Справа № 583/5156/24
15 листопада 2024 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого-судді Сидоренка Р.В.,
при секретарі Якубович В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в м. Охтирка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд
Ухвалою від 18.10.2024 року провадження у даній справі відкрито. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 30.12.2003 року зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя між ними не склалось, в сім`ї не має взаєморозуміння. Вважає, що сім`я розпалася, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає, тому звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу і просить суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить відновити їй дівоче прізвище « ОСОБА_3 ».
В судове засідання позивачка не з`явилася, надала до суду письмову заяву якою свої вимоги підтримує, просить позов задовольнити, а справу розглянути справу без її участі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України.
Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.12.2003 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 410.
Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають.
Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , дівоче прізвище позивачки російською мовою « ОСОБА_4 ».
Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (ч. ч. 3 і 4 статті 56 СК України).
Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення.
Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей.
Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.
Враховуючи, що подружні стосунки між сторонами припинені, їх сім`я розпалася, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.
Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе.
Позивачка скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Суд вважає, що причини, що спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б її інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого шлюб підлягає розірванню.
За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу між подружжям.
Оскільки позивачка просить після розірвання шлюбу відновити їй дівоче прізвище, суд вважає за необхідне відновити позивачу дівоче прізвище « ОСОБА_3 ».
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 24, 104, 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України, ст. ст. 11-13, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 267-268, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд
Вирішив :
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 30.12.2003 року в Відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 410.
Шлюб припиняється в день набрання чинності рішенням суду.
Після розірвання шлюбу відновити позивачці ОСОБА_1 дівоче прізвище « ОСОБА_3 ».
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко