Справа №487/3083/23
Провадження №2/487/310/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.01.2024 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді - Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання - Бахмуцької А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миколаївської лімської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, -

за участю: позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць, з часу набрання рішення законної сили.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилась спадщина на частку квартири АДРЕСА_1 , яка належала йому, а саме: 1/3 частка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08.04.1999 та 1/3 частка в порядку спадкування після смерті його дружини ОСОБА_5 , оскільки був зареєстрований та проживав за однією адресою із спадкодавцем. Вона звернулась до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , але їй в цьому було відмовлено через пропуск строку, встановленого ст. 1270 ЦК України. Через військову агресію та воєнними діями на території Миколаївської області вона не мала можливості своєчасно звернутися до нотаріуса, оскільки з лютого 2022 року по травень 2023 року тимчасово перебувала у с. Михайлівки Миколаївського району Миколаївської області, де не має органу місцевого самоврядування та було відсутнє транспортне сполучення. Крім того, будинок в якому проживала її родина 31.07.2022 було пошкоджено. Вважає, що нею було пропущено строк на прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою від 12.06.2023 позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

30.06.2023 позивач ОСОБА_1 подала до суду позовну заяву про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, після смерті її батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , терміном в один місяць, з часу набрання рішення законної сили, пред`явивши позовні вимоги до відповідача - Миколаївської міської ради.

Ухвалою від 05.07.2023 відкрите провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначене підготовче судове засідання, витребувані докази.

27.09.2023 від приватного нотаріуса ММНО Миколаївської області Валкової Т.О. надійшли витребувані судом докази.

09.10.2023 позивач подала до суду заяву про долучення до матеріалів справи доказів.

24.10.2023 позивач та її представник подали до суду заяву про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою від 24.10.2023 закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

24.11.2023 представник відповідача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника.

В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення. Зазначили, що через воєнний стан та постійні обстріли м. Миколаєва у позивача почались панічні атаки, у зв`язку з чим вона була вимушена переїхати у лютому 2022 року до свекрові у с. Михайлівки Миколаївського району Миколаївської області, де не має органу місцевого самоврядування та було відсутнє транспортне сполучення, в той час у м. Миколаєві також не працювали нотаріуси, що свідчить про непереборні обставини, які заважали позивачу своєчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини.

27.11.2023 позивач та її представник подали до суду заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, позовні вимоги підтримали, просили про їх задоволення.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_6 , дослідивши матеріали справи та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Судом та матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Миколаєві помер ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якого відкрилась спадщина.

Позичка є дочкою померлого ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 08.05.1970 Палацом урочистих подій м. Миколаєва, актовий запис №1684 від 08.05.1970, де батьками ОСОБА_7 (змінила прізвище ОСОБА_8 на ОСОБА_9 , після укладення шлюбу, копія свідоцтва про шлюб, виданого 22.06.1991 Палацом урочистих подій м. Миколаєва, актовий запис № 670 від 22.06.1991) вказані: батьком - ОСОБА_4 та матір`ю - ОСОБА_5 .

Позивач звернулась до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 і матері ОСОБА_5

29.06.2023 приватним нотаріусом Валковою Т.О. винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 з підстав пропуску строку для прийняття спадщини.

Інші спадкоємці до нотаріуса із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 не звертались.

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

За загальними положеннями про спадкування, право на спадщину виникає у день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (статті 1220, 1222 ЦК України).

Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (частина 1 статті 1221 ЦК України).

Згідно з частиною 1, 2 статті 1269, частиною першою статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, у строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто (1270 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Отже, згідно з цією статтею поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

Тобто суд, розглядаючи такі позови встановлює саму по собі наявність причин, що унеможливили своєчасне звернення із заявою про прийняття спадщини, та оцінює їх з точки зору поважності.

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 17 грудня 2021 року у справі № 369/6254/19-ц, оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався.

Відповідно до статті 64 Конституції України, статей 12-1 і 20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 7 і 34 Закону України «Про нотаріат», Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року була прийнята постанова № 164 «Про деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану».

З 29 червня 2022 року діяли нові зміни щодо строків оформлення спадщини під час воєнного стану. Ці зміни були запроваджені на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 24 червня 2022 № 719 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо нотаріату та державної реєстрації в умовах воєнного стану».

Так, пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 164 «Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану» передбачено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на 4 (чотири) місяці. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення строку для прийняття спадщини.

Разом з тим, 25 січня 2023 року Верховний Суд у справі № 676/47/21 зробив такий висновок про те, що основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (далі - закон). Якщо суб`єкт права законодавчої ініціативи подав до Верховної Ради України проект закону, який регулює цивільні відносини інакше, ніж цей Кодекс, він зобов`язаний одночасно подати проект закону про внесення змін до Цивільного кодексу України. Поданий законопроект розглядається Верховною Радою України одночасно з відповідним проектом закону про внесення змін до Цивільного кодексу України (частина 2 статті 4 ЦК України).

Виходячи з виміру ієрархії актів цивільного законодавства по вертикалі, в статті 4 ЦК України встановлено повний перелік нормативно-правових актів, якими можуть регулюватися цивільні відносини. Крім Конституції України, ЦК України та інших законів України, цивільні відносини можуть регулюватися, за загальним правилом, лише такими підзаконними актами, як: акти Президента України, видані у випадках, установлених виключно Конституцією України; постанови Кабінету Міністрів України, що не суперечать положенням ЦК України та інших законів України. Якщо постанова Кабінету Міністрів України суперечить положенням ЦК України, або іншому закону, мають застосовуватися відповідні положення ЦК або іншого закону. Інші органи державної влади України та органи влади Автономної Республіки Крим можуть видавати нормативні акти, що регулюють цивільні відносини, лише у випадках і в межах, установлених Конституцією України та законом. Таким чином можливість видання актів цивільного законодавства на підзаконному рівні для зазначених органів суттєвим чином обмежена.

Як встановлено судом шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої ОСОБА_4 закінчився 05.06.2022, а до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва позивач звернулася 29.06.2023, а до суду з даним позовом 02.06.2023.

Щодо поважності підстав для визначення ОСОБА_1 додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

За загальновідомими фактами та загальнодоступною інформацією на відповідних сайтах інтернет - ресурсів, місто Миколаїв з 24 лютого 2022 року перебувало під майже щоденними обстрілами, оскільки місто Херсон та область були окуповані російськими військами внаслідок збройної агресії російської федерації в Україні, а місто Миколаїв було прифронтовим місцем на незначній відстані. З квітня 2022 року у місті Миколаїв внаслідок пошкодження водопроводу, який постачав воду з Херсонської області, оскільки він знаходився на тимчасово окупованій території, у місті зникло централізоване водопостачання. На початку травня 2022 року було відновлено водопостачання технічної води. Міжміське та міжобласне транспортне сполучення було призупинено, у перші місяці військової агресії у місті не працювали, а в подальшому у зв`язку з частими обстрілами, обмежено працювали органи місцевої влади міста, відділення поштового зв`язку, інші державні органи, зокрема й органи нотаріату, мешканцям міста була рекомендована добровільна евакуація. Така ситуація у місті Миколаєві залишалася до листопада 2022 року, коли Збройними Силами України було деокуповано місто Херсон та частина Херсонської області, внаслідок чого місто Миколаїв позбавилось частих обстрілів.

Через воєнний стан та постійні обстріли м. Миколаєва позивачка була вимушена переїхати у лютому 2022 року з м. Миколаєва до свекрові у с. Михайлівки Миколаївського району Миколаївської області, де не має органу місцевого самоврядування та було відсутнє транспортне сполучення.

Вказані обставини у судовому засіданні підтвердили допитані свідки: чоловік позивача ОСОБА_6 та її брат ОСОБА_3 .

Крім того, згідно копії Акту комісійного обстеження об`єкта, пошкодженого внаслідок збройної агресії РФ від 24.02.2023, встановлено, що внаслідок обстрілу м. Миколаєва, орієнтована дата пошкодження 31.07.2022, у житловому будинку по АДРЕСА_2 пошкоджені вікна в квартирах та віконно-дверні блоки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 пропустила строк для прийняття спадщини з наступних причин: у зв`язку із введенням на території України воєнного стану та веденням бойових дій у країні, а саме, обстрілами міста Миколаєва протягом лютого-листопада 2022 року внаслідок яких мешканці міста були змушені організовувати свою життєдіяльність, коли всі зв`язки та процеси порушені, адаптуватися до нових умов, організовувати умови для збереження життя та здоров`я свого та своїх рідних, також враховуючи суперечливість положень закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини, які протягом відведеного для прийняття спадщини періоду часу декілька разів кардинально змінювалися таким чином, що були непередбачуваними для спадкоємиці. Отже всі зазначені обставини у сукупності, на думку суду, мали своїм наслідком пропущення строку для подачі позивачем заяви про прийняття спадщини в період строку, визначеного законом, тобто існували об`єктивні істотні труднощі, що перешкоджали їй своєчасно звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини.

При цьому, суд також враховує, що Європейський Суд з прав людини неодноразово наголошував на необхідності держав дотримуватися принципу «якості законів» при їх прийнятті або зміні. Зокрема, у своєму рішенні у справі (SERKOV v. UKRAINE) «Сєрков проти України» ЄСПЛ зазначив, що якість законодавства передбачає доступне для зацікавлених осіб, чітке і передбачуване у застосуванні законодавство; відсутність необхідної передбачуваності та чіткості національного законодавства з важливого питання, що призводить до його суперечливого тлумачення, в тому числі судом, має наслідком порушення вимог положень Конвенції щодо «якості закону». Крім того, у справі (CASE OF NOVIK v. UKRAINE) «Новік проти України» ЄСПЛ зробив висновок, що надзвичайно важливою умовою є забезпечення загального принципу юридичної визначеності. Вимога «якості закону» у розумінні пункту 1 статті 5 Конвенції означає, що закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля.

Згідно з правовою позицію ЄСПЛ у справі (Ilhan v. Turkey) «Ілхан проти Туреччини» від 27 червня 2000 року при вирішення питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

З урахуванням викладеного, виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що ОСОБА_1 наведено причини, які пов`язані з об`єктивними, істотними труднощами для неї щодо подачі заяви про прийняття спадщини, а тому наявні підстави для встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини після смерті батька і таким достатнім строком є один місяць, перебіг якого рахується з дня набрання судовим рішенням законної сили.

Керуючись ст.12, 13, 76-82, 89, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської лімської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном 1 (один) місяць з дня набрання рішенням суду законної сили.

Рішення суду набирає законної сили через 30 днів після його проголошення та може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду в строк і порядок, встановлений ст. ст. 354, 355 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_3

Відповідач: Миколаївська міська рада, , місце знаходження: м. Миколаїв вул. Адміральська. 20

Суддя: С.М. Афоніна

Повний текст рішення складено 29.01.2024.