ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 591/3813/19 Номер провадження 22-ц/814/2466/24Головуючий у 1-й інстанції Сидоренко А.П. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Панченка О.О.,

суддів Одринської Т.В., Пікуля В.П.

при секретарі Філоненко О.В.,

за участю позивача ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Бондаря В.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 адвоката Бондаренко Євгенії Петрівни на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 січня 2024 року ухваленого у складі головуючого судді Сидоренко А.П., повний текст судового рішення виготовлено 15 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування.

В С Т А Н О В И В :

Зміст позовних вимог

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з позовом до ОСОБА_3 про усунення від права на спадкування.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми помер її чоловік ОСОБА_4 , який мав від першого шлюбу дочку ОСОБА_3 .

За життя спадкодавець постійно намагався налагодити стосунки з донькою, але вона відмовлялась зустрічатись та спілкуватись з ним, ображаючись, що після розлучення з її матір`ю він вдруге одружився. Чоловік постійно ініціював зустрічі з донькою, але після їхнього одруження і до моменту смерті вони зустрічались лише декілька разів. Тобто відповідачка свідомо уникала і не підтримувала стосунки з померлим. Про складні стосунки та намагання ОСОБА_4 налагодити стосунки з донькою було відомо не лише їй, але і їхньому оточенню.

В квітні 2016 року чоловік захворів на лейкоз. Проходження курсів хіміотерапії, консультативні обстеження в інститутах, підтримуюча терапія, догляд за ним потребували значних коштів, фізичних та душевних сил. Особливо враховуючи, що на утриманні позивачки знаходиться неповнолітня донька.

Вартість лікування, яке вона може підтвердити документально становить 40 347 грн. 43 коп. Але це фактично лише 1/3 від тих витрат, які були понесенні на спробу врятувати чоловіка.

Крім того, усвідомлюючи, що хвороба має невиліковний характер, спадкодавець мав гостру потребу в спілкуванні з донькою від першого шлюбу, а ухилення її від спілкування та підтримки завдавало йому значайного душевного болю та моральних страждань.

Про онкозахворювання батька відповідачка була обізнана. Рідна сестра спадкодавця неодноразово намагалась зустрітись з нею та умовити хоча б побачитись з батьком, але остання уникала зустрічі. Тоді вона через соціальні мережі повідомляла її, в надії, що остання таки хоча б перед смертю провідає батька.Також відповідачка була обізнана і запрошувалась на похорони, поминальні заходи, але жодного разу не з`явилась.

Враховуючи тривале ухилення відповідачки від надання допомоги спадкодавцю, позивачка була вимушена самостійно витрачати грошові кошти на ліки та достатнє харчування для батька відповідачки, заощаджуючи для себе та неповнолітньої доньки на харчуванні, одязі, просити у друзів та знайомих фінансової підтримки, а також зверталась через соціальні мережі та телебачення до небайдужих пересічних громадян.

Протягом хвороби спадкодавець зазнавав душевних страждань у зв`язку з поведінкою відповідачки. Вважає, що відповідачка під час тяжкої хвороби батька, який був у безпорадному стані, мала як фінансову так і фізичну можливість надати матеріальну та моральну допомогу, але свідомо ухилялась від надання спадкодавцю будь-якої матеріальної допомоги та моральної підтримки.

Посилаючись на вказане, просила суд ухвалити рішення, яким усунути відповідачку від права на спадкування за законом після смерті свого батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Суми.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04 січня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: Сумська міська державна нотаріальна контора про усунення від права на спадкування відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач не надала належних, допустимих та безспірних доказів на підтвердження одночасного настання всіх передбачених частиною п`ятою статті 1224 ЦК України обставин, що є її процесуальним обов`язком, тому відсутні підстави для застосування такого крайнього заходу як усунення відповідачки від права на спадкування після смерті її батька ОСОБА_4 .

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, представник ОСОБА_1 адвокат Бондаренко Є.П. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неправильне встановлення обставин справи, невідповідність висновків, викладених в рішенні обставинам справи, просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до частини 1 статті 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши учасників справи дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 перебувала у шлюбі з ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 мав від першого шлюбу дочку ОСОБА_3 .

З виписок з медичної документації щодо ОСОБА_4 , вбачається, що в період з квітня 2016 року по червень 2017 року він в різні періоди перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом гострий мієломоноцентратний лейкоз (т.1, а.с.43-51).

З копії довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 665085 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлена І група інвалідності (загальне захворювання), і він потребує постійного стороннього догляду з 25 квітня 2017 року, рекомендовано нагляд і лікування у гематолога терапевта (т.1 а.с. 156).

З копії довідки про причину смерті від 03 липня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 , 1964 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті - гострий мієломоноцентратний лейкоз (т. 1 а.с.157).

ОСОБА_3 надано копію медичної документації щодо проходження нею обстеження стану здоров`я (т.1, а.с. 89-116), (т.1, а.с. 231-234).

Також ОСОБА_3 зверталася з проханням про допомогу у зв`язку з її хворобою (т.1 а.с.117-120).

З копії трудової книжки ОСОБА_3 , вбачається, що вона працювала у період з 15 серпня 2011 року по 30 вересня 2011 року у ТОВ «Ассоль-Едженсі» (т. 1 а.с.125).

З копії довідки Управління ДПС в Сумській області від 10 жовтня 2019 року за № 3253 вбачається, що за період з 01 січня 2016 року по 31 грудня 2017 року інформації про доходи ОСОБА_3 відсутні (т. 1 а.с.129).

З довідки ТОВ «Землевпорядна виробничо-торгівельна фірма «ГЕО» від 31 січня 2019 року вбачається, що ОСОБА_4 , працював в ТОВ «ГЕО» на посаді інженера-землевпорядника з 09 січня 2008 року по 05 жовтня 2011 року. За цей період йому був нарахований та сплачений дохід у вигляді заробітної плати, премій, лікарняних у сумі 54 970, 74 грн. (т. 1 а.с. 158).

З відповіді Регіонального Сервісного Центру ГСЦ МВС в Сумській області від 27 липня 2020 року за № 31/18-331 вбачається, що згідно з обліковими даними ЄДР МВС, станом на 23.07.2020 за позивачкою зареєстрований автомобіль GEELY MR-7151A, 2008 року випуску, сірого кольору, VIN код НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , державний номерний знак НОМЕР_3 . За громадянином ОСОБА_4 транспортні засоби не зареєстровані (т. 1а.с.208).

З довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 24 липня 2020 року вбачається, що за ОСОБА_4 на праві особистої власності зареєстровано частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а.с.211).

Згідно довідки Департаменту забезпечення ресурсних платежів Сумської міської ради від 24 липня 2020 року вбачається, що за позивачкою на праві особистої власності зареєстрована квартира за адресою: АДРЕСА_2 (т. 1 а.с.213).

З копії трудової книжки на ім`я ОСОБА_4 , 1964 року народження вбачається, що 16 травня 2016 року він звільнений з посади сторожа філії ТОВ «ПОРТА УАН-Суми» (т. 1 а.с.221-224).

З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів вбачається, що позивачка за період з 01 січня 2013 року по 30 червня 2017 року отримувала дохід (т. 1 а.с.243-245).

Головним Центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України 07 жовтня 2020 року за № 0.184-26703/0/15-20 надано інформацію про те, що відомостей про перетинання ОСОБА_5 , 1989 року народження кордону, у період з 06 жовтня 2015 року по 01 серпня 2017 року в базі даних не виявлено (т. 2 а.с.5).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження одночасного настання всіх передбачених частиною п`ятою статті 1224 ЦК України обставин, що є її процесуальним обов`язком, тому відсутні підстави для застосування такого крайнього заходу як усунення відповідача від права на спадкування після смерті її батька ОСОБА_4 .

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30травня 2008року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам зазначено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України. Факт ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи (інших спадкоємців або територіальної громади). При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов`язку. Непред`явлення спадкодавцем, який мав право на утримання, позову про стягнення аліментів до особи, яка претендує на спадщину, не є достатньою підставою для відмови в позові про усунення від права на спадкування.

Правило частини п`ятої статті 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця.

Позбавлення особи права спадкувати - це захід, що має застосовуватися лише в крайньому випадку з урахуванням, передусім, характеру поведінки відповідача.

Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

У Постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що «ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій».

Крім того, підлягає з`ясуванню судом питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб, чи мав спадкоємець матеріальну та фізичну змогу надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Звертаючись до районного суду з даним позовом, ОСОБА_1 , стверджувала що була вимушена самостійно витрачати грошові кошти на ліки та достатнє харчування для батька відповідачки. Вважає, що відповідачка під час тяжкої хвороби батька, який був у безпорадному стані мала як фінансову так і фізичну можливість надати матеріальну та моральну допомогу, а тому вважає, що відповідач у справі повинен бути усунений від спадкування.

На підтвердження своїх доводів, позивачем було надано: виписки з медичної документації щодо ОСОБА_4 , який в період з квітня 2016 року по червень 2017 року в різні періоди перебував на стаціонарному лікуванні з діагнозом гострий мієломоноцентратний лейкоз (т.1, а.с.43-51).

З копії довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААА № 665085 вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 встановлена І група інвалідності (загальне захворювання), і він потребує постійного стороннього догляду з 25 квітня 2017 року. (т.1 а.с. 156).

З копії довідки про причину смерті від 03 липня 2017 року вбачається, що ОСОБА_4 , 1964 року народження, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , причина смерті - гострий мієломоноцентратний лейкоз (т. 1 а.с.157).

В свою чергу відповідачем ОСОБА_3 надано копію медичної документації щодо проходження нею обстеження стану здоров`я (т.1, а.с. 89-116), (т.1, а.с. 231-234).

Також ОСОБА_3 зверталася з проханням про допомогу у зв`язку з її хворобою (т.1 а.с.117-120).

Вказані докази, як кожен окремо, так ї їх сукупність, не доводять обставини, які підлягають обов`язковому встановленню при розгляді даної справи, а саме те, що відповідач умисно ухилялась від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, а також факт перебування спадкодавця у безпорадному стані.

Судом першої інстанції було допитано свідків, які хоч і вказували на те, що батько відповідачки намагався наладити зв`язок з дочкою, проте обставини його звернення за допомогою в період його хвороби належними доказами не підтверджено.

Аналіз викладеного свідчить про те, що позивачем не доведено належними доказами умови, передбачені частиною п`ятою статті 1224 ЦК України для усунення відповідача від права на спадкування за законом, а доводи апеляційної скарги щодо наявності підстав для задоволення позовної заяви не підтверджуються матеріалами справи.

Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Посилання у апеляційній скарзі про те, що суд неправильно застосував норми матеріального права є також безпідставними.

Так, як уже зазначалося, суд першої інстанції керувався, зокрема, частиною п`ятою статті 1224 ЦК України та правильно взяв до уваги правові позиції Верховного Суду, а недоведеність заявлених позовних вимог не свідчить про неправильне застосування норм матеріального права.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Отже, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 січня 2024 року - без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Бондаренко Євгенії Петрівни - залишити без задоволення.

Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 04 січня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2024 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді Т.В. Одринська

В.П. Пікуль