УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Степановій Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прилуцької Валерії Анатоліївни, заінтересована особа ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся в суд зі скаргою на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прилуцької В.А., заінтересована особа ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивує тим, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2012 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою від 09 червня 2012 року у розмірі 9000 доларів США, що в еквіваленті становить 71937 гривень, судовий збір у сумі 719 гривень 37 копійок.

На виконання зазначеного заочного рішення суду Солом`янським районним судом м. Києва 13 червня 2013 року видано виконавчий лист, який було пред`явлено до примусового виконання до ВДВС Солом`янського районного управління юстиції.

Державним виконавцем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 було вчинено ряд виконавчих дій та стягнуто з боржника на користь стягувача 71937 гривень, тобто здійснено стягнення на загальну суму 2941 долар 75 центів США.

Постановою старшого державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Саковича С.Ю. від 08 січня 2019 року виконавче провадження № НОМЕР_1 було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2022 року визнано незаконною та скасовано постанову старшого державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Саковича С.Ю. від 08 січня 2019 року.

У зв`язку з цим, постановою старшого державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Ященко Т.О. від 02 серпня 2022 року скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 21 січня 2019 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Після поновлення виконавчого провадження державним виконавцем вчинялись виконавчі дії щодо стягнення з боржника грошових коштів, у результаті чого на користь стягувача було перераховано грошові кошти в сумі 24782 гривні 54 копійки, тобто додатково здійснено стягнення заборгованості у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на загальну суму 620 доларів США.

02 травня 2024 року він отримав постанову державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Прилуцької В.А. від 18 квітня 2024 року про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.

Вважає зазначену постанову неправомірною та такою, що порушує його права.

Вбачається, що розмір стягнутої з боржника заборгованості станом на 18 квітня 2024 року становив 3561 долар 75 центів США, що є лише частковим виконанням державним виконавцем виконавчого документа.

Таким чином, державний виконавець не мав законних підстав виносити постанову про закінчення виконавчого провадження.

Просить суд визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Прилуцької В.А. від 18 квітня 2024 року про закінчення виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Представник скаржника у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити.

Представник Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу у відсутність представника відділу та відмовити у задоволенні скарги у повному обсязі.

Заінтересована особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 27 грудня 2012 року задоволено частково позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за розпискою від 09 червня 2012 року у розмірі 9000 доларів США, що в еквіваленті становить 71937 гривень, судовий збір у сумі 719 гривень 37 копійок.

На виконання зазначеного заочного рішення суду Солом`янським районним судом м. Києва 13 червня 2013 року видано виконавчий лист, який було пред`явлено до примусового виконання до ВДВС Солом`янського районного управління юстиції.

Державним виконавцем в межах виконавчого провадження № НОМЕР_1 було вчинено ряд виконавчих дій та стягнуто з боржника на користь стягувача 71937 гривень, тобто здійснено стягнення на загальну суму 2941 долар 75 центів США.

Постановою старшого державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Саковича С.Ю. від 08 січня 2019 року виконавче провадження № НОМЕР_1 було закінчено на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку з фактичним виконанням у повному обсязі рішення суду.

Постановою Київського апеляційного суду від 24 січня 2022 року визнано незаконною та скасовано постанову старшого державного виконавця Солом`янського районного ВДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Саковича С.Ю. від 08 січня 2019 року.

У зв`язку з цим, постановою старшого державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Ященко Т.О. від 02 серпня 2022 року скасовано документ «Постанова про закінчення виконавчого провадження» від 21 січня 2019 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1.

Після поновлення виконавчого провадження державним виконавцем вчинялись виконавчі дії щодо стягнення з боржника грошових коштів, у результаті чого на користь стягувача було перераховано грошові кошти в сумі 24782 гривні 54 копійки, тобто додатково здійснено стягнення заборгованості у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 на загальну суму 620 доларів США.

02 травня 2024 року скаржник отримав постанову державного виконавця Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) Прилуцької В.А. від 18 квітня 2024 року про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення суду.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Підставою для закриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 було фактичне повне виконання рішення згідно з виконавчим документом.

Скаржник зазначає, що за період з березня по квітень 2024 року боржником на розрахунковий рахунок Солом`янського ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) було перераховано грошові кошти у загальній сумі 113758 гривень 72 копійок. Зазначене підтверджується платіжними інструкціями, які містяться в матеріалах виконавчого провадження (а.с. 55-173).

Разом з тим, за вказаний період Солом`янським ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) було перераховано стягувачу лише 24782 гривні 54 копійки.

З виконавчого листа (дублікат), виданого29 січня 2024 року Солом`янським районним судом м. Києва вбачається, що сума заборгованості ОСОБА_2 становить 9000 доларів США (а.с. 9).

Особливості звернення стягнення на кошти боржника в іноземній валюті та виконання рішень при обчисленні боргу в іноземній валюті визначені у ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частин 3, 5 цієї статті у разі обчислення суми боргу в іноземній валюті виконавець у результаті виявлення у боржника коштів у відповідній валюті стягує такі кошти на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця для їх подальшого перерахування стягувачу. У разі виявлення коштів у гривнях чи іншій валюті виконавець за правилами, встановленими частинами першою і другою цієї статті, дає доручення про купівлю відповідної валюти та перерахування її на валютний рахунок органу державної виконавчої служби, а приватний виконавець - на відповідний рахунок приватного виконавця.

Витрати у зв`язку з валюто обмінними фінансовими операціями та інші витрати, пов`язані з перерахуванням коштів, покладаються на боржника.

Відповідно до ст. 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня.

Статтею 192 ЦК України визначено, що гривня є законним платіжним засобом на території України. Іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 524 ЦК України грошовим визнається зобов`язання, виражене у грошовій одиниці України - гривні, проте в договорі сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті.

Загальні положення виконання грошового зобов`язання закріплені у ст. 533 ЦК України, зокрема: грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях; якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом; використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

У ч. 3 ст. 533 ЦК України визначено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 761/12665/14-ц, від 16 січня 2019 року у справах № 373/2054/16-ц, № 464/3790/16-ц та № 373/2054/16-ц вказала на те, що у разі ухвалення судом рішення про стягнення боргу в іноземній валюті стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, визначена судовим рішенням, а не її еквівалент у гривні. Перерахування суми у національній валюті України за офіційним курсом Національного банку України не вважається належним виконанням.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03 листопада 2021 року у справі № 303/6057/17.

Державний виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення, на виконання якого було видано виконавчий лист.

Таким чином, підставою закінчення виконавчого провадження відповідно до положень п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є факт виконання рішення суду у повному обсязі та у спосіб, зазначений у відповідному виконавчому документі.

При цьому перед прийняттям постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець зобов`язаний встановити факт виконання відповідного рішення боржником, зокрема, шляхом отримання від боржника доказів його виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 01 жовтня 2020 року у справі № 914/3703/15, від 16 січня 2021 року у справі № 910/4071/17.

З виконавчого листа вбачається, що рішенням суду заборгованість визначена в іноземній валюті, а еквівалент у гривні лише зазначений. Таким чином, враховуючи, що сума боргу визначена в іноземній валюті, стягувачу має бути перерахована саме іноземна валюта, а сплата боргу у розмірі гривневого еквіваленту через кілька років після ухвалення рішення не вважається належним виконанням.

Вбачається, що докази на підтвердження погашення боржником заборгованості за виконавчим листом у повному обсязі відсутні.

За таких обставин, оскаржувана постанова про закінчення виконавчого провадження не відповідає вимогам закону та обмежує права стягувача.

З огляду на наведене, проаналізувавши надані докази, суд вважає, скарга підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, статтями 39, 49 Закону України «Про виконавче провадження», статтями 192, 524, 533 ЦК України, ст. 99 Конституції України, суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Прилуцької Валерії Анатоліївни, заінтересована особа ОСОБА_2 задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу Солом`янського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вжити дій щодо скасування постанови про закінчення виконавчого провадження від 18 квітня 2024 року у виконавчому провадженні № НОМЕР_1 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2609/23087/12, виданого 13 червня 2013 року Солом`янським районним судом м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повна ухвала складена 26 серпня 2024 року.

Суддя: