НАЕК "Енергоатом"№ 2188 від 07 вересня 2023 року видно, що у виконавчому провадженні ВП № 61851486 відповідно до постанови державної виконавчої служби від 23 квітня 2020 року ОСОБА_2 нараховано заборгованість по аліментах на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7 у розмірі 16,67 % та дочки ОСОБА_8 у розмірі 16,67 % за період з грудня 2015 року по березень 2020 року включно у сукупному розмірі по 132 188, 20 гривень на утримання кожної дитини (а.с. 13).

Довідкою ВП ВП "Рівненська АЕС"ДП НАЕК "Енергоатом"№ 2189 від 07 вересня 2023 року встановлено, що за період з квітня 2020 по вересень 2020 включно із заробітної плати ОСОБА_2 утримувались аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_7 у розмірі 16,67 % та дочки ОСОБА_8 у розмірі 16,67 %, за цей період утримано аліментів у сукупному розмірі по 22052 гривні 43 копійки на утримання кожної дитини; крім того, існує по 11 019, 61 гривень заборгованості по аліментах за попередній період (а.с. 14).

З інформації про виконавче провадження від 22 серпня 2023 року вбачається, що 13 липня 2023 виконавчий лист (дублікат) Кузнецовського міського суду Рівненської області від 14 квітня 2020 року № 2-239/09 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , 02 липня 2008 року, повторно надійшов до органу державної виконавчої служби і постановою від 13 липня 2023 року за ним відкрито виконавче провадження № 72249909 (а.с. 15).

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Зазначеними судовими рішеннями, які набрали законної сили, встановлено наступні обставини, що мають значення для вирішення даної справи.

З рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року видно, що у цивільній справі № 2-239/09 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_9 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а також на користь ОСОБА_3 на утримання дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_3 пред`явила зустрічний позов про стягнення з ОСОБА_2 на її користь також аліментів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . При цьому під час розгляду справи ОСОБА_2 визнав в повному обсязі вимоги зустрічного позову ОСОБА_3 . Також у даній справі судом встановлено, а ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , не оспорювалось, що незважаючи на перебування сторін у шлюбі, діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 на момент ухвалення судового рішення перебували на утриманні матері ОСОБА_3 (а.с.5)

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 25 березня 2020 у цивільній справі № 565/1888/19 встановлено, що з 20 грудня 2019 року ОСОБА_2 разом зі дітьми - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , а з 20 січня 2020 року - за адресою: АДРЕСА_2 . При цьому ОСОБА_3 протягом наведенного часу проживала окремо від них (а.с. 7-8).

З ухвали Кузнецовського міського суду Рівненської області від 13 лютого 2020 року у справі № 2-239/09, видно, що під час розгляду заяви ОСОБА_3 про видачу дубліката виконавчого листа з письмової інформації Вараського міського відділу державної виконавчої служби № 10375 від 10 грудня 2019 року встановлено, що 02 лютого 2016 року виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , 02 липня 2008 року, було завершено згідно з п. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження"(у зв`язку з поверненням виконавчого документа на письмову вимогу стягувача). Тобто вказаною ухвалою визнано, що виконавчий лист повернутий стягувачці ОСОБА_3 на підставі постанови державного виконавця від 02 лютого 2016 року (а.с.11).

Оскаржуваним рішенням встановлено, що сторони протягом часу з 23 лютого 2002 року і до розірвання шлюбу у грудні 2019 року проживали в одному житлі однією сім`єю, перебували у шлюбі, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, спільно виховували дітей та утримували їх. Ці ж обставини встановлено і попередніми судовими рішеннями, а також показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_13 . При цьому ОСОБА_2 та ОСОБА_3 припинили проживати разом 20 грудня 2019 року, а діти - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з цього часу проживають разом з батьком - ОСОБА_2 , окремо від матері - ОСОБА_3 (а.с. 232).

Згідно із ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. ст. 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 1-3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.

Зазначена норма підлягає застосуванню у випадках, коли боржнику у виконавчому провадженні про стягнення аліментів обґрунтовано нараховано заборгованість, проте несплата (несвоєчасна сплата) аліментів мала місце у зв`язку з тяжкою хворобою боржника або іншими обставинами, що впливають на його здатність своєчасно та у повному обсязі сплачувати аліменти.

Згідно із ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд першої інстанції правильно врахував, що встановлені обставини про те, що за період з грудня 2015 року по 20 грудня 2019 року, коли сторони проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно брали участь у вихованні та утриманні дітей, не можуть бути підставою для звільнення боржника у виконавчому провадженні від заборгованості по аліментах на підставі ч. 2 ст. 197 СК України. На час ухвалення судом рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання дочок їх батьки також проживали разом, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, проте не оспорювали ту обставину, що діти перебували на утриманні ОСОБА_3 , у зв`язку з чим ОСОБА_2 не заперечував проти вимог про стягнення з нього аліментів, що відображено у рішенні Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року.

Тобто обставин, які б у розумінні ч. 2 ст. 197 СК України мали істотне значення та впливали на звільнення ОСОБА_2 від сплати заборгованості за аліментами за період з грудня 2015 року по 20 грудня 2019 року, позивачем суду не надано і відповідними доказами не підтверджено.

Також обгрунтовано звернуто увагу на те, що позивачем не подано до суду також доказів на підтвердження того, що після повторного пред`явлення ОСОБА_3 . виконавчого листа про стягнення аліментів до виконання ОСОБА_2 надавав державному виконавцю докази добровільного виконання судового рішення про стягнення аліментів за період з грудня 2015 року по 20 грудня 2019 року та чи звертався до державного виконавця або суду в порядку ч. 3 ст. 195 СК України з приводу обчислення заборгованості по аліментах.

Зважаючи на це, колегія суддів погоджується з висновком суду попередньої інстанції про те, що ОСОБА_2 не доведено необхідних умов для застосування ч. 2 ст. 197 СК України (тяжкої хвороби або іншої обставини, що має істотне значення), а також не доведено, що у період з грудня 2015 року по 20 грудня 2019 року він добровільно надавав утримання неповнолітнім дітям у обсязі, визначеному судовим рішенням про стягнення аліментів. При цьому судом враховано, що показання свідків не можуть бути достатньою підставою для протилежного висновку, адже йшлося про тривалий період часу - чотири роки та потребу у регулярних витратах, у той час як допитані свідки назвали відомі їм вибіркові та поодинокі випадки придбання дітям необхідних речей кожним з батьків.

Отже, доводи представника заявника адвоката Семенюк М. О. про те, що ОСОБА_2 добровільно виконав свої зобов`язання щодо сплати аліментів на утримання спільних з ОСОБА_3 дочок будь-якими належними та допустимими доказами не підтверджено.

Оскільки суд дійшов висновку про існування обов`язку боржника ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2-239/09 щодо погашення заборгованості по аліментах за період з 05 жовтня 2016 року по 19 грудня 2019 року, правові підстави для визнання цього виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

Рішення суду першої інстанції в частині звільнення ОСОБА_2 від сплати заборгованості по аліментах, що стягувались з нього на користь ОСОБА_3 на утримання дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно до рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 03 червня 2009 року у цивільній справі № 2-239/09, за період з 02 лютого 2016 року по 04 жовтня 2016 року, а також за період з 20 грудня 2019 року по 01 жовтня 2020 року, заявником не оскаржується, тому в силу принципу диспозитовності судом апеляційної інстанції не перевіряється.

Згідно з абз. 1 ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильне застосування норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Однак будь-яких фактів з цього приводу заявником надано не було, а апеляційним судом не було здобуто.

Підставою для залишення оскаржуваного рішення без змін відповідно до ст. 375 ЦПК України є додержання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при його ухваленні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Семенюк Марії Олександрівни залишити без задоволення, а рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 08 травня 2024 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 27 серпня 2024 року.

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: С.В.Боймиструк

С.О.Гордійчук