14.08.2024 Єдиний унікальний номер 175/3632/23
Номер провадження: 2п/205/31/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Неруш Олександра Васильовича про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2024 року по цивільній справі за № 175/3632/23 за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

Представник Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» звернувся до суду із вказаною позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заочним рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2024 року позов Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, було задоволено в повному обсязі. Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» заборгованість за Комплексним договором (кредиту та застави) № 4/1774809 від 19.03.2021 року у загальному розмірі 315 862 грн. 85 коп. та судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 4 737 грн. 95 коп.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Неруш Олександр Васильович звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись на те, що вказане заочне рішення винесено судом без повного і всебічного з`ясування обставин справи, без оцінки доказів, та з`ясування підстав для задоволення позовних вимог.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Неруш Олександр Васильович надав до суду письмову заяву, в якій він просить суд вказану заяву про перегляд заочного рішення задовольнити у її повному обсязі, а заочне рішення скасувати.

Представник Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, про що свідчить судова повістка, ніяких письмових заяв чи клопотань до суду не надходило.

Суд із вказаного приводу зазначає, що згідно ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається у судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

З огляду на наведені обставини та вимоги процесуального закону, суд вважає за можливе розглянути по суті заяву про перегляд заочного рішення.

Тому, дослідивши матеріали даної цивільної справи, матеріали вказаної заяви про перегляд заочного рішення, оцінивши доводи сторін, суд доходить до наступного висновку.

У відповідності до п.2 ч.3 суд може своєю ухвалою за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Процесуальне законодавство закріплювало юридичну сукупність, за наявності всіх елементів якої заочне рішення підлягає скасуванню. З аналізу даної норми вбачається, що для задоволення заяви про перегляд заочного рішення в даному випадку потрібна обов`язкова наявність таких умов: 1) відповідач не з`явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин; 2) відповідач не подав відзив на позовну заяву з поважних причин; 3) докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Тобто саме наявність одночасно цих трьох умов дає підстави для скасування заочного рішення суду.

В даному випадку суд констатує, що для розгляду даної цивільної справи у зв`язку із систематичною неявкою відповідача судом призначалось декілька судових засідань, про що така сторона повідомлялась у передбачений процесуальним законом спосіб.

Зокрема, згідно повідомлення підприємства поштового зв`язку 02.10.2023 року (а.с. 58) відповідач отримав ухвалу суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у цивільній справі від 12.09.2023 року, копію позовної заяви разом із доданими до неї матеріалами та судову повістку. Згідно з резолютивною частиною вказаної ухвали проведення судового засідання було призначено на 27.10.2023 року об 11.30 год. Аналогічна за своїм змістом інформація містилась у судовій повістці. Окрім того, вказаною ухвалою суду було запропоноване відповідачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня вручення такої ухвали подати відповідний відзив на позовну заяву.

Однак у судове засідання 27.10.2023 року відповідач не прибув, відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив, у зв`язку із чим судом було відкладено розгляд справи на інші час та день 24.11.2023 року, про що судом повідомлено учасників справи у передбачений процесуальним законом спосіб (а.с. 63).

Також 24.11.2023 року відповідач у судове засідання не прибув, відзив на позов не подав, надіславши на адресу суду письмову заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із необхідністю підготовлення заперечень на позовну заяву. У зв`язку із чим судом було відкладено розгляд справи на інші час та день 18.01.2024 року об 12.00 год., про що судом повідомлено учасників справи у передбачений процесуальним законом спосіб.

Однак, будучи повідомленим про місце, день та час розгляду справи, що підтверджується особистим підписом відповідача у повідомленні (а.с.65). Однак відповідач і в таке судове засідання не прибув, відзив на позов не подав, причини неявки суду не повідомив.

Таким чином суд доходить висновку, що відповідач не з`явився тричі в судові засідання та не повідомив про причини неявки без поважних на це причин, адже жодних належних, достатніх, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували такі причини неявки суду не повідомлено. Суд критично відноситься до тверджень відповідача щодо його відрядження за межі м. Дніпро 18.01.2024 року, оскільки про таке відрядження суду завчасно не було повідомлено, а до заяви про перегляд заочного рішення не надано жодних допустимих доказів (докази перебування із відповідним суб`єктом господарювання у трудових відносинах, наказ про відрядження тощо), які б підтверджували таку обставину.

Така само суду не вмотивовано належним чином, з яких саме об`єктивних та непереборних для нього причин відповідач пропустив 15 денний строк на подання відзиву, та не спромігся подати таку заяву по суті справи більше ніж за три місяці з дня отримання ним інформації про ініційоване щодо нього судове провадження.

З огляду на вищенаведене, суд вимушений констатувати, що відповідач не подав відзив на позовну заяву без поважних на це причин.

Також в даному випадку в обґрунтування викладених в заяві обставин щодо підстав скасування заочного рішення, стороною відповідача, не наведено жодного посилання на докази, які б надали суду можливість встановити їх істотне значення для правильного вирішення даної справи, так як це є необхідною умовою при розгляді заяви щодо перегляду заочного рішення суду. Зокрема, стороною відповідача не наведено посилання на жоден доказ, та не надано суду жодних власних розрахунків, з оцінки яких можна було б дійти висновків, що сума заборгованості яка стягнута судом не відповідає дійсному стану речей, що утворились у зв`язку із невиконанням боржником своїх зобов`язань за таким кредитним договором.

Означені заперечення відповідача щодо змісту заочного рішення зводяться до переоцінки доказів, що містяться у матеріалах справи, без подання з боку такої сторони відповідних належних та достатніх доказів, які мали б значення для справи, але не були враховані судом під час розгляду справи через неявку відповідача.

У зв`язку із чим, суд доходить висновку про відсутність одночасної наявності вищевказаних умов, передбачених ч.1 ст. 288 ЦПК України, які у своїй сукупності мають бути підставою для скасування заочного рішення, а відтак суд не має законних підстав для скасування заочного рішення, оскільки відповідачем так і не представлено суду посилання на докази які б надали суду можливість встановити їх істотне значення для правильного вирішення даної справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 287 ЦПК України у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою залишити заяву без задоволення.

У зв`язку із наведеним у його сукупності, суд вимушений відмовити в задоволенні вказаної заяви про перегляд заочного рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 287, 288 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволені заяви представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Неруш Олександра Васильовича про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 січня 2024 року по цивільній справі за № 175/3632/23 за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

2. Роз`яснити представнику відповідача ОСОБА_1 адвокату Нерушу Олександру Васильовичу право оскаржити заочне рішення суду в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Д.В.Мовчан