Справа № 683/1861/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Старокостянтинів

Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді Бондарчук Л.А.

секретаря Поважнюк Т.В.

з участю: представників позивача : адвокатів Смішної І.В.

Євдоченко Н.Д.

третьої особи ОСОБА_1

представника третьої особи ОСОБА_2 адвоката Звонарьова В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Старокостянтинів цивільну справу №683/1861/19, 2/683/6/2024 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33 VII від 22.02.2019 року

у с т а н о в и в :

У липні 2019 року ТОВ «Міронекс» звернулося в суд з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_3 з означеним позовом. На обґрунтування позовних вимог вказує, що рішенням Старокостянтинівської міської ради від 22.02.2019р. №6п1/33 VІІ "Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі" затверджено проект землеустрою щодо відведення розташованої по АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 200 м.кв. для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (кадастровий номер :04:002:0126). Цим же рішенням вищевказану земельну ділянку надано на умовах оренди ОСОБА_3 та встановлено орендну плату. Позивач вказує, що вищевказане рішення порушує його права, як власника будівлі по АДРЕСА_2 та орендаря земельної ділянки за вищевказаною адресою, оскільки земельна ділянка, яка згідно рішення міської ради передана в оренду ОСОБА_3 накладається на земельну ділянку, що передана товариству в оренду, у відповідності до умов договору оренди від 22.05.2015р. з кадастровим номером :04:002:0021. Вказує, що земельна ділянка надана ОСОБА_3 необхідна для обслуговування приміщення за адресою : АДРЕСА_2 , так як на підставі договору купівлі-продажу №268 від 28.02.2015р. заявник набув права власності на цілісний майновий комплекс готель "Случ" і спірна земельна ділянка необхідна для обслуговування даного приміщення. Враховуючи неправомірність такої передачі позивач звернувся до суду з вимогою про визнання недійсним рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33VІІ від 22.02.2019р. "Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі" та договору

оренди земельної ділянки від 22.02.2019, укладеного між Старокостянтинівською міською радою та ОСОБА_3 .

У жовтні 2020 року ТОВ «Міронекс» подано заяву про зміну підстав позову, в якій посилається на те, що передача в оренду ОСОБА_3 земельної ділянки повністю позбавило позивача можливості доступу до зовнішніх стін будівлі цілісного майнового комплексу готелю «Случ» з метою її обслуговування; встановлення меж земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_3 без врахування конструктивних особливостей існуючої будівлі готелю «Случ» призвело до розміщення частини майна позивача на земельній ділянці відповідача; внаслідок недотримання протипожежних відстаней знижено забезпечення позивачем належного протипожежного захисту відвідувачів готелю та їх майна. А тому, позивач просив визнати незаконним та скасувати рішення Старокостянтинівської міської ради № 6п.1/33/VII від 22.02.2019 «Про надання земельної ділянки в оренду фізичній особі» та визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 22.02.2019, укладений між Старокостянтинівською міською радою та ОСОБА_3 .

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 6 вересня 2022 року залишено без розгляду позов товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, ОСОБА_3 про визнання недійсним рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33 VII від 22.02.2019 року та договору оренди землі від 22.02.2019 року в частині позовних вимог до ОСОБА_3 та залишено без розгляду позов товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання недійсним рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33 VII від 22.02.2019 року та договору оренди землі від 22.02.2019 року в частині позовних вимог про визнання недійсним договору оренди землі від 22.02.2019 року.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 10 липня 2019 року у даній справі відкрито провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 6 вересня 2022 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено її до судового розгляду по суті.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 20 квітня 2023 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ОСОБА_2 .

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду від 05 лютого 2024 року до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору залучено ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представники ТОВ «Міронекс» адвокати Смішна І.В. та ОСОБА_4 позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити.

Представник відповідача Старокостянтинівської міської ради подав до суду заяву, де просив провести розгляд справи у його відсутності.

Третя особа ОСОБА_1 та представник третьої особи ОСОБА_2 адвокат Звонарьов В.В. просили відмовити у задоволенні позову.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33/ VII від 22.02.2019 року (п.1,2) затверджено проект землеустрою щодо відведення розташованої по АДРЕСА_1 земельної ділянки площею 200 кв.м. для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (КВЦПЗ 03.03.10; кадастровий номер :04:002:0126). Надано ОСОБА_3 на умовах оренди терміном на 5 років (до 22 лютого 2024 року) розташовану по АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 200 кв.м., нормативна грошова оцінка с становить 40347,88 грн., для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (КВЦПЗ 03.03.10; кадастровий номер :04:002:0126) (т.1, а.с.14,15).

Згідно рішення Старокостянтинівської міської ради №54 п.3/5/ VII від 28 травня 2021 року розірвано зареєстрований за №30906708 від 25 березня 2019 року договір оренди земельної

ділянки та вилучено у ОСОБА_3 земельну ділянку площею 200 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 , за погодженням землекористувача. Залишено земельну ділянку площею 200 кв.м., що розташована в АДРЕСА_1 , у віданні міської ради. Визнано таким, що втратило чинність рішення міської ради від 22 лютого 2019 року №6п1/33/ VII «Про наданні земельної ділянки в оренду фізичній особі» (Т.4, а.с.98).

Згідно рішення Старокостянтинівської міської ради №55 п.5/5/ VII від 28 травня 2021 року надано ОСОБА_2 на умовах оренди терміном на 15 років розташовану в АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 200 кв.м., нормативна грошова оцінка якої становить 42630,11 грн для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (КВЦПЗ 03.03.10; кадастровий номер :04:002:0126) (т.5 а.с.96).

Рішенням Старокостянтинівської міської ради №46 п.4/8/ VII від 17 грудня 2021 року погоджено звіт про експертну грошову оцінку розташованої в АДРЕСА_1 земельної ділянки несільськогосподарського призначення площею 0,0200 га, наданої в оренду для будівництва та обслуговування інших будівель громадської забудови (КВЦПЗ 03.03.10; кадастровий номер :04:002:0126), затверджено вартість цієї земельної ділянки та продано її ОСОБА_2 за 18600 грн (т.5, а.с.99-100).

Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, що містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на справедливий судовий розгляд, закріплене у пункті 1 статті 6 Конвенції, потрібно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Згідно зі статтею 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Відповідно до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з частинами першою, другою статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав, як вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в статті 16 ЦК України.

Як правило, власник порушеного права може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.

Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17 (провадження № 14-144цс18), від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18) та від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц (провадження № 14-338цс18).

Ефективний спосіб захисту прав повинен: 1) забезпечити поновлення порушеного права; 2) в разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування; 3) такий захист повинен бути повним (тобто не частковим); 4) забезпечувати мету здійснення правосуддя та принцип процесуальної економії; 5) забезпечити відсутність необхідності звернення до суду для вжиття додаткових засобів захисту. Одне право має захищатися одним позовом. Рішення суду має остаточно вирішувати спір по суті і захищати порушене право чи інтерес. Якщо для реалізації рішення суду потрібно ще раз звертатися до іншого суду й отримувати ще одне рішення - це означає, що обраний спосіб захисту (який часто зумовлений обмеженнями, що діють у певній юрисдикції) є неефективним.

Звертаючись до суду з позовом, ТОВ «Міронекс» обрало як спосіб захисту свого порушеного права вимогу щодо скасування рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33/ VII від 22.02.2019 року, оскільки передача в оренду ОСОБА_3 земельної ділянки повністю позбавило позивача можливості доступу до зовнішніх стін будівлі цілісного майнового комплексу готелю «Случ» з метою її обслуговування; встановлення меж земельної ділянки, що перебуває у користуванні ОСОБА_3 без врахування конструктивних особливостей існуючої будівлі готелю «Случ» призвело до розміщення частини майна позивача на земельній ділянці відповідача; внаслідок недотримання протипожежних відстаней знижено забезпечення позивачем належного протипожежного захисту відвідувачів готелю та їх майна.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 травня 2019 року у справі №757/12726/18-ц, у постанові від 13 березня 2019 року у справі № 331/6927/16-ц, у постанові від 06 квітня 2021 року у справі № 910/10011/19 зауважила, що обраний спосіб захисту цивільного права, має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Якщо таке право чи інтерес мають бути захищені лише певним способом, а той, який обрав позивач, може бути використаний для захисту інших прав або інтересів, а не тих, за захистом яких позивач звернувся до суду, суд визнає обраний позивачем спосіб захисту неналежним і відмовляє у позові.

Водночас Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.

З огляду на викладене, позовна вимога про визнання незаконним та скасування рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33/ VII від 22.02.2019 року, не відповідає ефективному способу захисту прав та інтересів у цих правовідносинах.

Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні позову товариства з обмеженою відповідальністю "Міронекс" до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області, за участі третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , про визнання незаконним та скасування рішення Старокостянтинівської міської ради №6п1/33 VII від 22.02.2019 року

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ТОВ «Міронекс», місцезнаходження: м. Київ, 02002, вул. Є.Сверстюка, 23 офіс 624, .

Відповідач: Старокостянтинівська міська рада Хмельницької області, місце знаходження: вул. Острозького,41, м. Старокостянтинів, Хмельницька область, 31100, .

Треті особи : ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 19 серпня 2024 року.

Суддя: