ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 644/4415/21 Номер провадження 22-ц/814/2749/24Головуючий у 1-й інстанції Самсонова О.А Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Одринської Т.В., Пікуля В.П.

секретар: Сальна Н.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 , адвоката Максимовського Сергія Олександровича

на рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2024 року

у справі за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

У травні 2021 року Харківська міська рада звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що в ході проведення заходу самоврядного контролю у сфері благоустрою Інспекцією з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, на підставі виданого начальником Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради направлення від 19.10.2020 № 56-Н, у відповідності до ст. 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», § 8 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради від 16.11.2011 № 504/11 (зі змінами та доповненнями), було здійснено перевірку благоустрою міста Харкова, а саме території за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом перевірки благоустрою міста Харкова № 56-А від 20.10.2020, встановлено факт порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів, зокрема Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та Правил благоустрою м. Харкова, а саме: на земельній ділянці біля житлового будинку літ. «Б-9» по АДРЕСА_1 , що є прибудинковою територією, проводяться будівельні роботи з влаштування окремого входу до нежитлового приміщення підвалу № 3 у вказаному будинку (викопано котлован для облаштування сходів, існуючий за планом приміщень приямок з вікном реконструйовано під окремий вхід з будівництвом вхідної групи) в результаті чого було змінено геометричні форми існуючого будинку та змінено зовнішній вигляд фасаду будинку.

Будівельні роботи проведені без декларативно-дозвільних документів, під час перевірки не було представлено паспорт опорядження фасаду та містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Таким чином, за результатами перевірки благоустрою міста Харкова встановлено порушення п. 1 ч. 1 ст. 16, п. 1 ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.7.1.1., п. 6.3.1 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради 16.11.2011 № 504/11 (зі змінами та доповненнями) (далі-Правила).

Інспекцією з благоустрою за фактом виявлених порушень видано припис № 56-П від 20.10.2020 про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою міста Харкова з вимогою добровільно, у 5-ти денний строк усунути вказане порушення (строком усунення до 27.10.2020). Відповідно до п. 8.4.7.3 Правил припис було закріплено на об`єкті благоустрою.

Під час виходу на місце 28.10.2020 щодо перевірки виконання вимог припису № 56-П від 20.10.2020 встановлено, що вимоги зазначеного припису не виконано, інформація про результати розгляду припису до Інспекції не надходила. У судовому порядку припис не оскаржувався.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна: нежитлові приміщення підвалу № 3, 8, 9, загальною площею 96,6 кв.м. в житловому будинку літ. «Б-9» по АДРЕСА_1 , належать ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 5925 від 22.10.2019.

В єдиному реєстрі документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів Державної архітектурно-будівельної інспекції України, розміщеному на офіційному сайті Держархбудінспекції України («www.dabi.gov.ua»), який містить інформацію з травня 2011 року, відсутня інформація за адресою: АДРЕСА_1 .

Таким чином, відповідач у порушення вимог законодавства в сфері благоустрою населених пунктів та містобудівної діяльності, без належного дозволу, на земельній ділянці, що не була йому відведена для цієї мети, вчинив самочинне будівництво окремого входу до нежитлового приміщення підвалу № 3 в житловому будинку літ. «Б-9» по АДРЕСА_1 з будівництвом вхідної групи.

Враховуючи викладене, Харківська міська рада просила зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок знести самочинно збудовану вхідну групу до нежитлового приміщення підвалу № 3 у житловому будинку літ. «Б-9» розташованому по АДРЕСА_1 , привівши фасад будинку у стан, що існував до самочинного будівництва, а саме у відповідність до технічного паспорта на групу нежитлових приміщень підвалу № 3, 8, 9 у житловому будинку, виготовленого ТОВ «АРХІЛАІН» від 30.03.2019 (інвентаризаційна справа 13701/19) та об`єкт благоустрою - земельну ділянку комунальної власності до вимог чинного законодавства в сфері благоустрою та встановлених Правил благоустрою на території м. Харкова.

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2024 року позов Харківської міської ради до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 за власний рахунок знести самочинно збудовану вхідну групу до нежитлового приміщення підвалу № 3 у житловому будинку літ. «Б-9» розташованому по АДРЕСА_1 , привівши фасад будинку у стан, що існував до самочинного будівництва, а саме у відповідність до технічного паспорта на групу нежитлових приміщень підвалу № 3, 8, 9 у житловому будинку, виготовленого ТОВ «АРХІЛАІН» від 30.03.2019 (інвентаризаційна справа 13701/19) та об`єкт благоустрою - земельну ділянку комунальної власності до вимог чинного законодавства в сфері благоустрою та встановлених Правил благоустрою на території м. Харкова.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради 2270,00 грн. на відшкодування судових витрат зі сплати судового збору.

Не погодившись з даним рішенням місцевого суду його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_1 адвокат Максимовський С.О., посив його скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що позивачем не було дотримано порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю та перевірка була проведена некомпетентним виконавчим органом Харківської міської ради.

Окрім того, перевірка дотримання стану благоустрою м. Харкова щодо спірної земельної ділянки відбулась у той час, коли її користувачем (орендарем) було ПАТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1», яке виступало у якості розробника рекомендацій по влаштуванню отвору в існуючій стіні з облаштуванням окремого входу в технічне підпілля, розташоване за вищевказаною адресою.

Для цього між ПАТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» та відповідачем був укладений договір № 20/36 від 26.07.2019 на створення (передачу) проектної документації, акт здачі-приймання робіт (надання послуг) до договору № 20/36 від 26.07.2019.

Від представника Харківської міської ради Латрової Н.В. до суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення місцевого суду повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення підвалу № 3, 8, 9 площею 96,6 кв.м. в житловому будинку літ. «Б-9», розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу укладеного між ПАТ «ТРЕСТ ЖИТЛОБУД-1» в особі заступника Голови правління Парамонова К.А. та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області Кошель Т.В. 22.10.2019 року за № 5925 та Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно від 15 жовтня 2020 року № 228124004 (т. 1, а.с. 46, 55).

Уповноваженими працівниками Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради на підставі направлення від 19.10.2020 № 56-Н здійснено перевірку об`єкту благоустрою міста Харкова: «Території, на якій розміщені нежитлові приміщення підвалу № 3, 8, 9 в житловому будинку літ. «Б-9» за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 ».

За фактом перевірки, що проведена 20 жовтня 2020 року інспекторами з благоустрою було виявлено порушення законодавства у сфері благоустрою населених пунктів та правил благоустрою території м. Харкова, саме на земельній ділянці біля житлового будинку літ. «Б-9» по АДРЕСА_1 , що є прибудинковою територією, проводяться будівельні роботи з влаштування окремого входу до нежитлового приміщення підвалу № 3 у вказаному будинку (викопано котлован для облаштування сходів, існуючий за планом приміщень приямок з вікном реконструйовано під окремий вхід з будівництвом вхідної групи) в результаті чого було змінено геометричні форми існуючого будинку та змінено зовнішній вигляд фасаду будинку.

Будівельні роботи проведені без декларативно-дозвільних документів, під час перевірки не було представлено паспорт опорядження фасаду та містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

В реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному вебсайті Держархбудінспекції України, який містить відповідну інформацію з 2011 року, відсутня інформація щодо нежитлового приміщення підвалу № 3, 8, 9 в житловому будинку літ. «Б-9» по АДРЕСА_1 .

В реєстрі містобудівних умов та обмежень, розміщеному на офіційному сайті Харківської міської ради, міського голови, виконавчого комітету відсутня інформація щодо об`єкту за вищевказаною адресою.

Таким чином, за результатами перевірки благоустрою міста Харкова встановлено порушення п. 1 ч. 1 ст. 16, п. 1 ч. 2 ст. 17, ч. 2 ст. 23 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.7.1.1., п. 6.3.1 Правил благоустрою території міста Харкова, затверджених рішенням Харківської міської ради 16.11.2011 № 504/11 (зі змінами та доповненнями) (далі-Правила).

Зазначені результати перевірки оформлені актом № 56-А перевірки благоустрою міста Харкова від 20 жовтня 2020 року (т. 1, а.с. 41-44).

За виявленим фактом винесено припис про усунення порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, Правил благоустрою території міста Харкова № 56-П від 20 жовтня 2020 року з вимогою негайного зупинення проведення робіт. Власника зобов`язано усунути виявлені порушення до 27.10.2020, проте, даний припис відповідачем не виконано, що підтверджується відповідним записом інспектора з благоустрою сектору контролю за станом благоустрою у сфері житлово-комунального господарства Інспекції з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради Світлишного Є.В. (т. 1, а.с. 40).

Зазначено, що вказані дії порушують п. 1 ч. 1 ст. 16 (на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом), п. 1 ч. 2 ст. 17 (громадяни у сфері благоустрою населених пунктів зобов`язані утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту прилеглу до цих об`єктів територію), ч. 2 ст. 23 (благоустрій території житлової та громадської забудови здійснюється з урахуванням вимог використання цієї території відповідно до затвердженої містобудівної документації, правил благоустрою території населеного пункту, а також установлених будівельних норм, норм і правил) Закону України «Про благоустрій населених пунктів», п. 5.7.1.1 (на об`єктах благоустрою забороняється виконувати роботи без дозволу в разі, якщо обов`язковість його отримання передбачена законом), п. 5.7.1.2 (на об`єктах благоустрою забороняється зчиняти дії. що негативно впливають на архітектуру фасадів будівель і споруд, у тому числі робити написи, малюнки на стінах будинків, споруд), п. 5.7.1.8 на об`єктах благоустрою забороняється захаращувати території будівельними та іншими матеріалами, конструкціями, сміттям, побутовими відходами, відходами виробництва, накопиченнями снігу та льоду тощо) Правил благоустрою території міста Харкова, встановлених рішенням 11 сесії Харківської міської ради 6 скликання від 16.11.2011 № 504/11 (зі змінами та доповненнями).

Враховуючи викладене, судом встановлено, що на час перевірки, проведеної інспекторами з благоустрою у жовтні 2020 року відповідачем здійснювалося самочинне будівництво.

Вказаний факт підтверджується долученими до акту фотознімками, на яких зафіксовано здійснення будівельних робіт, захаращення території будівельними відходами (т. 1, а.с. 42-43).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції враховуючи, що будівельні роботи проведені відповідачем без декларативно-дозвільних документів, паспорту опорядження фасаду та містобудівних умови та обмежень забудови земельної ділянки, з огляду на те, що відповідач не надав будь-яких доказів, з яких би вбачалось, що він здійснив дії, необхідні для узаконення об`єкту самочинного будівництва та не виконав припис про усунення виявленого порушення, прийшов до висновку про доведеність та обгрунтованість позову.

Колегія суддів погоджується з даним висновком місцевого суду з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Спосіб захисту порушеного права повинен бути таким, що найефективніше захищає або відновляє порушене право позивача, тобто повинен бути належним. Належний спосіб захисту повинен гарантувати особі повне відновлення порушеного права та/або можливість отримання нею відповідного відшкодування (див. пункт 8.54 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 січня 2022 року всправі № 910/10784/16 (провадження № 12-30гс21)).

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відновлення становища, яке існувало до порушення. Цей спосіб пов`язаний з застосуванням певних заходів, спрямованих на відновлення порушеного суб`єктивного права особи у тому стані, в якому воно існувало до його порушення. Тобто, для того, щоб подати цей позов необхідно, щоб суб`єктивне право не було припинене, і його можна було відновити шляхом усунення наслідків правопорушення. (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 серпня 2018 року у справі № 545/3728/16-ц (провадження № 61-9958св18)).

Відповідно до статті 7 Закону України «Про основи містобудування» державне регулювання у сфері містобудування здійснюється, зокрема, органами місцевого самоврядування, а також центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері містобудування, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного архітектурно-будівельного контролю, іншими органами в порядку, встановленому законодавством.

Уповноваженими органами містобудування та архітектури є виконавчі органи міських рад з питань архітектури (частина 1 статті 13 Закону України «Про архітектурну діяльність»).

Виконавчі органи з питань державного архітектурно-будівельного контролю міських рад відносяться до органів державного архітектурно-будівельного контролю (частина 3 статті 6 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності»).

У силу статті 12 Закон України «Про благоустрій населених пунктів» суб`єктами у сфері благоустрою населених пунктів є органи державної влади та органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, органи самоорганізації населення, громадяни.

У відповідності до статті 34 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» правила благоустрою території населеного пункту - це нормативно-правовий акт, яким встановлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила включають, зокрема, порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; порядок розміщення малих архітектурних форм; порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів.

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать делеговані повноваження, зокрема, здійснення в установленому порядку державного контролю за дотриманням законодавства, затвердженої містобудівної документації при плануванні та забудові відповідних територій; зупинення у випадках, передбачених законом, будівництва, яке проводиться з порушенням містобудівної документації і проектів окремих об`єктів, а також може заподіяти шкоди навколишньому природному середовищу.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» визначено, що самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів здійснюється сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами.

Таким чином, Закон України «Про благоустрій населених пунктів» наділяє повноваженнями міські ради та їх виконавчі органи здійснювати самоврядний контроль у сфері благоустрою населених пунктів.

Рішенням Харківської міської ради від 19.08.2020 року № 2224/20 «Про внесення змін до структури виконавчих органів Харківської міської ради 7 скликання» в структурі апарату міської ради та виконавчого комітуту створено Інспекцію з благоустрою Департаменту територіального контролю Харківської міської ради, до повноважень якої серед іншого належить право виявляти факти самочинного будівництва.

Отже, доводи апеляційної скарги щодо порушення позивачем порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю є безпідставними.

В матеріалах справи міститься акт перевірки благоустрою м. Харкова № 56-А від 20.10.2020, яким встановлено факту порушення законодавства у сфері благоустрою населених пінктів, а саме: на земельній ділянці біля житлового будинку літ. «Б-9» по АДРЕСА_1 , що є прибудинковою територією, проводяться будівельні роботи з влаштування окремого входу до нежитлового приміщення підвалу № 3 у вказаному будинку (викопано котлован для облаштування сходів, існуючий за планом приміщень приямок з вікном реконструйовано під окремий вхід з будівництвом вхідної групи) в результаті чого було змінено геометричні форми існуючого будинку та змінено зовнішній вигляд фасаду будинку.

Будівельні роботи проведені без декларативно-дозвільних документів, під час перевірки не було представлено паспорт опорядження фасаду та містобудівні умови та обмеження забудови земельної ділянки.

Дане нежитлове приміщення підвал АДРЕСА_2 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

Як встановлено місцевим судом та не заперечується учасниками справи, земельна ділянка з кадатровим номером :003:040:0091, на якій здійснено прибудову до нежитлового приміщення підвалу № 3 є комунальною власністю Харківської міської територіальної громади.

Нормами ст. 375 ЦК України передбачено, що лише власник земельної ділянки має право зводити на ній будівлі та споруди, здійснювати перебудову, а також дозволяти будівництво на своїй ділянці іншим особам.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Разом з тим, Харківською міською радою рішення про передачу у власність або користування даної земельної ділянки ОСОБА_1 не приймались.

Оскільки, вищевказана земельна ділянка комунальної власності, яка розташована за адресою АДРЕСА_1 в установленому законом порядку відповідачу для будівництва не передавалась, тому ОСОБА_1 здійснював її використання без належних на те документів та підстав.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України самочинним вважається будівництво житлового будинку, будівлі, споруди, іншого нерухомого майна, якщо вони збудовані на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; або відведена не для цієї мети; або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту; або з істотним порушенням будівельних норм і правил.

За змістом наведеної норми права самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї з трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

За загальним правилом, закріпленим у частині другій статті 376 ЦК України, особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Відповідно до частини першої статті 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» замовник має право виконувати будівельні роботи після: подання замовником повідомлення про початок виконання будівельних робіт відповідному органу державного архітектурно-будівельного контролю - щодо об`єктів будівництва, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта та які не потребують отримання дозволу на виконання будівельних робіт згідно з переліком об`єктів будівництва, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Форма повідомлення про початок виконання будівельних робіт та порядок його подання визначаються Кабінетом Міністрів України; видачі замовнику органом державного архітектурно-будівельного контролю дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками або підлягають оцінці впливу на довкілля згідно із Законом України «Про оцінку впливу на довкілля».

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 квітня 2011 року № 466 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 26 серпня 2015 року № 747) затверджено Порядок виконання підготовчих та будівельних робіт (далі - Порядок № 466).

Згідно із пунктами 4, 5, 11, 13 Порядку № 466 підготовчі роботи, визначені будівельними нормами, стандартами і правилами, можуть виконуватися замовником після набуття права на земельну ділянку відповідного цільового призначення та подання повідомлення про початок виконання підготовчих робіт до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю.

Виконання підготовчих робіт може здійснюватися на підставі повідомлення про початок виконання будівельних робіт або дозволу на виконання будівельних робіт (далі - дозвіл).

Будівельні роботи можуть виконуватися замовником після отримання документа, що посвідчує право власності чи користування земельною ділянкою, або договору суперфіцію та: подання повідомлення про початок виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) та об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта; видачі замовнику дозволу на виконання будівельних робіт - щодо об`єктів, які за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками.

Повідомлення про початок виконання підготовчих робіт, повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, будівництво яких здійснюється на підставі будівельного паспорта, та повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1) (далі - повідомлення), повідомлення про зміну даних у зазначених повідомленнях за формою згідно з додатками 1, 2 і 2 1 до цього Порядку подається замовником (його уповноваженою особою) особисто або надсилається рекомендованим листом з описом вкладення чи через електронну систему здійснення декларативних та дозвільних процедур у будівництві до відповідного органу державного архітектурно-будівельного контролю за місцезнаходженням об`єкта не пізніше ніж за один календарний день до початку виконання підготовчих або будівельних робіт.

Як вбачається з листа інспекції державного архітектурно-будівельного контролю департаменту територіального контролю та земельних відносин Харківської міської ради від 16.02.2021 № 156/0/250-21 в реєстрі будівельної діяльності, розміщеному на офіційному вебсайті Держархбудінспекції України, який містить інформацію про документи, що дають право на виконання будівельних робіт та засвідчують прийняття обєктів до експлуатації, з травня 2011 року, відсутня інформація щодо об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 (літ. «Б-9») (т. 1, а.с. 47).

Факт добудови підвалу АДРЕСА_2 підтверджується копіями технічних паспортів на групу нежитлових приміщень підвалу № 3, 8, 9.

Фрагмент підвалу № 3, який відображений у технічному паспорті виготовленому на замовлення ОСОБА_1 виготовленого станом на 06 листопада 2020 року (після виявлення факту порушень законодавства у сфері благоустрою) суттєво відрізняється від плану даного підвалу, який міститься в технічному паспорті виготовленого станом на 20 березня 2019 року, тобто за місяць до набуття відповідачем права власності на дане нерухоме майно (т. 1, а.с. 56-57, 95-99).

Посилання апелянта на наявний в матеріалах справи договір № 20/36 на створення (передачу) проектної документації від 26.07.2019, укладеного між ПАТ «Трест Житлобуд-1» та ОСОБА_1 колегія суддів до уваги не приймає, оскільки відповідно до п. 2.1 даного договору його предметом є розробка рекомендацій по влаштуванню отвору, в існуючій стіні з облаштуванням окремого входу в технічне приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , в той час, як предметом даного спору є самочинне будівництво здійснене за адресою АДРЕСА_1 (т. 1, а.с. 89).

Доказів зміни нумерації будинків по АДРЕСА_1 матеріали справи не містять.

Долучені відповідачем докази подачі до Інспекції державного контролю архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради через ЦНАП повідомлення про початок виконання будівельних робіт щодо обєкта за вищевказаною адресою, не спростовують факт порушень ОСОБА_1 законодавства у сфері благоустрою, оскільки з відповідними повідомленнями він звертався після виявлення порушень, а саме 26.10.2020, 29.01.2020 та 25.01.2021 (т. 1, а.с. 92-94).

Окрім того, в документах, що надані відповідачем до ЦНАП для отримання адміністративної послуги зазначено: назва об`єкту повідомлення про початок будівельних робіт, фактична адреса об`єкту: АДРЕСА_4 .

Листами Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Канцедалу А.Є. повідомлено про неможливість внесення інформації до реєстру будівельної діяльності (т. 1, а.с. 47-50).

Доказів оскарження відповідачем даних рішень матеріали справи не містять.

Відповідачем будь-яких доказів на спростування факту самочинного будівництва, здійсненого до належного йому нерухомого майна, на землі комунальної власності, суду не надано.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку, що самочинне будівництво здійснено відповідачем без декларативно-дозвільних документів та на самовільно зайнятій земельній ділянці комунальної власності, що є порушенням вимог земельного та містобудівного законодавства.

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами другою, третьою статті 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду (стаття 212 ЗК України).

Згідно із частиною четвертою статті 376 ЦК України якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 січня 2022 року в справа № 442/4338/17 (провадження № 61-1460св21) зроблено висновок, що «Юридичними фактами, які складають правову підставу знесення самочинного будівництва, є: істотне відхилення від проекту та/або істотне порушення будівельних норм і правил, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб; неможливість проведення перебудови або відмова особи, яка здійснила (здійснює) будівництво, від її проведення. При вирішенні питання про те, чи є відхилення від проекту істотним і таким, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, необхідно з`ясовувати, зокрема, як впливає допущене порушення з урахуванням місцевих правил забудови, громадських і приватних інтересів на планування, забудову, благоустрій вулиці, на зручність утримання суміжних ділянок тощо. Під істотним порушенням будівельних норм і правил з огляду на положення Законів України «Про основи містобудування»; «Про архітектурну діяльність»; «Про регулювання містобудівної діяльності»; постанови Кабінету Міністрів України «Деякі питання виконання підготовчих і будівельних робіт» від 13 квітня 2011 року № 466 необхідно розуміти, зокрема, недодержання архітектурних, санітарних, екологічних, протипожежних та інших вимог і правил, а також зміну окремих конструктивних елементів житлового будинку, будівлі, споруди, що впливає на їх міцність і безпечність та загрожує життю й здоров`ю людини, тощо. Таким чином, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва особа (власник) може заявити за умови доведеності факту порушення своїх прав самочинною забудовою».

Законність знесення самочинного будівництва має бути оцінена на предмет пропорційності такого втручання.

Звертаючись до суду з даним позовом, Харківська міська рада посилалася на те, що ОСОБА_1 виконав реконструкцію приямку з вікном, суть якої полягає у влаштуванні замість існуючого за планом вікна, входу до нежитлового приміщення підвалу № 3, в результаті чого було реконструйовано елемент фасаду, змінено геометричні форми існуючого будинку та змінено зовнішній вигляд фасаду будинку. Відповідач самовільно змінив фасадну плиту багатоквартирного житлового будинку, тобто вчинив втручання в структуру несучих конструкцій даного житлового будинку.

У постановах Верховного Суду від 29 січня 2020 року у справі № 822/2149/18 (провадження № К/9901/5732/19) та від 10 квітня 2020 року у справі № 344/4319/16-а (провадження № К/9901/18858/18) зроблено висновки про те, що «…правове значення має позиція власника (користувача) земельної ділянки, а також дотримання прав інших осіб. Якщо власник (користувач) земельної ділянки заперечує проти визнання права власності на нерухоме майно за особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво на його земельній ділянці, або якщо це порушує права інших осіб, майно підлягає знесенню особою, яка здійснила (здійснює) самочинне будівництво, або за її рахунок (частина четверта статті 376 ЦК України). В цьому випадку знесення самочинного будівництва можливе без попереднього рішення суду про зобов`язання особи, яка здійснила будівництво, провести відповідну перебудову. Це є логічним та виправданим, оскільки такі види самочинного будівництва, безперечно, не можуть бути приведені до легітимного стану шляхом перебудови».

За обставин, коли належний власник земельної ділянки не надавав згоди на будівництво на його земельній ділянці об`єкта нерухомого майна, він має право вимагати усунення будь-яких порушень його прав як власника земельної ділянки шляхом знесення усіх об`єктів, зокрема й самочинного будівництва, навіть у разі його державної реєстрації, здійсненого не власником або без його згоди.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 14 грудня 2022 року у справі № 204/3027/20 (провадження № 61-2199св22), від 01 лютого 2023 року у справі № 204/1053/20 (провадження № 61-21119св21), від 22 червня 2023 року у справі № 592/16491/18 (провадження № 61-9539св22), від 04 січня 2024 року у справі № 680/1009/16-ц (провадження № 61-3906св23), від 13 березня 2024 року у справі № 522/3835/22 (провадження № 61-15129св23).

Оскільки відповідач здійснив будівництво без повідомлення про початок виконання будівельних робіт, без відповідного документа на право власності чи користування належною позивачу земельною ділянкою, без декларативно-дозвільних документів, тому прибудова, яка розташована на землях територіальної громади м. Харкова, є самочинно збудованою та перешкоджає територіальній громаді здійснювати повноваження власника відповідної земельної ділянки, з огляду на що, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про доведеність та обгрунтованість позовних вимог.

Таким чином, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин і нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне й обґрунтоване судове рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 , адвоката Максимовського Сергія Олександровича залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 26 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О. Ю. Кузнєцова

Судді: Т. В. Одринська

В. П. Пікуль