Справа № 175/4157/23
Провадження № 2/175/1091/23
РІШЕННЯ

Іменем України

"09" грудня 2024 р. смт. Слобожанське

Дніпропетровський районний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Журавель Т.С., за участю секретаря судового засідання Вербицької К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення зайво сплачених грошових коштів, 3 % річних та інфляційні витрати,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ) звернувся до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення зайво сплачених грошових коштів, 3 % річних та інфляційні витрати.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.10.2018 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 17 жовтня 2018 року. На підставі судового наказу, 23.01.2019 року державним виконавцем було відкрите виконавче провадження ВП №58163363. Позивачем була сплачена заборгованість по аліментам за період з 17.10.2018 року по 01.07.2019 року у розмірі 22930 грн та за липень 2019 року у розмірі 2671 грн 50 коп. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2020 року, з 01 червня 2019 року припинено стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з нього за судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/4064/18 (провадження №2н/175/105/18) від 18 жовтня 2018 року. Таким чином позивач безпідставно сплатив аліменти за червень та липень 2019 року у розмірі 5343 грн на користь відповідача. З огляду на те, що відповідач безпідставно користується коштами протягом 1766 днів і не бажає їх повертати, позивач, з урахуванням збільшення позовних вимог, просить суд також стягнути з відповідача 3 % річних та інфляційні витрати за період з 20.08.2019 року по 20.06.2024 року у розмірі 3457 грн 76 коп. Загальна сума боргу 8800 грн 76 коп.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.08.2023 року зазначений позов залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. У строк визначений ухвалою суду позивач виконав зазначені недоліки.

Ухвалою судді Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 16.01.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання.

Позивач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання також не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судової кореспонденції за адресою її місця проживання.

У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

18.10.2018 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області було видано судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 17 жовтня 2018 року.

На підставі судового наказу, постановою державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.01.2019 року відкрите виконавче провадження ВП №58163363.

ОСОБА_1 сплатив заборгованість по аліментам за період з 17.10.2018 року по 01.07.2019 року у розмірі 22930 грн та за липень 2019 року у розмірі 2671 грн 50 коп., що підтверджується наданими квитанціями.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21.04.2020 року, з 01 червня 2019 року припинено стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стягуються з нього за судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області №175/4064/18 (провадження №2н/175/105/18) від 18 жовтня 2018 року.

Вирішуючи спір по суті суд виходив з наступного.

Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, не визнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Частинами першою та другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй встановлено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Згідно зі ст. 80 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі.

У разі винесення судом рішення про стягнення аліментів, згідно з частиною 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно ст. 273 Сімейного кодексу України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України.

За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, на позивача покладено обов`язок визначати відповідача у справі.

Відповідач це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси, і тому притягується до участі у цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Положеннями ст. 175 ЦПК України встановлено, що викладаючи зміст позовної заяви, саме позивач визначає коло відповідачів, до яких він заявляє позовні вимоги. При цьому суд під час розгляду справи має виходити зі складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем.

Суд звертає увагу на те, що позивачем в якості відповідача визначено ОСОБА_2 , при цьому донька ОСОБА_3 , яка є набувачем і власником коштів, які позивач має на меті повернути, не залучена до участі у справі в якості співвідповідача.

Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» судам роз`яснено, що суд не має права вирішувати питання про права та обов`язки осіб, не залучених до участі у справі, оскільки це є порушенням норм процесуального права.

У відповідності до ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Про залучення співвідповідача чи заміну неналежного відповідача постановляється ухвала.

Разом з тим, жодних клопотань про залучення до справи ОСОБА_3 в якості співвідповідача, позивачем та його представником заявлено не було.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18); постанові Верховного Суду від 16 червня 2021 року по справі № 752/3612/19 (провадження № 61-1129св20), від 22 березня 2023 року по справі № 509/5080/18 (провадження № 61-11707св22) зроблено висновок, що «пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження».

Таким чином пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 51, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення зайво сплачених грошових коштів, 3 % річних та інфляційні витрати - відмовити.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т. С. Журавель