Провадження № 2/201/1054/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2024р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в особі головуючого судді Ткаченко Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс (треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

20.11.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ТОВ Цикл Фінанс (треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. №4-8).

Одночасно, в позовній заяві представником позивача адвокатом Скибою В.В. (діє на підставі договору №17 від 23.10.2023р. ордера від 25.10.2023р. - а.с. №25, 24) заявлено клопотання про витребування доказів, а саме витребування у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. належним чином завірених копій виконавчого напису від 19.05.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.М. за №46854, постанов від 29.10.2021р. про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення з боржника основної винагороди по виконавчому провадженню.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 21.11.2023р. було відкрито провадження по справі та відповідно до положень ч.5 ст.279 ЦПК України призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Також цією ухвалою було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів (а.с. №35).

В обґрунтування позовних вимог представник позивача - адвокат Скиба В.В. в позовній заяви посилався на те, що 05.02.2014р. між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 було підписано Заяву № 009-03607-050214 про відкриття поточного рахунку та встановлення ліміту кредитної лінії у розмірі 50 000 грн. зі строком ліміту кредитної лінії 364 календарних днів з можливістю пролонгації. Факт користування кредитними коштами позивачем не заперечувався, та як вказує позивач станом на 15.10.2019р. загальний розмір заборгованості позивача за договором складав 72 543,29 грн. 20.02.2018р. ПАТ Дельта Банк за договором про відступлення прав вимоги № 249/К відступив право вимоги до боржника ОСОБА_1 новому кредитору ТОВ ФК Довіра та гарантія. В подальшому 12.04.2021р. ТОВ ФК Довіра та гарантія за договором відступлення прав вимоги №249/1 відступило право вимоги до боржника ОСОБА_1 новому кредитору ТОВ Цикл Фінанс. 19.05.2021р. приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 46854 щодо стягнення з позивача заборгованості на користь ТОВ Цикл Фінанс за кредитним договором №009-03607-050214 на загальну суму 73 668 грн. 29 коп. Представник позивача вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства, а тому він є таким, що не підлягає виконанню з огляду на те, що стягувачем для вчинення напису не було надано затвердженого законодавством переліку документів, які підтверджували безспірність заборгованості за кредитним договором, доказів належного направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень, а нотаріус в свою чергу, вчинив виконавчий напис не на підставі нотаріально посвідченої угоди, не перевірив надані йому для вчинення напису документи, отже, вчинив оскаржуваний виконавчий напис на договорі який не був посвідчений нотаріально, без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора, належними доказами якої можуть бути виключно первинні документи. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано, що пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. №1172, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. по справі №826/20084/14 визнано незаконним та нечинним. З урахуванням викладеного, представник позивача просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №46854, який вчинено 19.05.2021р. приватним нотаріусом Київського МНО Остапенком Є.М., про стягнення з позивача на користь ТОВ Цикл Фінанс заборгованості у розмірі 73 668 грн.29 коп., стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по оплаті судового збору - 1 073 грн.60 коп. за подачу позовної заяви та судового збору за подачу заяви про забезпечення позову - 536 грн. 80коп., а також по оплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

Отримавши вчасно копію ухвали судді Ткаченко Н.В. від 21.11.2023р. та копію позовної заяви з додатками, про що в матеріалах справи міститься поштове повідомлення (а.с. №38), відповідач ТОВ Цикл Фінанс не скористався своїм правом відповідно до ст.178 ЦПК України, надати суду відзив на позов.

При цьому, 07.12.2023р. від відповідача через систему Електронний суд надійшло клопотання про зменшення витрат на професійну правничу допомогу, в якій представник відповідача - Здор Я.О. (діє на підставі довіреності від 04.01.2023р.- а.с. №45) просила суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат, зменшити розмір заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи, що предмет позову у справі є нескладним, не потребував вивчення великого обсягу фактичних даних, категорія справ про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є типовою, судова практика з розгляду даної категорії справ є сталою, а підготовка позовної заяви та адвокатських запитів не становить для кваліфікованого адвоката надмірної складності, тому розмір заявлених витрат підлягає зменшенню.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган О.А. не скористався правом на надання суду письмових пояснень щодо предмету позову. На виконання ухвали суду від 21.11.2023р. приватним виконавцем суду було направлено належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження №67314789 (а.с. №77-97).

07.12.2023р. від третьої особи - Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції до суду надійшли письмові пояснення, в яких управління просило ухвалити законне та обґрунтоване рішення та зазначило, що відповідно до положень ст.87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють написи на документах, що встановлюють заборгованість. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5. Згідно з Положенням про Центральний відділ судової роботи Управління судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Положенням про Управління судової роботи судової роботи та міжнародної правової допомоги Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) затвердженими наказом від 06.03.2023р. №325/6, основним із завдань відділу є забезпечення самопредставництва інтересів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в судах України (а.с. №49-51).

Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, надавши оцінку доводам у сукупності з наявними письмовими доказами та положеннями законодавчих актів, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

05.02.2014р. між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір №009-03607-050214 шляхом підписання Заяви №009-03607-050214 про відкриття поточного рахунку та встановлення ліміту кредитної лінії згідно якого позичальником було отримано кредит у розмірі 50 000 грн. зі строком ліміту кредитної лінії 364 календарних днів з можливістю пролонгації. Факт користування кредитними коштами позивачем не заперечувався. Договір був укладений шляхом надання оферти та приєднання позивача до Правил банківського обслуговування фізичних осіб у ПАТ «Дельта Банк» від 20.03.2013р.згідно протоколу №14 (а.с. №9).

Згідно п.1. ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

20.02.2018р. між ПАТ Дельта Банк та ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія був укладений договір про відступлення права вимоги за договорами №249/К (а.с. №10-11)

12.04.2021р. між ТОВ Фінансова компанія Довіра та Гарантія та ТОВ Цикл Фінанс був укладений договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами №249/1. Згідно Додатку №1 Реєстру договорів, права вимоги за якими було відступлено, за договором №009-03607-050214 від 05.02.2014р., укладеного між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 ТОВ Цикл Фінанс набуло право вимоги в загальній сумі вимоги - 73 668 грн. 29 коп. (а.с. №12-14).

Відповідно до ч.1 ст.514, ч.1 ст.516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

19.05.2021р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі №46854 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Цикл Фінанс заборгованості за договором №009-03607-050214 від 05.02.2014р., укладеним між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 , у розмірі 73 668 грн.29 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом -49 958 грн.31 коп., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам - 22 584 грн.98 коп., заборгованість по пені 1 125 грн. Також стягнуто витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України Про нотаріат у розмірі 50 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню складає - 73 718 грн. 29коп. У виконавчому написі вказано, що стягнення здійснюється за період з 28.05.2018р. по 15.10.2019р. (а.с. №17).

29.10.2021р. постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Шагана О.А. відкрито виконавче провадження №67314789 з примусового виконання виконавчого напису №46854 виданого 19.05.2021р. (а.с. №18).

Відповідно до ч.ч. 1, 5-7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Суд зазначає, що відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позов, не спростовував належними доказами доводи позивача та обставину, що виконавчий напис вчинено на договорі, який нотаріально не посвідчений, а отже відповідно до положень ст.207 ЦК України вважається таким, що вчинений у простій письмовій формі.

Згідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 87 Закону України Про нотаріат для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За приписами ст.88 Закону України Про нотаріат нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом МЮУ від 22.02.2012р. № 296/5, зареєстрованим в МЮУ 22.02.2012р. за № 282/20595, передбачено порядок вчинення виконавчих написів.

Згідно пункту 1.1. Глави 16 для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів.

Пунктом 1.2. Глави 16 передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3.1 вказаної Глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Відповідно до пункту 3.2 Глави 16, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. № 1172, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно п. 2 Переліку (із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014р. № 662 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів) для одержання виконавчого напису по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями подається: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. (справа № 826/20084/14), яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р., визнано незаконною та нечинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014р. Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.

Підставою для скасування вказаного нормативного акту слугувало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст.88 Закону України Про нотаріат. Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені статтею 88 Закону України Про нотаріат умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням статті 87 цього Закону.

При прийнятті постанови 22.02.2017р. колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно з яким визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту.

Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014р. Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття.

Відповідно до ст. 124 Конституції України, ст.13 Закону України Про судоустрій і статус суддів, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 29.01.2019р. у справі №910/13233/17), розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: "Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017р. (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та нечинною постанову КМУ № 662 від 26.11.2014р. «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами".

В постанові Верховного Суду від 23.01.2018р. у справі № 310/9293/15ц зазначено, що: при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017р. у справі № 6-887цс17.

З тексту оспорюваного виконавчого напису №46854 від 19.05.2021р. встановлено, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України Про нотаріат та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999р. За № 1172.

Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року №662 до Переліку змін, виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу.

Пункт 2 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів, проте договір №009-03607-050214 від 05.02.2014р., який було укладено між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 , таким не являється, оскільки вчинений у простій письмовій формі.

Верховний Суд (постанова Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021р. у справі №910/10374/17), розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначив наступне: Постановою N662 Перелік документів доповнено після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі N 826/20084/14 постанову N 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06.03.2017р. та 04.04.2017р. виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017р. постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р. у справі N 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову N662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса.

Таким чином, приватний нотаріус Київського МНО Остапенко Є.М. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису 19.05.2021р. повинен був врахувати, що станом на 19.05.2021р. Постановою КМУ №662 від 26.11.2014р. Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, які укладені у письмовій формі, є нечинні, а тому повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України Про нотаріат.

Підводячи підсумок викладеному, суд вважає, що при розгляді справи позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису №46854 від 19.05.2021р. таким, що не підлягає виконанню, знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до положень ст.141 ЦПК України суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 1,3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Із положень ч.ч. 1-4 ст.137 ЦПК України слідує, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У постанові Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20.09.2018р. суд зазначає, що на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

23.10.2023р. між адвокатом Скибою В.В. та Кашперським В.М. було укладено договір про надання правової допомоги № 17 (а.с. №25-26)

Згідно акту виконаних робіт від 17.11.2023р. до договору №17 від 23.10.2023р. клієнт прийняв наступні надані адвокатом послуги пов`язані з представництвом клієнта: вивчення документів та узгодження правової позиції, підготовка та направлення адвокатських запитів до стягувача ТОВ Цикл Фінанс, приватного виконавця Шагана О.А., приватного нотаріуса Остапенка Є.Н., підготовка в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська позовної заяви про визнання виконавчого напису №46854 від 19.05.2021р. таким, що не підлягає виконанню, виготовлення додатків до позовної заяви, на що адвокатом витрачено 4,44 год. (вартість години - 900 грн.), загальна вартість послуг складає 4 000 грн. (а.с. №30).

Згідно копії квитанції до прибуткового касового ордеру №7 від 17.11.2023р. клієнтом ОСОБА_1 сплачено адвокату гонорар у розмірі 4 000 грн. (а.с. №32).

З огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи той факт, що судом задоволені позовні вимоги в повному обсязі, обсяг наданих адвокатом послуг, які підтверджено документально, клопотання відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу суд залишає без задоволення, оскільки дійшов висновку, що розмір понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн., є співмірним зі складністю спору та обсягом наданих адвокатом послуг під час досудової роботу (збору доказів) та підготовки процесуальних документів для розгляду справи в суді, а тому на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України, з урахуванням задоволення позову, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача також понесені судові витрати по оплаті судового збору при подачі позову у розмірі 1 073 грн.60 коп. (а.с. №3). Приймаючи до уваги, що позивачем до подачі позову подана заява про забезпечення позову, яка ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Покопцевої Д.О. від 21.11.2023р. по справі № 201/14299/2023 (провадження № 2з/201/202/2023) задоволена, судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. (а.с. № 5) за подачу заяви про забезпечення позову також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Отже загалом, судові витрати по оплаті судового збору складають суму -1 610 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 50, 87, 88 Закону України Про нотаріат, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 133, 137, 141, 259, 263-265, ч.2,3 ст. 274, ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс (треті особи: Центральне міжрегіональне управління Міністерства юстиції, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Шаган Олексій Анатолійович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. 19.05.2021р. зареєстрований в реєстрі за №46854 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ Цикл Фінанс заборгованості за договором №009-03607-050214 від 05.02.2014р., укладеного між ПАТ Дельта Банк та ОСОБА_1 у розмірі 73 668 грн.29 коп., з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 49 958 грн.31 коп. прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам - 22 584 грн.98 коп., заборгованість по пені 1 125 грн., витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом - 50 грн., а загалом - 73 718 грн.29 коп. - таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю Цикл Фінанс на користь ОСОБА_1 судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1 610 грн. 40 коп. та оплаті витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 4 000 грн., а разом 5 610 грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Ткаченко Н.В.