Справа № 346/1431/24
Провадження № 2-з/346/21/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2024 р.м. Коломия Івано - Франківської області

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області, у складі головуючого судді Коваленка Д.С., розглядаючи заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 , через адвоката Голіней Лілії Дмитрівну, звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 .

21.08.2024р. ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом заборони позивачу вчиняти певні дії. Зокрема, користуватись речами та переміщати речі, які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1 , і які є її власністю, як в межах квартири, так і за її межами.

Частиною 1 статті 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. А статтею 150 ЦПК України встановлено, що позов забезпечується, серед іншого, і забороною вчиняти певні дії, і забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору.

ОСОБА_3 являється відповідачем у даній цивільній справі, тобто учасником справи та просить забезпечити позов ОСОБА_2 одним з передбачених статтею 150 ЦПК України заходів забезпечення позову. А тому її заява підлягає розгляду по суті.

Частиною 2 статті 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, однак якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити:

- виконання рішення суду, або

- ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду,

- а також з інших підстав, визначених законом.

У своїй ОСОБА_4 зазначила, що позивач не очікуючи вирішення справи по суті щодо визначення порядку користування квартирою (тобто, виділення йому та їй конкретних кімнат у квартирі для особистого користування кожного та кімнат для спільного користування ними) почав самовільно переміщати речі, які належать тільки їй. Ба більше, у кімнаті № НОМЕР_1 врізав дверний замок і закрив у цій кімнаті належні їй речі. І тому, позивачу слід заборонити користуватись речами та переміщати речі, які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1 , і які є її власністю, як в межах квартири, так і за її межами. А невжиття таких дій, на її думку, у подальшому може ускладнити виконання судового рішення в натурі та ускладнити поновлення її прав та законних інтересів, як сторони по справі.

Однак, в силу ч.2 ст.149 ЦПК України заходи забезпечення позову не можуть застосовуватись якщо існує вірогідність істотного ускладнення поновлення прав та законних інтересів відповідача по справі. Заходи забезпечення позову мають інше призначення, вони стсоуються позивача. Тому суд не бачить підстав для вжиття такого заходу забезпечення позову як зобов`язання позивача вчинити певні дії, зокрема заборонити користуватись речами та переміщати речі, які знаходяться в квартирі АДРЕСА_1 , і які є її власністю, як в межах квартири, так і за її межами. Позаяк такий захід забезпечення позову, як вказує сама відповідачка (а також вбачається із самої його суті та його обгрунтування) вона хоче вжити для захисту саме своїх прав та законних інтересів, які стосуються рухомих речей, але у цій справі вона не являється позивачем і позоввні вимоги стосуються нерухомої речі. А будь-яких відомостей про те, що заява відповідаки про забезпечення позову є її заявою про забезпечення саме її, хай навіть майбутнього позову, не має. А заходи забезпечення позову, як вже зазначив суд, в силу ч.2 ст.149 ЦПК України можуть бути застосовані судом тільки якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів саме позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а не відповідача у справі.

Проте, за положеннями ч.2 ст.149 ЦПК України заходи забезпечення позову допускаються також якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду. А заява ОСОБА_5 за якою вона просить заборонити позивачу вчиняти певні дії, також обгрунтована тим, що позивач у кімнаті №5 врізав дверний замок і закрив у цій кімнаті належні їй речі, однак згідно позовних вимог позивача, він тільки просить виділити йому у користування вказану кімнату, проте суд ще не вирішив справу і його позов ще не задоволено, а за рішенням суду, яке набрало законної сили і на яке посилається сам відповідач, квартира належить на праві спільної часткової власності їм обом. Тобто, він вчинив самоуправство.

Дійсно, ОСОБА_2 , через адвоката Голіней Лілії Дмитрівну, звернувся до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області із позовною заявою до ОСОБА_1 про встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 . І зокрема, він просить виділити тільки йому у користування житлову кімнату №5 (а.с.1-2). Але суд дійсно, ще не розглянув його позов і рішення по суті позову не прийнято (а.с.1-79). А відомості про те, що позивач (без згоди відповідачки, як співвласниці квартири) вже вчинив дії, спрямовані на фактичне задоволення його позову (а.с.81), тобто самостійно, без згоди відповідачки, виділив тільки собі у особисте користування житлову кімнату №5, оскільки встановив замок на дверях і їх зачинив, без рішення суду про виділення позивачу в особисте користування кімнати №5, суд не може розцінювати інакше, як дії, спрямовані на ускладнення виконання рішення суду про встановлення порядку користування квартирою, якщо суд ухвалюючи рішення у даній цивільній справі вирішить виділити кімнату №5 не позивачу, а відповідачу чи дитині, яка також проживає у цій квартирі, і права на яку, ще підлягають визначенню.

Як вже вказувалось, за положеннями ч.2 ст.149 ЦПК України заходи забезпечення позову допускаються також якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду. Тому враховуючи вказані дії позивача суд не має сумнівів у тому, що у даній конкретній ситуації невжиття судом такого заходу забезпечення позову як заборона відповідачу вчиняти будь-які дії, спрямовані на виділ у своє володіння або користування будь-яких приміщень у квартирі АДРЕСА_2 та заборони створювати будь-які перешкоди у володінні та користуванні цими приміщеннями іншими особами, які проживають у цій квартирі, дійно може істотно ускладнити виконання рішення суду у даній цивільній справі. І тому заява відповідачки про забезпечення позову підлягає задоволенню, однак частково.

Підстав для застосування зустрічного забезпечення, суд не бачить.

Таким чином, керуючись статтями 1-18,23,27,30,33,34,149-154,351-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову - задовольнити частково.

Заборонити ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП: НОМЕР_2 ; зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3 ) вчиняти будь-які дії, спрямовані на виділ у своє особисте володіння або користування будь-яких приміщень у квартирі АДРЕСА_1 , а також заборонити йому створення будь-яких перешкод у володінні та користуванні цими приміщеннями будь-якими іншими особами, які проживають у цій квартирі ( ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ).

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Івано-Франківського апеляційного суду через Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Коваленко Д. С.