ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року

м. Черкаси

Справа № 712/6091/23
Провадження № 22-ц/821/1669/24
Категорія: 305010900

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої: Карпенко О.В.

суддів: Василенко Л.І., Новікова О.М.

за участю секретаря: Мунтян К.С.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група»,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 серпня 2024року (ухваленого під головуванням судді Пироженко В.Д. в приміщенні Соснівського районного суду м. Черкаси, повний текст рішення складено 30 серпня 2024 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування,-

в с т а н о в и в :

Короткий зміст позовних вимог

19 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування.

В обґрунтування заявлених позовних вимог посилається на те, що 29.12.2022 року в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги, 20, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та транспортного засобу ВАЗ 21101 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого належний останньому транспортний засіб зазнав технічних ушкоджень.

У відповідності до складеного на місці ДТП європротоколу, вину в скоєнні ДТП визнав водій NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Відповідальність водія NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Позивач вказує, що ПрАТ «СК «Українська страхова група» листом від 27.01.2023 року відмовила у виплаті страхового відшкодування на його користь, обґрунтовуючи тим, що ніби - то учасниками ДТП були надані не вірні обставини ДТП, з метою привласнення страхового відшкодування, оскільки за результатами висновку експерта від 21.03.2023 року № 000543/01 транспортний засіб ВАЗ 21101 д.н.з НОМЕР_2 отримав наявні пошкодження в іншому місці за інших обставин.

Позивач вважає таку відмову безпідставною, оскільки наявність дорожньо-транспортної пригоди підтверджена належними доказами, зокрема європротоколом, всі обставини ДТП зафіксовані, а тому відмова від сплати страхового відшкодування суперечить меті інституту страхування та грубо порушує права позивача, як потерпілої внаслідок ДТП особи.

З метою визначення нанесеного йому матеріального збитку, він звернувся до СОД ОСОБА_3 , в результаті чого останнім було проведено автотоварознавче дослідження та складено звіт А03-28 від 25.04.2023 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнта зносу, складає 46 468,09 грн.

Враховуючи наведене, позивач ОСОБА_1 просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача матеріальну шкоду в сумі 46 468,09 грн, 4 000,00 грн витрат на автотоварознавче дослідження та понесені судові витрати.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 серпня 2024 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ПрАТ «Страхова компанія «Українська страхова група» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування в сумі 35 475,65 грн, та понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 819,63, а всього 36 295,28 грн.

В іншій частині позову - відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що суд вважав, що учасники дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 29.12.2022, скористалися правом складання європротоколу і відповідний протокол був наданий позивачем до ПАТ «СК «Українська страхова група». Водії погодили у протоколі, що механічні пошкодження автомобілю марки ВАЗ 21101 заподіяні внаслідок неправомірних дій водія автомобіля NISSAN LEAF; при цьому, суд відхилив доводи відповідача про те, що ДТП не є страховим випадком згідно висновку експерта.

Вирішуючи спір в частині розміру страхового випадку, суд прийняв до уваги як належний та допустимий доказ щодо суми відшкодування шкоди висновок судового експерта ОСОБА_4 , відповідно до висновку № 101 від 11.07.2023 року, вартість матеріального збитку становить 38 191,75 грн з 20% ПДВ, та дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі, поданій 12 вересня 2024 року через засоби поштового зв`язку, ПрАТ «СК «Українська страхова група», вважаючи оскаржуване рішення суду першої інстанції незаконним, необгрунтованим, прийнятим із неповним встановленням обставин справи, які мають значення для справи, при неправильному застосуванні норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просило скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 серпня 2024 року та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга, зокрема, мотивована тим, що обов`язок щодо визначення чи є заявлений випадок страховим, лежить виключно на ПрАТ «СК «Українська страхова група», а не на учасниках події.

Вказує, що у зв`язку з виникненням у відповідача сумнівів щодо обставин та механізму пригоди, страхова компанія звернулась до ТОВ «Українські незалежні судові експертизи» з замовленням провести транспортно-трасологічне експертне дослідження, за результатами якого було отримано висновок експерта № 000543/01 від 23.01.2023, який суд безпідставно не взяв до уваги як доказ і який прямо вказує, що наявні пошкодження автомобіль ВАЗ-21101 отримав в іншому місці та за інших підстав ніж ті, які вказали водії, причетні до виниклої ДТП.

На думку скаржника у страховика відсутні підстави для виплати страхового відшкодування позивачу.

Відзив на апеляційну скаргу

У відзиві на апеляційну скаргу, який надійшов до Черкаського апеляційного суду 17 жовтня 2024 року, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , вважаючи доводи апеляційної скарги необгрунтованими, посилаючись на те, що висновок експерта від 23.01.2023 не є належним та допустим доказом в даній справі, просив рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28.08.2024 залишити без змін.

Фактичні обставини справи, які встановлені судом першої інстанції

Судом встановлено та вбачається із матеріалів справи, що 29.12.2022 в м. Черкаси по вул. 30 років Перемоги, 20, сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу ВАЗ 21101 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого належний останньому транспортний засіб зазнав технічних ушкоджень.

У відповідності до складеного на місці ДТП європротоколу, вину в скоєнні ДТП визнав водій NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 .

Відповідальність водія NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Українська страхова група», страховий поліс № 209295970.

02.01.2023 ПрАТ «СК «Українська страхова група » отримало повідомлення про ДТП та пояснення щодо обставин ДТП від ОСОБА_2 та ОСОБА_1

03.01.2023 ПАТ «СК «Українська страхова група» отримало від ОСОБА_1 заяву про виплату страхового відшкодування та пояснення про обставини ДТП.

03.01.2023, на виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в присутності ОСОБА_1 було проведено огляд транспортного засобу ВАЗ 21101 та було складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), а також було зроблено фотографії пошкодженого транспортного засобу.

17.01.2023 листом ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було повідомлено про проведення страхового розслідування.

За результатами проведеного дослідження судовим експертом Рафалюком Б.І. було складено висновок експерта № 000543/01 від 23.01.2023, з причин, наведених у дослідницькій частині, слідова інформація, зафіксована в матеріалах страхової справи і на наведених вище фотографіях, дає підстави стверджувати, що наявні пошкодження автомобіль ВАЗ 21101 отримав в іншому місці та за інших обставин ніж ті, які вказали водій автомобіля ВАЗ 21101 ОСОБА_1 та водій автомобіля NISSAN LEAF Горошко С.В., які вони надали працівникам ПрАТ «СК «Українська страхова група» щодо обставин і механізму отримання пошкоджень автомобіля ВАЗ 21101 д.н.з НОМЕР_2 .

ПрАТ «СК «Українська страхова група» листом від 27.01.2023 відмовила у виплаті страхового відшкодування на користь потерпілого, обґрунтовуючи тим, що ніби то учасниками ДТП були надані не вірні обставини ДТП, з метою привласнення страхового відшкодування, оскільки за результатами висновку експерта від 21.03.2023 року № 000543/01 транспортний засіб ВАЗ 21101 д.н.з НОМЕР_2 отримав наявні пошкодження в іншому місці і за інших обставин.

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч.1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

У статті 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Відповідно до частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із частинами другою, п`ятою статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (ст. 1 ЗУ «Про страхування»).

Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про страхування» в Україні одним із видів обов`язкового страхування є страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно до п. 33.2 ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі, водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі оформлення документів про дорожньо-транспортну пригоду без участі уповноважених на те працівників відповідних підрозділів Національної поліції розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну майну потерпілих, не може перевищувати максимальних розмірів, затверджених Уповноваженим органом за поданням МТСБУ, що діяли на день настання страхового випадку.

Європротокол - спеціальний бланк повідомлення про настання дорожньо-транспортної пригоди, який заповнюється водіями-учасниками ДТП на місці аварії, потім надається страховику та стає підставою для виплати страхового відшкодування потерпілим. Європротокол може заповнюватися як в паперовому вигляді, на спеціальному бланку, так і в електронній формі, з використанням системи «Електронний Європротокол». Таким чином, Європротокол - це спрощена форма оформлення ДТП його учасниками без виклику патрульної поліції, при цьому, заповнений бланк Європротоколу є документальним підтвердженням факту ДТП.

Однією із виключних підстав для складання Європротоколу є саме наявність згоди водіїв учасників ДТП щодо обставин її вчинення.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як вбачається із матеріалів справи, 29.12.2022 в АДРЕСА_1 , сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та транспортного засобу ВАЗ 21101 д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , внаслідок чого належний останньому транспортний засіб зазнав технічних ушкоджень.

Відповідальність водія NISSAN LEAF д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 була застрахована, згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «Українська страхова група», страховий поліс № 209295970.

Учасники ДТП скористалися правом спільно скласти повідомлення про ДТП і відповідний протокол був наданий позивачем до ПрАТ «СК «Українська страхова група», зокрема, у протоколі водії вказали, що ДТП відбулася з вини водія ОСОБА_2 .

При складанні вказаного повідомлення сторони керувалися приписами п.33.2. ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким передбачено, що у разі настання ДТП за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про ДТП.

Крім того, на виконання вимог ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в присутності ОСОБА_1 було проведено огляд транспортного засобу ВАЗ 21101 та складено акт огляду транспортного засобу (дефектна відомість), а також було зроблено фотографії пошкодженого транспортного засобу.

Позивач звернувся до відповідача ПрАТ «СК «Українська страхова група» із заявою про виплату страхового відшкодування, однак останнє відмовило йому у такій виплаті, мотивуючи своє рішення тим, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушили свої обов`язки, встановлені положеннями ст. 33? Закону та не повідомили страховика про обставини і причини настання ДТП. Натомість, з метою незаконного отримання суми страхового відшкодування, свідомо подали до ПрАТ «СК «Українська страхова група» недостовірні відомості про обставини та причини настання ДТП, які були в подальшому спростовані судовим експертом.

Згідно висновку № 000543/01 від 23.01.2023 року, судового експерта ОСОБА_6 , який був проведений на замовлення страхової компанії, вбачається, що з причин, наведених у дослідницькій частині, слідова інформація, зафіксована в матеріалах страхової справи і на наведених вище фотографіях, дає підстави стверджувати, що наявні пошкодження автомобіль ВАЗ 21101 отримав в іншому місці та за інших обставин ніж ті, які вказали водій автомобіля ВАЗ 21101 ОСОБА_1 та водій автомобіля NISSAN LEAF Горошко С.В., які вони дали працівникам ПрАТ «СК «Українська страхова група» щодо обставин і механізму отримання пошкоджень автомобіля ВАЗ 21101 д.н.з НОМЕР_2 .

Згідно з ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється разом з іншими доказами за правилами, встановленими ст. 89 ЦПК України.

Суд першої інстанції обґрунтовано не взяв до уваги висновок експерта ОСОБА_6 №000543/021 від 23.01.2023, оскільки експертиза проведена з фотографій та зафіксованих в страховій справі матеріалах, без дослідження самого транспортного засобу.

У п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 30 травня 1997 року «Про судову експертизу в кримінальних та цивільних справах» роз`яснено, що при перевірці й оцінці експертного висновку суд повинен з`ясувати: чи було додержано вимоги законодавства при призначенні та проведенні експертизи; чи не було обставин, які виключали участь експерта у справі; компетентність експерта і чи не вийшов він за межі своїх повноважень; достатність поданих експертові об`єктів дослідження; повноту відповідей на порушені питання та їх відповідність іншим фактичним даним; узгодженість між дослідницькою частиною та підсумковим висновком експертизи; обґрунтованість експертного висновку та його узгодженість з іншими матеріалами справи.

Із матеріалів справи вбачається, що висновок експерта був складений на підставі заяви ПрАТ «СК «Українська страхова група» та фотографій і наданих матеріалів страхової справи, при цьому, безпосередній огляд експертом пошкодженого в ДТП автомобіля не проводився.

Отже, експертиза проведена експертом з порушенням вимог пунктів 2.2. та 3.5. інструкції, відповідно до яких експертиза за фотознімками може бути проведена у виняткових випадках, коли об`єкт дослідження не може бути представлений експертові.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що позивач відмовився надати пошкоджений автомобіль експертові для проведення дослідження.

Клопотання відповідача про призначення комплексної експертизи матеріали справи не містять, проте містяться заперечення страхової компанії на клопотання сторони позивача про призначення комплексної автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що стороною позивача заявлялись клопотання про призначення судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи, які були задоволені судом, проте, повернуті без виконання, оскільки, у першому випадку, вирішення питання про призначення судової автотехнічної експертизи передбачає проведення транспортно-трасологічних досліджень пошкоджень автомобілів безпосередньо за дефектною відомостю та фотографіями звіту, які недостатні для проведення даного виду досліджень, а, в другому випадку, - методика проведення транспортно-трасологічних досліджень не передбачає надання висновків за дефектними відомостями та фотографіями звіту, яких недостатньо для даного виду дослідження.

На думку колегії суддів, ПрАТ «СК «Українська страхова група» не довело, що водії з метою незаконного отримання суми страхового відшкодування, свідомо подали до страхової компанії недостовірні відомості про обставини та причини настання ДТП. Обставини пригоди не породжують розумного сумніву в позиції ОСОБА_2 , який визнав себе винним на місці пригоди. У ОСОБА_2 були підстави для визнання своєї вини, зокрема, у поясненнях він зазначив, що він втратив тимчасово керування автомобілем NISSAN LEAF і здійснив наїзд на автомобіль ВАЗ 21101, що рухався попереду. Зазначені обставини давали ОСОБА_2 підстави для визнання своєї вини і складання з іншим водієм європротоколу для спрощення розгляду.

Таким чином, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що відмова страхової компанії не грунтується на жодній із передбачених ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підстав, є неправомірною та дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Розмір страхового відшкодування в апеляційному порядку не оскаржується, тому рішення суду в частині визначення страхового відшкодування в апеляційному порядку не переглядається.

Посилання скаржника в апеляційній скарзі, що у страховика відсутні підстави для виплати страхового відшкодування позивачу, є необгрунтованими, оскільки вказані посилання були предметом дослідження суду першої інстанції і їм суд в сукупності з іншими доказами по справі дав правильну юридичну оцінку.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами не вбачає, оскільки її доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер і правильності висновків суду не спростовують.

У відповідності до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Судова колегія вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у апеляційній скарзі доводами, не вбачає.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргуПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 серпня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» про стягнення страхового відшкодування залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов, визначених ЦПК України.

Головуюча О.В. Карпенко

Судді Л.І. Василенко

О.М. Новіков