Справа № 445/1683/23
провадження № 2/445/139/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10 січня 2024 року Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Сивака В. М.

секретаря судового засідання Захарчук Н.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золочеві Львівської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Західне міжрегіональне Управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття обтяження з нерухомого майна,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зняття обтяження на нерухоме майно. В обгрунтування позову вказала, що 21.07.2023 року, коли вона звернулася до ЦНАП для реєстрації онука у своєму будинку, довідалася, що на належний їй будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , у 2006 році Золочівською державною нотаріальною конторою накладено заборону. З наданої їй довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, з`ясовано, що обтяження зареєстроване за ОСОБА_3 - її сусідом, якому належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцем майна після смерті ОСОБА_3 є його дочка - ОСОБА_2 . Таким чином, при накладенні заборони на нерухоме майно, Золочівською державною нотаріальною конторою було допущено помилку, внаслідок якої вона, як власник житлового будинку по АДРЕСА_1 , позбавлена можливості повноцінно розпоряджатися своїм майном. Окрім того, зазначає, що належність їй житлового будинку по АДРЕСА_1 , також підтверджується державним актом на право власності на землю серії ІV-ЛВ №054294, згідно якого для обслуговування даного будинку, на підставі рішення виконкому Золочівської міської ради народних депутатів від 31.05.2001 року, їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0545 га.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали заяву, в якій просили справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримали.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, відзиву та/або клопотання про відкладення розгляду справи не подала.

За вказаних обставин, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Оцінивши доводи позовної заяви, дослідивши матеріали справи та наявні у ній докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення, з огляду на таке.

В силу вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. Право приватної власності є непорушним.

Згідно ч. 1 ст. 316, ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно, позивач є власником житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Належність вказаного будинку позивачу також підтверджується і державним актом на право власності на землю серії ІV-ЛВ №054294, згідно якого для обслуговування даного будинку, на підставі рішення виконкому Золочівської міської ради народних депутатів від 31.05.2001 року, їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0545 га.

Як встановлено судом з інформаційної довідки №339977333 від 21.07.2023 року, позивач - ОСОБА_1 з 05.09.2003 року є одноосібним власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, із вказаної інформаційної довідки судом встановлено, що на даний будинок накладено обтяження - заборону (архівний запис) реєстраційний номер обтяження 4094398, яке зареєстровано 22.11.2006 року за №4094398 Золочівською державною нотаріальною конторою, де власником майна зазначено - ОСОБА_3 .

З наданої Львівським державним нотаріальним архівом інформації №3890/01-30 від 15.11.2023 року, встановлено, що в реєстрі Золочівської державної нотаріальної контори для реєстрації заборон, які накладаються на будівлі за 1968-1990 роки міститься запис: №39, назва банку, номер і дата повідомлення - Золочівська автотранспортна контора, №1 - 12.05.1974 року, дата одержання повідомлення - 13.05.1974 року, дата накладенн заборони - 13.05.1974 року, позику одержав ОСОБА_3 , місце знаходження будівлі АДРЕСА_1 .

Також Львівським державним нотаріальним архівом повідомлено, що документи, які стали підставою для накладення заборони відчуження нерухомого майна, належного ОСОБА_3 , на зберігання до архіву не передавалися.

З інформаційної довідки №340437281 від 26.07.2023 року, співвласниками житлового будинку на праві спільної часткової власності по 1/2 частки, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_2 , на підставі договору дарування № 4230 від 28.11.2003 року, та ОСОБА_4 .

З копії державного акту на земельну ділянку, яка виділена позивачці для обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , судом встановлено, що одним із власників суміжних земельних ділянок, зокрема земельної ділянки позначеної літерами В-Г є ОСОБА_4 .

Станом на 21.07.2023 року обтяження речових прав на нерухоме майно накладені та зареєстровані на майно, належне позивачці, не знято, не припинено (не вилучено) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується вищезазначеними Відомостями з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 21.07.2023 року.

Вищезазначені обтяження щодо належного позивачці нерухомого майна обмежують реалізацію нею права власності.

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Із обставин справи, що підтверджені належними, допустимими та достатніми у своїй сукупності доказами, судом встановлено, що позивачка набула право власності на житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , 05.09.2003 року, на підставі рішення виконкому Золочівської міської ради №135 від 24.05.1976 року, а заборона на вказаний будинок накладена 13.05.1974 року, що є взаємосуперечливим та очевидним, що при накладенні заборони на нерухоме майно ОСОБА_3 . Золочівською державною нотаріальною конторою було допущено помилку в адресі місця розташуввання його житлового будинку за адресою : АДРЕСА_1 , власником якого на даний час є відповідачка.

Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг).

Таким чином, заборона на відчуження нерухомого майна - об`єкт житлової нерухомості, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 142,0 кв.м., що належить на праві власності ОСОБА_1 , що була накладена внаслідок помилки в адресі місця розташування житлового будинку, обмежує її право власності.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, сприяючи ефективному захисту порушеного права позивача, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та, відповідно, заборона у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, вчинена Золочівською державною нотаріальною конторою за реєстраційним номером 4094398 від 22.11.2006, за повідомленням,1, 12.05.1974 підлягає зняттю та обтяження нерухомого майна припиненню.

Керуючись ст. Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України,ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Західне міжрегіональне Управління Міністерства юстиції (м. Львів) про зняття обтяження з нерухомого майна - задовольнити.

Зняти заборону у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 4094398, зареєстрований 22.11.2006 реєстратором: Золочівська державна нотаріальна контора за повідомленням, 1, 12.05.1974, Золочівської автотранспортної контори на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , та припинити (вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна) обтяження нерухомого майна (заборону на нерухоме майно) - житловий будинок: за адресою АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за заявою відповідача поданою протягом 30 днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення може бути протягом 30-ти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення 30-денного строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Повне судове рішення складено 10.01.2024 року.

Суддя В. М. Сивак