Справа № 930/2103/23
Провадження № 2/930/67/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.02.2024 року Немирівський районний суд

Вінницької області

в складі : головуючого - судді Науменка С.М.

за участю секретаря судового засідання Андрущак Л.П.

учасників справи: відповідача ОСОБА_1

розглянувши в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в м. Немирів цивільну справу № 930/2103/23 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу ,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 28 квітня 2018 року та зареєстрований Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 138.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 28.04.2018 уклав шлюб з відповідачкою. Від даного шлюбу у них народилася дитина: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказує на те, що спільне життя з відповідачкою не склалось. На сьогоднішній час фактичні шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Оскільки сторони не мають намір в подальшому проживати разом як чоловік та дружина позивач вважає спільне життя з його дружиною неможливим та спросить суд їх розлучити.

Ухвалою від 03.08.2023 в зазначеній справі відкрито провадження та постановлено розглядати дану справу в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін 28.08.2023. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подачі відзиву на позовну заяву. Також позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

15.08.2023 року відповідачка надіслала відзив на позовну заяву, в якому зазначила що не визнає позовні вимоги, вважає що між нею та позивачем можливе примирення і воно обов`язково має відбутися оскільки вони мають малолітню дитину, яка повинна рости в повній сім`ї. Всі труднощі, які є в них на даний час, носять виключно тимчасовий характер, вказує, що кохає свого чоловіка і прагне зберегти з ним сім`ю. Зазначає, що їх примирення не буде суперечити моральним засадам суспільства, а навпаки буде мати позитивні наслідки для їх спільної дитини та для кожного з них.

28.08.2023 року сторонам у справі був наданий строк для примирення за клопотанням відповідачки строком на три місяці.

28.11.2023 року провадження у справі було поновлено та продовжено розгляд справи у порядку спрощеного провадження.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд шлюб між сторонами розірвати.

Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, зазначала, що має намір зберегти сім`ю, на її думку непорозуміння, які виникли між нею та позивачем, є тимчасовими, на вирішення яких потрібен час. Заперечує щодо розірвання шлюбу.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , сторони по справі з 28 квітня 2018 року перебувають у шлюбі, що зареєстрований Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 138 (а.с.5).

Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 (а.с.6).

Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Позивач скористався даним правом та звернувся до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу, наданий судом строк для примирення позитивних результатів не дав, примирення не відбулось, просить вирішити спір відповідно до закону.

Суд вважає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачкою.

Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як роз`яснено у п.10 Постанови ПленумуВерховного СудуУкраїни від 21грудня 2007року за№11«Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Згідно ст. 3 Сімейного Кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Із наданих пояснень позивача вбачається, що наданий судом сторонам трьох місячний строк на примирення позитивного результату не дав, сторони не примирилися, сім`я не відновилася, позивач наполягає на розірванні шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до норм сімейного законодавства, добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз», підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

Судом було встановлено, що причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося та припинено. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.

Встановивши, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, примирення подружжя є неможливим, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і не відповідає інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і тому може бути розірваним. Відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Таким чином, суд, оцінивши докази в їх сукупності, вважає за необхідне задовольнити позов, розірвавши шлюб між сторонами по справі.

Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

У зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимог про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд, керуючись принципом диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у ст. 13 ЦПК України, не вирішує питання про розподіл судових витрат згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст. 258,259,263,264,265,279ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований 28 квітня 2018 року Уманським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Уманському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом № 138.

Шлюб вважати розірваним з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Немирівського

районного суду: С.М.Науменко