ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

29 січня 2024 року

м. Харків

справа № 638/14559/19

провадження № 22ц/818/1015/24

провадження № 22ц/818/1016/24

Харківський апеляційний суд в складі судді Бурлака І.В., перевіривши відповідність вимогам закону апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2019 року в складі судді Грищенко І.О. та ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 січня 2020 року в складі судді Грищенко І.О. по справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про знесення самочинно збудованого нерухомого майна

в с т а н о в и в:

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2019 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 січня 2020 року заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову - задоволено.

На вказані ухвали суду 11 січня 2024 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу.

Ухвалою судді Харківського апеляційного суду від 16 січня 2024 року витребувано зазначену справу з суду першої інстанції.

Справа надійщла до суду апеляційної інстанції 23 січня 2024 року.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 міститься клопотання про поновлення строку, мотивоване тим, що про підстави скасування заходів забезпечення позову у зв`язку з залишенням позову ОСОБА_2 без розгляду ухвалою суду від 06 грудня 2023 року йому стало відомо лише 28 грудня 2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Однак, апеляційне провадження по справі не може бути відкрито з наступних підстав.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 358 ЦПК України передбачено, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Як вбачається з матеріалів справи оскаржувані ухвали постановлені 11 жовтня 2019 року та 14 січня 2020 року.

ОСОБА_1 достеменно обізнаний про оскаржувані ухвали, адже його представники ознайомлювались з матеріалами справи 04 березня 2020 року (а.с. 171 том 1), 08 лютого 2021 року (а.с. 108 том 2), 08 квітня 2021 року (а.с. 140 том 2), 20 квітня 2021 року (обкладинка том 1). Крім того, 25 березня 2021 року ОСОБА_1 подавав до суду першої інстанції клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою від 14 січня 2020 року.

Однак, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу лише 11 січня 2024 року, тобто з пропуском строку більш як на чотири роки з дня складання повних текстів ухвал.

Посилання ОСОБА_1 на те, що про підстави скасування заходів забезпечення позову у зв`язку з залишенням позову ОСОБА_2 без розгляду йому стало відомо лише 28 грудня 2023 року з Єдиного державного реєстру судових рішень, не можуть бути визнані поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження ухвал суду про забезпечення позову від 11 жовтня 2019 року та 14 січня 2020 року, оскільки не свідчать про наявність у нього об`єктивних перешкод у подачі апеляційної скарги протягом передбаченого законом строку. Фактично в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення строку ОСОБА_1 посилається на наявність у нього підстав для звернення до суду першої інстанції з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, а не на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження ухвал.

Отже, оскільки ОСОБА_1 пропущений строк на оскарження ухвал суду більш як на рік з дня складення їх повного тексту, наведені ним підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження не можуть бути визнані поважними. Викладені апелянтом мотиви не є підставою для відкриття апеляційного провадження у справі за апеляційною скаргою з пропуском річного строку.

При цьому, ОСОБА_1 не наведено інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження та обставин щодо пропуску строку, за якими він був позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подачі апеляційної скарги, які б могли свідчити про наявність особливих і непереборних обставин, за яких заявник не подав апеляційну скаргу у передбачений законом строк та які б виправдали пропуск строку значної тривалості (більше 1 року).

Апеляційна скарга не містить посилань на наявність обставин непереборної сили, що зумовили пропуск строку на апеляційне оскарження, а також на неповідомлення судом про розгляд справи.

Зазначене свідчить про відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, який пропущений ОСОБА_1 на строк більше одного року з дня складення повного тексту судового рішення, та можливість застосування частини 2 статті 358 ЦПК України.

Оскільки ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу після спливу присічного річного строку, тому апелянту необхідно довести суду апеляційної інстанції обставини, передбачені пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, за наявності яких у цьому випадку строк на апеляційне оскарження може бути поновлений.

Відповідно до частини 3 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 129 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Застосування подібних за змістом норм відповідатиме складовим права на доступ до суду, передбаченим статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як в частині права на перегляд судового рішення, яке гарантоване апелянту, так і принципу «res judicata», тобто принципу остаточності рішення, яке гарантоване сторонам, при яких лише за наявності поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження може бути переглянуте остаточне судове рішення, що забезпечить баланс прав учасників процесу.

Враховуючи викладене, вважаю за необхідне залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без руху для надання заяви про поновлення строку з обґрунтуванням причин пропуску річного строку, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, з наданням відповідних доказів щодо цього.

Для вчинення апелянтом вказаних дій слід надати строк 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Керуючись ст.ст.185, 356, 357 ЦПК України

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 11 жовтня 2019 року в складі судді Грищенко І.О. та ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 14 січня 2020 року в складі судді Грищенко І.О. по справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Інспекція державного архітектурно - будівельного контролю департаменту територіального контролю Харківської міської ради, Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області про знесення самочинно збудованого нерухомого майна- залишити без руху.

Встановити ОСОБА_1 строк 10 днів для надання заяви про поновлення строку з обґрунтуванням причин пропуску річного строку, передбачених пунктами 1, 2 частини другої статті 358 ЦПК України, з наданням відповідних доказів щодо цього з дня отримання копії цієї ухвали та роз`яснити, що у разі невиконання у встановлений строк вищевказаних вимог у відкритті апеляційного провадження буде відмовлено.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили негайно з дня її підписання, касаційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Бурлака