Номер провадження: 22-ц/813/2405/24
Головуючий у першій інстанції Далеко К. О.
Доповідач Громік Р. Д.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.08.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Громіка Р.Д.,

суддів Дришлюка А.І., Драгомерецького М.М.,

розглянувши у спрощеному порядку без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2022 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

1. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог.

Акціонерне товариство «УНІВЕРСАЛ БАНК» (скорочена назва АТ «УНІВЕРСАЛ БАНК») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просить, із урахуванням уточнення порядку формування суми заборгованості в заяві від 20.06.2022 року, стягнути з відповідача на його користь заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 23.12.2017 року у розмірі 26 792 грн 45 коп., яка станом на 15.03.2021 рік складається із повністю використаного боржником кредитного ліміту в сумі 16 200, 00 грн., та суми овердрафту (мінус по картці) яка становить 10 592, 45 грн.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено Договір про надання банківських послуг «Monobank» від 23.12.2017 року, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідно до пункту 3 Анкети-заяви від 23.12.2017 року підписанням договору Боржник підтвердив, що він ознайомлений з Умовами і правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг (згідно вимог чинного законодавства) та отримав їх примірники у мобільному додатку (затверджені Рішенням Правління ПАТ Універсал Банк Протокол № 43 від 06.12.2017 року, які діяли на момент підписання Анкети-заяви). Також підтвердив, що вищевказані документи зрозумілі Боржнику та не потребують додаткового тлумачення. Саме в Умовах, Тарифах, Паспорті споживчого кредиту записана процентна ставка, пеня, комісія (пункт Тарифи). Договір є обов`язковим для виконання. Відповідно до розділу Порядок внесення змін до Договору Умов та правил 7.1. Сторони погодили наступний порядок внесення змін до Договору:

7.1.1.В частині розділів (положень) Умов і правил обслуговування в AT "УНІВЕРСАЛ БАНК при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank | Universal Bank, які містять елементи договору про споживче кредитування та/або договору банківського вкладу (депозиту), зміни вносяться за згодою Сторін. При цьому під згодою Сторін у даному пункті розуміється направлення Банком Клієнту за допомогою Мобільного додатку повідомлення (пропозиції) про зміни розділів (положень) Договору, які містять елементи договору про споживче кредитування, та акцепту Клієнтом зазначених змін. Акцепт змін Клієнтом може бути здійснено в один з таких способів: підписання відповідного документа (заяви/згоди) в Мобільному додатку; направлення текстового та /або голосового повідомлення за допомогою каналів зв`язку (месенджерів). продовження користування послугами Банку (в тому числі використання Кредитного ліміту).

У разі якщо Клієнт не погоджується із запропонованими змінами він має право розірвати цей Договір в односторонньому порядку, попередньо погасивши усю Заборгованість за Договором, без сплати додаткової комісійної винагороди за його розірвання. Зміни до Договору та/або Тарифів Банку будуть застосовуватися та є погодженими (акцептованими) Клієнтом, якщо протягом 2 календарних днів з моменту їх опублікування на сайті Банку, Клієнт не повідомить Банк про розірвання Договору. Надання послуг і умови взаємодії між Банком та Клієнтом, які діяли до дати акцепту Клієнтом зміненого Договору та/або Тарифів, вважаються зміненими і продовжують діяти в частині, що не суперечить змісту зміненого Договору та/або Тарифів. Відповідно до п.4.2.19. розділу 4 Умов і Правил: На постійній основі, але не рідше ніж один раз на 30 календарних днів, ознайомлюватися із чинною редакцією Договору, що розташований за посиланням https://www.monobank.ua/terms та/або https://www.monobank.com.ua/terms та/або в Мобільному додатку, з метою виконання умов Договору з урахуванням можливих змін до нього. Боржник не звертався до Банку з непогодженням про зміни Умов і правил надання банківських послуг, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорта споживчого кредиту, які складають договір про надання банківських послуг та продовжував користуватись карткою, а отже з ними погодився. Банк неодноразово інформував Відповідача щодо наявності заборгованості.

Відповідно до виписки про рух коштів на рахунку, кредитний ліміт боржника складає 16 200 грн. Баланс на кінець періоду складає мінус 10 592, 45 грн. Овердрафт (мінус) 10 592,45 грн. виник наступним чином: якщо на рахунку клієнта не вистачає власних коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, по неустойці. При цьому, Банк надає кредит згідно з договором в розмірі зазначеної заборгованості та направляє кредитні кошти на погашення вказаної в цьому пункті заборгованості, а саме: відсотків за користування кредитним лімітом, неустойки за прострочені платежі згідно з тарифами.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці, всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 18 718, 91 грн. За весь час користування карткою боржником було проведено витрат по картці на суму 45 511, 36 грн.

Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку, становить 26 792, 45 грн. (45 511, 36 грн. 18 718, 91 грн. = 26 792, 45 грн.).

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2022 року позов АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково. Стягнено з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» суму заборгованості за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 19.12.2017 року у розмірі 16 200,00 грн., яка складається з суми використаного боржником кредитного ліміту. Стягнено з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Універсал Банк» судовий збір у розмірі 1323,16 грн.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги.

В апеляційній скарзі АТ «Універсал Банк» просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись при цьому на порушення норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом не було досліджено механізм отримання банківських послуг проекту «Monobank», а також процедуру ознайомлення споживача з умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту, у зв`язку з чим, суд дійшов передчасного висновку про те, відповідач не був ознайомлений з вказаними вище документами. На момент підписання анкети-заяви від 23 грудня 2017 року, відповідач був належним чином ознайомлений з умовами, правилами обслуговування рахунків фізичних осіб, тарифами, таблицею розрахунку вартості кредиту, паспортом споживчого кредиту. Цього ж дня, тобто 23 грудня 2017 року, відповідач повідомив про свою згоду з умовами банківських послуг, які надає банк за договором про надання банківських послуг «Monobank», на підтвердження чого у мобільному додатку відповідачем було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий на зазначений ним мобільний номер. Пунктом 3 анкети-заяви, підписаною відповідачем, передбачено, що ОСОБА_1 беззастережно погодився з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту. Повідомлення про зміну дозволеного кредитного ліміту банк надсилає клієнту у мобільний застосунок. Пунктом 9 анкети-заяви клієнт підтвердив, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком його підпису.

У анкеті-заяві зазначено, що клієнт просить відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на його ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану у мобільному додатку.

Окрім того, у підписаній анкеті-заяві відповідач визнав, що електронний підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях (п.6 Анкети-заяви). Наведе свідчить про укладення між сторонами у встановлений законом спосіб Договору, у тому числі погодження сторонами Умов обслуговування рахунків фізичної особи з додатками, шляхом проставляння ними електронного цифрового підпису (аналогу власноручного підпису).

На думку скаржника, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 висновки не можуть бути застосовані у межах цієї справи, зважаючи на те, що вказана вище справа та справа, яка переглядається в апеляційному порядку не є подібними.

Порядок розгляду апеляційної скарги.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.

Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Зважаючи на те, що справа є малозначною, її розгляд здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи.

Апеляційне провадження розглядається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи.

З врахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 16, які фактично здійснюють судочинство), щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом апеляційної інстанції було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку розгляду справи по незалежним від суду причинам.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повне судове рішення виготовлене 26 серпня 2024 року.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція апеляційного суду

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню в частині стягнення пені та комісії, а також зміні розміру суми стягнутого тіла кредиту.

Фактичні обставини справи.

На підставі матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до Акціонерного товариства «Універсал Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг від 23.12.2017 року.

Розмір встановленого кредитного ліміту клієнта ОСОБА_1 за Договором про надання банківських послуг «Monobank» змінювався: 17.12.2017 становив 7 500, 00 грн., 28.02.2018 становив 19 000 грн., 01.02.2019 становив 16 200 грн.

У заяві позичальника строк повернення кредиту не зазначено.

Відповідно до виписки про рух коштів по картці, всього за весь час користування карткою боржником було проведено поповнень карткового рахунку на суму 18 718, 91 грн. За весь час користування карткою боржником було проведено витрат по картці на суму 45 511, 36 грн.

Отже, сума коштів, яка досі не була повернута Банку, становить 26 792, 45 грн. (45 511, 36 грн. 18 718, 91 грн. = 26 792, 45 грн.), та складається з:

-загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 22826,77 гривень;

-заборгованість за пенею та комісією 4965,68 гривень.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно із ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Так задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) відступлено від висновку Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше прийнятій постанові від 24 вересня 2014 року (провадження № 6-144цс14) та зроблено висновок, що у переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ А-Банк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

В даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, доданих до позову не містять підпису відповідача, а розміщені на офіційному сайті позивача Умови та Правила неодноразово змінювалися ним самим.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг та Тарифи, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та врегулювання інших умов кредитування, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Суд застосував до спірних правовідносин правову позицію, висловлену в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-16цс 15, Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17, провадження № 14-131цс 19.

Посилання позивача на паспорт споживчого кредиту, не підписаний ОСОБА_1 електронним підписом, як невід`ємну складову частину спірного кредитного договору, суд першої інстанції вважав безпідставним, оскільки вказаний документ свідчить лише про ознайомлення споживача з інформацією про можливі умови споживчого кредитування. Проте це може свідчити лише про намір споживача укласти певний вид договору з банком, а не про підтвердження факту договірних відносин. При цьому, у тексті вказаного паспорта зазначено, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо. Крім того зазначено, що ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 01.01.2019 року.

До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до Закону України «Про споживче кредитування», у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит.

Таким чином, способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.

До таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20 (провадження № 61-14545 сво 20), при цьому відступив від висновку Верховного Суду про те, що паспорт споживчого кредиту є невід`ємною складовою частини спірного кредитного договору з огляду на згоду позичальника з умовами кредитування, яка підтверджена його підписом, викладений у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2020 року у справі № 284/157/20-ц (провадження № 61-13569 св 20), від 18 листопада 2020 року у справі № 313/346/20 (провадження № 61-14573 св 20) та у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 грудня 2019 року у справі № 467/555/19 (провадження № 61-17707 св 19).

Враховуючи формування суми овердрафту саме на підставі Умов і правил обслуговування фізичних осіб, суд першої інстанції вважав законними та обґрунтованими позовні вимоги лише в частині стягнення суми використаного боржником кредитного ліміту у сумі 16 200,00 грн., оскільки виходячи із виписки по картці, вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами та, частково погашаючи заборгованість за кредитом, фактично визнавав факт отримання ним кредитних коштів.

Однак повністю із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з огляду на таке.

Щодо позовних вимог про пеню та комісію.

Між сторонами виникли правовідносини з кредитних зобов`язань, які регулюються нормами ЦК України, Законами України «Про електронні документи та електронний документообіг» і «Про електронну комерцію»).

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки (ст. ст. 526 ч.1, 527 ч.1, 610 ч.1, 611 ч.1 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 ч.ч.1,3 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч.1 ЦК України).

З матеріалів справи вбачається і це не спростовано ОСОБА_1 , що він, з метою отримання банківських послуг, 23.12.2017 року звернувся до Банка і повідомив Банк про свою згоду з Умовами та правилами, які надає Банк за договором про надання банківських послуг за допомогою спеціального платіжного засобу платіжної картки monobank. На підтвердження вказаних обставин у мобільному додатку відповідача вводився ОТР-пароль, який був надісланий на зазначений відповідачем мобільний номер.

23.12.2017 року відповідач електронним цифровим підписом підписав Анкету-заяву, чим підтвердив, що він ознайомився та отримав примірники документів у мобільному додатку, які складають електронний договір між сторонами і зобов`язався виконувати його умови.

Так, в Анкеті-заяві від 23.12.2017 року, підписаної відповідачем, зокрема зазначено: ...6. Прошу вважати наведений зразок мого власноручного підпису або його аналоги (у тому числі мій електронний /електронний цифровий підпис) обов`язковим при здійсненні операцій за всіма рахунками, які відкриті або будуть відкриті мені в Банку. Я засвідчую генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем O38EBFA2C59F45C81E179C302C91B980C7B1CC24BDCB85B1978801E10E3820C47E, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення моїх дій згідно з Договором.. Також я визнаю, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Я підтверджую, що всі наступні правочини (у тому числі підписання договорів, угод, листів, повідомлень) можуть вчинятися мною та/або Банком з використанням електронного/ електронного цифрового підпису... 11. Усе листування щодо цього Договору прошу здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов Договору .

Відповідач ознайомився і з Додатком до умов кредитування Банком, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank, а саме про: тип картки, її вартість і валюту картрахунку monobank; пільговий період і пільгову процентну ставку; розмір щомісячного платежу за карткою monobank; відсоткові ставки і порядок нарахування відсотків; санкції; комісії. Додаток також містить паспорт споживчого кредиту Картка monobank, основні умови кредитування; інформацію щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; додаткову інформацію про пеню і штрафи; таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача.

З огляду на викладене, сторони уклали електронний правочин із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем в повному обсязі.

Укладений між Банком та ОСОБА_1 договір про надання кредиту в електронній формі спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка monobank, відповідає положенням Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» і Закону України «Про електронну комерцію».

Електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною. Для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа (ст. ст. 5, 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг»).

Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-комунікаційних систем. Реалізація товару дистанційним способом - укладення електронного договору на підставі ознайомлення покупця з описом товару, наданим продавцем у порядку, визначеному цим Законом, шляхом забезпечення доступу до каталогів, проспектів, буклетів, фотографій тощо з використанням інформаційно-комунікаційних систем, телевізійним, поштовим, радіозв`язком або в інший спосіб, що виключає можливість безпосереднього ознайомлення покупця з товаром або із зразками товару під час укладення такого договору (ст. 3 п.п.5-7,14 Закону України Про електронну комерцію).

Договір про надання кредиту в електронній формі, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка monobank, укладений від 23.12.2017 року між ОСОБА_1 і Банком, у встановленому законом порядку недійсним не визнаний.

Станом на 22.12.2020 наявна заборгованість у розмірі 10901,10 грн., з яких: заборгованість за наданим кредитом (тілом кредиту) 4014,52 грн.; заборгованість за пенею та комісією 6886,58 гривень.

Зважаючи на те, що матеріали справи містять належні докази того, що 23.12.2017 року відповідач ОСОБА_1 ознайомився з умовами кредитування Банком за договором про надання банківських послуг monobank, що вбачається з Анкети-заяви, Додатку і копії паспорту споживчого кредиту, в яких міститься необхідна інформація (про умови кредитування; щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача; про порядок повернення кредиту; тарифи і додаткова інформація тощо), суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про часткове задоволення позову і відмову у стягненні пені і комісії.

Розмір заборгованості, визначений Банком, а також про обізнаність щодо умов кредитування, що вбачається із паспорту споживчого кредиту від 23.12.2017 року (процентні ставки, санкції за порушення зобов`язань, комісії, тарифи, основні умови кредитування, тощо), підписаного ОСОБА_1 шляхом накладення у вигляді електронного цифрового підпису, відповідач ОСОБА_1 у встановленому законом порядку, не спростував.

Підписавши анкету-заяву та довідку (міститься два підписи позичальника), які є складовими частинами кредитного договору, ОСОБА_1 відповідно до статей 3, 627 ЦК України добровільно погодила такі умови кредитного договору, взяла на себе відповідні зобов`язання, а тому її твердження про те, що жодних документів, які б підтверджували погодження із нею сплату процентів чи інших сум, вона не підписувала, не відповідає фактичним обставинам справи (постанова Верховного Суду від 23.09.2020 року по справі № 149/1546/18-ц).

Водночас апеляційним судом встановлено, що інформація, що відображена у паспорті споживчого кредиту, зберігає чинність та є актуальною лише до 01 січня 2019 року.

За таких обставин, істотні умови кредитного договору, які були погоджені сторонами, вважаються такими, що погоджені у встановленому законом порядку лише до зазначеної вище дати, відповідно до якої банк мав право збільшувати кредит на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення.

Як вбачається з розрахунку заборгованості, наданого позивачем, нарахування пені та комісії у розмірі, зазначених у позовній заяві, відповідає тим штрафним санкціям, що були погоджені сторонами у момент укладення кредитного договору.

Відтак є правомірним нарахування пені та штрафів до 01 січня 2019 року. Водночас, матеріли справи не містять доказів про те, що після сплину зазначеної дати, сторонами досягнуто домовленості щодо пені та комісії як виду штрафних санкцій.

За таких обставин, починаючи з 01 січня 2019 року до 15 березня 2021 року, банк безпідставно нараховував відповідачу пеню та комісію.

Відповідно до розрахунку заборгованості, наданої банком, за період з 23.12.2017 до 01.01.2019 підлягали стягненню пеня та комісія у розмірі 1050 гривень.

Щодо позовних вимог про тіло кредиту.

Звертаючись до суду з позовом АТ "Універсал Банк" посилалось як на підставу для задоволення позовних вимог прострочення зобов`язання відповідачем із сплати щомісячного мінімального платежу за договором понад 90 днів, у зв`язку з чим у позивача виникло право відповідно до положення 5.16 п. 5 Розділу II вважати дане прострочення істотним порушенням клієнтом зобов`язань і перевести всю заборгованість на прострочену.

30 грудня 2019 року банк направив ОСОБА_1 повідомлення "пуш" про істотне порушення умов договору та вимогу про негайне їх усунення. Відповідач на зв`язок не вийшов та жодних дій направлених на погашення заборгованості не вчинив, у зв`язку з чим кредит 27 квітня 2020 року став у формі «на вимогу».

Як встановлено апеляційним судом раніше, Банк та ОСОБА_1 погодили істотні умови кредитного договору, зокрема, відсотків за користування кредитом до 01 січня 2019 року.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, обставини справи та норми права, які регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що заявлена банком до стягнення сума заборгованості в розмірі 22826,77 грн - це сума коштів, які отримав відповідач в якості кредиту в межах ліміту 16 200 грн та коштів внесених банком у відповідності до п. 5.16 на погашення відсотків за користування кредитом. Таким чином, висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, в межах суми кредитного ліміту 16 200 грн є помилковим.

Як зазначає позивач, сума понад встановлений кредитний ліміт є овердрафтом (мінус по картці у розмірі 10 592,45 гривень) та нараховується таким чином: якщо на рахунку клієнта не вистачає власник коштів для оплати заборгованості, то заборгованість збільшується на суму заборгованості за договором по відсоткам до погашення, неустойці.

Враховуючи вищевикладене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) у розмірі 22 826,77 гривень

Додатково колегія суддів звертає увагу, що посилання суду першої інстанції на правові висновки, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 та у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, взагалі не можуть бути застосовані до спірних правовідносин з огляду на таке.

Велика Палата Верховного Суду у постановах від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) та від 22 лютого 2022 року у справі № 201/16373/16-ц (провадження № 14-27цс21) зазначила, що для цілей застосування приписів процесуальних законів щодо подібності правовідносин важливо встановити критерії її визначення. Слово «подібний» в українській мові має такі значення: такий, який має спільні риси з ким-, чим-небудь, схожий на когось, щось; такий самий; такий, як той (про якого йде мова). Тому термін «подібні правовідносини» може означати як правовідносини, що мають лише певні спільні риси з іншими, так і правовідносини, що є тотожними з ними, тобто такими самими, як інші.

Таку спільність або тотожність рис слід визначати відповідно до елементів правовідносин. Із загальної теорії права відомо, що цими елементами є їх суб`єкти, об`єкти та юридичний зміст, а саме взаємні права й обов`язки цих суб`єктів. Отже, для цілей застосування приписів процесуального закону, в яких вжитий термін «подібні правовідносини», зокрема пункту 1 частини другої статті 389 та пункту 5 частини першої статті 396 ЦПК України, таку подібність слід оцінювати за змістовим, суб`єктним та об`єктним критеріями.

З-поміж цих критеріїв змістовий (оцінювання спірних правовідносин за характером урегульованих нормами права та договорами прав і обов`язків учасників) є основним, а два інші додатковими. Суб`єктний і об`єктний критерії матимуть значення у випадках, якщо для застосування норми права, яка поширюється на спірні правовідносини, необхідним є специфічний суб`єктний склад саме цих правовідносин та/чи їх специфічний об`єкт.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 12 жовтня 2021 року у справі №233/2021/19 (провадження № 14-166цс20) зазначила, що в кожному випадку порівняння правовідносин і їхнього оцінювання на предмет подібності слід визначати з огляду на те, які правовідносини є спірними, порівнювати права та обов`язки сторін цих правовідносин відповідно до правового чи їх договірного регулювання (пункт 31) з урахуванням обставин кожної конкретної справи (пункт 32).

Для касаційного перегляду справи з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, наявності самих лише висновків Верховного Суду щодо застосування норми права у певній справі недостатньо, обов`язковою умовою для касаційного перегляду судового рішення є подібність правовідносин у справі, в якій Верховний Суд зробив висновки щодо застосування норми права, з правовідносинами у справі, яка переглядається, а судом вона (норма права) застосована без урахування такого висновку (постанова Верховного Суду від 10 квітня 2024 року у справі № 638/6852/18 (провадження № 61-393св24)).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справа №342/180/17 предметом розгляду були позовні вимоги про стягнення заборгованості, однак у тих правовідносинах конструкція кредитного договору та його підписання були відмінним і не регулювались Законом України «Про електронну комерцію», а тому не можуть бути застосовані.

Правові висновки, висвітлені у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, на які посилається суд першої інстанції, зроблені судом за інших (відмінних) обставин, які не є подібними з обставинами справи, що переглядається в апеляційному порядку, оскільки у даному випадку ОСОБА_1 підписав конкретні умови щодо кредитування, зокрема пені та комісії.

Таким чином, висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 та у постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі №393/126/20, є нерелевантними до спірних правовідносин.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що Договір про надання банківських послуг був укладений 23.12.2017, однак суд першої інстанції зробив описку у резолютивній частині, неправильно зазначивши 19.12.2017.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку, що суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, не довів обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, висновки районного суду не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим є підстави для скасування рішення суду першої інстанції в частині стягнення пені та комісії, а також зміні розміру суми стягнутого тіла кредиту.

Порядок оскарження постанови суду апеляційної інстанції.

У зв`язку з тим, що ціна позову в даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, справа згідно п. 1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України є малозначною і в силу вимог п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України ухвалене по ній апеляційним судом судове рішення не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. п. а) - г) п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Розподіл судових витрат.

Згідно із ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення чи ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З матеріалів справи вбачається, що за подачу позовної заяви АТ «Універсал Банк» сплатило судовий збір у розмірі 2270 гривень, а за подачу апеляційної скарги АТ «Універсал Банк» - 3405 гривень.

Позовну заяву АТ «Універсал Банк» фактично задоволено частково (23 876,77*100/26792,45 = 89%), а тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь АТ «Універсал Банк» за подачу позовної заяви у розмірі 2020,30 гривень, а за подачу апеляційної скарги 3030,45 гривень.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2022 року в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) змінити, збільшивши розмір тіла кредиту з 16 200 гривень до 22 826 гривень 77 копійок.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 22 грудня 2022 року скасувати в частині відмови у стягненні пені та комісії.

Постановитиу цій частині нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за пенею та комісією задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19) заборгованість за пенею та комісією у розмірі 1050 гривень.

Здійснити перерозподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19) судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 2020 гривень 30 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь акціонерного товариства «УНІВЕРСАЛ БАНК» (, місцезнаходження: 04114, м. Київ, вул. Автозаводська, буд.54/19) судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 3030 гривень 45 копійок.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, встановлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 26 серпня 2024 року.

Головуючий Р.Д. Громік

Судді: А.І. Дришлюк

М.М. Драгомерецький