ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1353/24 Справа № 214/6246/23 Суддя у 1-й інстанції - Вікторович Н.Ю. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.,

суддів Зубакової В.П., Тимченко О.О.

секретар судового засідання Гладиш К.І.

сторони справи

позивач ОСОБА_1

відповідач- Саксаганський відділ державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса),

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в режимі відеоконференції, в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивачаОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Івахненко Юрій Олександровича на ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року, постановлену суддею Вікторович Н.Ю. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про дату складення повного тексту судового рішення відсутні),

УСТАНОВИВ

28 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна, в якому просила суд зняти арешт з усього нерухомого майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , накладений постановою б/н від 23.02.2001 року ВДВС Дзержинського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, обтяження зареєстровано 09.09.2006 року об 10 годині 44 хвилин за №3710260 реєстратором Першої криворізької державної нотаріальної контори, реєстраційний номер обтяження 3710260 та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис за реєстраційним номером обтяження №3710260, зареєстрований 09.09.2006 року об 10 годині 44 хвилин за №3710260 з боку реєстратора: Першої криворізької державної нотаріальної контори, на підставі постанови б/н від 23.02.2001 року ВДВС Дзержинського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області на відносно всього майна ОСОБА_1 .

Ухвалою судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Сіденко С.І. від 29 серпня 2023 року передано вказану цивільну справу на розгляд до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (а.с.34).

Відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 25 вересня 2023 року, вказана справа надійшла до провадження судді Вікторович Н.Ю. (а.с.39).

26 вересня 2023 року судом було направлено запит до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради для перевірки місця реєстрації позивача.

10 жовтня 2023 року на запит суду надійшов Лист вих. №5859 від 28.09.2023 року за підписом адміністратора Центру надання адміністративних послуг «Віза» Станіславчук Л., в якому повідомлено суд, що з 15.01.1993 року по теперішній час ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 11 жовтня 2023 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

Ухвалою Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Саксаганського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна закрито.

Позивач ОСОБА_1 , будучи незгодною з ухваленим судовим рішенням через свого представника адвоката Івахненка Ю.О. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали суду, постановлену з порушенням норм процесуального права, неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, просить її скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

При цьому, представник позивача ОСОБА_2 вказує на те, що судом не враховано, що позивач у справі не є стороною або іншим учасником виконавчого провадження, до суду вона звернулася не зі скаргою на рішення дії чи бездіяльність органів та посадових осіб, а з позовом про захист цивільного права. Вказує, що предметом позову у даній справі є звільнення майна з-під арешту, що накладений невідомою постановою, в рамках невідомого виконавчого провадження, постанова б/н від 23.02.2001 року винесена ВДВС Дзержинського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Скаржник звертає увагу на те, що у даному випадку позивач не має можливості звернутися до суду зі скаргою на дії державного виконавця в порядку ст.447 ЦПК України або з адміністративним позовом на підставі ст.287 КАС України, оскільки вона не була стороною виконавчого провадження, в якому було накладено арешт, саме тому позов у справі і було заявлено на підставі ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», як особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Зазначає, що будь-які фізичні чи юридичні особи не зверталися до суду із заявами про заміну сторони виконавчого провадження, у жодному органі ДВС на примусовому виконанні не перебували та не перебувають виконавчі провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів за будь-якими виконавчими документами, жоден виконавчий документ не був повернутий стягувачу, який не скористався правом повторного пред`явлення виконавчого документа до виконання у визначений законом строк, тому арешт майна боржника є незаконним та порушує законні права та інтереси заявниці щодо розпорядження майном, власником якого вона є.

Окрім того, представник позивача звертає увагу на те, що скаргу ОСОБА_1 на дії ДВС неможливо розглянути та навіть у разі задоволення її скарги, виконати рішення не буде можливо, оскільки відсутні матеріали невідомого виконавчого провадження, які є знищеними, що унеможливлює проведення будь-яких виконавчих дій по такому виконавчому провадженню, у тому числі і винесення постанови про зняття арешту з нерухомого майна боржника, тому належним способом захисту порушеного права у цьому випадку є скасування арешту майна боржника у судовому порядку, що і було зроблено позивачем при зверненні до суду із позовом.

Представник позивача вважає, що суд першої інстанції невірно трактував відповідь Саксаганського ВДВС у м.Кривому Розі від 21 липня 2023, де зокрема зазначено, що перевіркою Автоматизованої системи Виконавчого Провадження не виявлено виконавчих проваджень за якими ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 є боржником. Вказує, що за інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що ВДВС Дзержинського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 09.09.2006 за №3710260 внесено інформацію щодо арешту майна, яке належить ОСОБА_1 , однак надати інформацію про підстави винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження немає можливості, у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень та книг обліку виконавчих проваджень, які перебували на виконанні до 2019 року.

Представник позивача звертає увагу на те, що суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, залишив поза увагою те, що позивач не мала статус боржника і не може захистити своє порушене право у інший спосіб, ніж зверненням з позовом про зняття арешту, оскільки після закінчення виконавчого провадження, припиняють існувати правовідносини виконавчого провадження, у зв`язку з чим подавати скаргу в порядку ст.447 ЦПК України неможливо.

Представник позивача наголошує на тому. що наявність протягом тривалого часу не скасованого арешту на майно особи, яка не є боржником, за відсутності виконавчого провадження та будь-яких майнових претензій з боку стягувача та за відсутності стягувача як такого, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно заборгованості чи невиконання судового рішення з боку позивача ОСОБА_1 є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку представника позивача ОСОБА_1 адвоката Івахненка Ю.О., який підтримав доводи і вимоги апеляційної скарги з викладених у скарзі підстав, просив ухвалу суду першої інстанції про закриття провадження у справі скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга сторони позивача підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі виходив з того, що у даній справі позивач є боржником у виконавчому провадженні, у якому накладено арешт на спірне нерухоме майно, тому вона не може пред`являти позов про зняття арешту з майна, оскільки законом у цьому випадку передбачений інший спосіб судового захисту, а саме, оскарження боржником рішення, дій, бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції та повністю погоджується з доводами сторони позивача викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав.

Статтею 55 Конституції України, положення якої є нормами прямої дії, гарантоване право особи на доступ до правосуддя.

Відповідно до наведеної статті Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав та свобод.

Згідно з частинами 1, 3 статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди; юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення; у передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).

Статтею 15 ЦК України також визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення.

Відповідно до частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

При цьому застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Таким чином, кожній особі гарантується звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорених прав.

У той же час закріплене в законі право на доступ до суду не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням.

Зокрема, гарантоване ст.55 Конституції України право особи на звернення до суду кореспондується з її обов`язком дотримуватися встановлених процесуальним законом механізмів (процедур).

Так у п.1 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 3 червня 2016 року судам роз`яснено, що спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У п.2 зазначеної Постанови судам роз`яснено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до п.5 Вказаної вище Постанови, у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Нормами ч.с.1, 3 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції чинній на час вирішення спору визначено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У частині 4 ст.59Закону України «Про виконавче провадження» перелічені підстави для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини.

Відповідно до положень ч.5 ст.59Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Так, відповіддю Саксаганського ВДВС у м.Кривому Розі від 21 липня 2023 на запит адвоката Івахненка Ю.О. встановлено, що перевіркою Автоматизованої системи Виконавчого Провадження не виявлено виконавчих проваджень за якими ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 є боржником. За інформацією з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна встановлено, що ВДВС Дзержинського району м.Кривого Рогу Дніпропетровської області 09.09.2006 за №3710260 внесено інформацію щодо арешту майна, яке належить ОСОБА_1 , однак надати інформацію про підстави винесення державним виконавцем постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження немає можливості, у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень та книг обліку виконавчих проваджень, які перебували на виконанні до 2019 року, відповідно до п.9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказаном Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 (а.с.200).

Отже, відповідь Саксаганського ВДВС у м.Кривому Розі від 21 липня 2023 підтверджує доводи сторони позивача про те, що позивач ОСОБА_1 не є боржником у жодному виконавчому провадженні, що підтверджено перевіркою Автоматизованої системи Виконавчого Провадження, окрім того, виконавче провадження в рамках якого було накладено арешт на майно ОСОБА_1 не існує, воно знищено і таким чином колегія суддів вважає, що позивач, як власник майна на яке було накладено арешт у 2006 році у виконавчому провадженні, яке на теперішній час не існує правильно обрала спосіб захисту порушеного права, а саме зняття арешту в порядку ч.ч.1, 2, 5 ст.59Закону України «Про виконавче провадження», а не шляхом подачі скарги на дії, бездіяльність державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки позивач не є боржником у жодному виконавчому провадженні, а виконавче провадження від 23.02.2001 у рамках якого було накладено обтяження на майно позивача знищено.

За наведених вище обставин, колегія суддів погоджується з доводами представника позивача ОСОБА_2 про те, що ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі є незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права, що у відповідності до положень п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції

Керуючись статтями 367, 369, 379, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої діє представник адвокат Івахненко Юрій Олександровича задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2023 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 12 лютого 2024 року.

Головуючий:

Судді: