Справа № 646/1302/24
№ провадження 2/646/1499/2024
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.02.24 м.Харків

Суддя Червонозаводського районного суду м. Харкова Блага І.С. при прийнятті позовної заяви ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» Виробничий підрозділ «Локомотивне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця» про скасування наказу та зобов`язання відповідача поновити на роботі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаною позовною заявою, в якій просить: Скасувати наказ (розпорядження) Акціонерного товариства «Українська залізниця» виробничого підрозділу «Локомотивне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця» № 68/ос від 21.04.2023р., зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» виробничого підрозділу «Локомотивне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця» поновити на роботі ОСОБА_1 на роботі, а саме на посаді помічника машиніста тепловоза дільниці експлуатації локомотивів, зобов`язати Акціонерне товариство «Українська залізниця» виробничого підрозділу «Локомотивне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця» виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу, а саме з 21.04.2023 до дня поновлення на роботі.

Згідно з ч. 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати вимогам, викладеним у ст. 175 ЦПК України, а також вимогам ст. 177 цього Кодексу.

Подана заява не відповідає вимогам вказаних вище статей, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2019 року у справі N 369/10046/18 (провадження N 61-9664сво19) зазначено, що за змістом норм чинного законодавства середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою (винагородою, яку роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу), а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника, отже строк пред`явлення до суду позовних вимог про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу обмежується трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

У позовній заяві позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, яка є вимогою майнового характеру. Таким чином, позивачем повинен бути сплачений судовий збір за вказану позовну вимогу. Також, позивачу необхідно надати розрахунок суми, яка підлягає стягненню як середній заробіток за час вимушеного прогулу.

Таким чином, позивач не звільняється від сплати судового збору у справі за заявленою ним позовною вимогою щодо стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Положеннями ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру фізичною собою повинен бути сплачений судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, при зверненні до суду з позовними вимогами про стягнення середнього заробітку повинен бути сплачений судовий збір у розмірі в залежності від зазначеної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до вимог ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Відповідно до ч.1 статті 177 документи, що додаються до позовної заяви позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного, керуючись ст. 175, 177,185, 353 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» Виробничий підрозділ «Локомотивне депо Основа» регіональної філії «Південна залізниця» про скасування наказу та зобов`язання відповідача поновити на роботі- залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали судді про залишення позовної заяви без руху.

В разі неусунення недоліків позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала в частині визначення розміру судового збору може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів в порядку ч. 2 ст.261, ст.354 ЦПК України.

Суддя І.С.Блага