Справа № 127/1341/24
Провадження 2/127/165/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Сичук М.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою до Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

ОСОБА_1 просить суд зобов`язати відповідача сплатити моральну шкоду, керуючись Конституцією України (статті 32,56,62,152), Законом України від 6 травня 1993 р. № 3188-ХІІ «Про внесення змін і доповнень до положень законодавчих актів України, що стосуються захисту честі, гідності та ділової репутації громадян і організацій», Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»; Методичними рекомендаціями «Відшкодування моральної шкоди» ( лист Міністерства юстиції України від 13 травня 2004р. № 35-13/797), в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень; втрачений за цей час заробіток 2 791,70 (дві тисячі сімсот дев`яносто один) гривня 70 копійок ; завдані матеріальні збитки 175 566 (сто сімдесят п`ять тисяч п`ятсот шістдесят шість) гривень 30 коп.

Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що поданий ОСОБА_1 позов не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України та підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Статтею 175 ЦПК України визначено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява повинна містити: зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача, з тим самим предметом та з тих самих підстав.

При звернення до суду із даною позовною заявою позивачем не дотримано зазначених вище вимог ст. 175 ЦПК України.

Звертаючись до суду з вказаним позовом про стягнення моральної та матеріальної шкоди, позивач зазначає, що така шкода йому завдана у зв`язку з наступними обставинами, а саме, що транспортний засіб, який є його власністю, з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 марки Volkswagen Sharan з VIN номером НОМЕР_2 , був наданий в користування громадянину України ОСОБА_2 , який, як зазначає позивач у позові, на неодноразові прохання провести з ним розрахунок у відповідності до усних умов договору результатів не дав.

Після того, як у позивача 26.11.2022 року в Італії було викрадено всі документи та після їх поновлення, ними було виявлено, що в додатку «ДІЯ» відсутні відомості про те, що позивач є власником транспортного засобу Volkswagen Sharan з VIN номером НОМЕР_2 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Відповідно до наданої інформації Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС у Вінницькій області, з Єдиного державного реєстру транспортних засобів було встановлено, що вказаний транспортний засіб у період з 20.12.2019 року по 16.03.2023 року був зареєстрований за позивачем та 16.03.2023 року було здійснено перереєстрацію на іншу фізичну особу.

Позивач вважає, що шкода йому завдана працівниками головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС у Вінницькій області (філія ГСЦ МВС), які тільки після вказівки керівництва Міністерства проінформували позивача на його звернення про те, що 16.03.2023 року належний йому за правом приватної власності у відповідності до документа серії СХЕ 544434 з державним реєстраційним номером НОМЕР_1 марки транспортного засобу Volkswagen Sharan з VIN номером НОМЕР_2 , було перереєстровано на іншу особу і як вважає позивач, його незаконно було позбавлено права власності на даний транспортний засіб.

В даному випадку, суд звертає увагу, що позивачем зазначаючи у позові вищевикладені обставини не обґрунтовує те, якими чином його незаконно було позбавлено права власності на даний транспортний засіб, і яке відношення до цього мають працівники головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС у Вінницькій області (філія ГСЦ МВС), тобто позивачем не вказано причинного зв`язку із завданою матеріальною та моральною шкодою і наявними винуватицями, які завдала таку шкоду.

Позивачем не долучено до матеріалів позовної заяви відповідних документів на підтвердження доводів позовної заяви, а саме те, що він звертався до відповідних правоохоронних органів із заявою про незаконне позбавлення його права власності на даний транспортний засіб.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Крім того, відповідно до ч. 2, 4, 5 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всі докази позивачем подані в копіях, оригіналів письмових доказів суду не надано.

Також суд звертає увагу позивача не те, що у позові відсутній виклад обставин та будь-яка мотивація звернення із такими вимогами, їх належне обґрунтування та підтвердження належними та допустими доказами, що позбавляє можливості встановити будь-які обставини у справі.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.98 року та "Круз проти Польщі" від 19 червня 2001 року.

У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист та не можуть вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Згідно ч. 1 ст. 4 цього Закону судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру.

Позивач при зверненні з вимогами до суду посилався на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 7 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» і як зазначає позивач споживачі звільняються від сплати судового збору за позовом, що пов`язанні з порушенням їхніх прав.

У статті 5 Закону України "Про судовий збір" визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав.

Крім того, суд звертає увагу на те, що позивачем безпідставно здійснено посилання на п. 7 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», де зазначено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: громадяни, які у випадках, передбачених законодавством, звернулися із заявами до суду щодо захисту прав та інтересів інших осіб.

При цьому, позовна заява містить три вимоги майнового характеру.

Відповідно до п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до суду позивачем фізичною особою позовної заяви майнового характеру, ставка судового збору встановлюється в розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з даним позовом складає 1 211,20 грн., та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення позивача до суду з даним позовом складає 15140,00 грн.

При подачі позовної заяви позивачем не сплачено судовий збір за вимогу про відшкодування моральної та матеріально шкоди, а також за вимогу про втрачений заробіток.

Тому позивачу необхідно сплатити судовий збір та надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору, якщо позивача звільнено від сплати судового збору, то надати документ чим це підтверджується.

Постановою Пленуму Верховного Суду України N 4 від 31.03.95 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно моральна шкода може полягати у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків (п. 3).

Аналогічна правова позиція визначена і у статті 23 Цивільного кодексу України.

При цьому, пунктом 4 вказаної Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, у чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, окрім вказівки на те, у чому полягає ця шкода та якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві. У разі недотримання позивачем зазначених вимог суд вправі залишити позовну заяву без руху.

Заява має містити відомості про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням та докази, що підтверджують позов, отже до заяви повинні бути додані необхідні документи, наприклад докази причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, наприклад, докази витрат на лікування.

У позові заявлено вимогу про стягнення суми відшкодування завданої моральної шкоди у розмірі 10000 грн. При цьому, позивачем не зазначено докази, що підтверджують завдання моральної шкоди, розрахунок суми стягнення у заявленому розмірі. Відсутні докази будь-яких витрат, причино-наслідкового зв`язку між станом здоров`я позивача та діями, бездіяльністю або рішеннями відповідача, та інші письмові докази, якими позивач може підтвердити викладені обставини та вимоги.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Наведені обставини унеможливлюють вирішити питання про відкриття провадження у справі, а тому заяву належить залишити без руху та встановити заявникові строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного сервісного центру МВС Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС у Вінницькій області про відшкодування моральної та матеріальної шкоди залишити без руху.

Встановити строк для усунення недоліків позовної заяви протягом п`яти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що при невиконанні вимог даної ухвали у встановлений строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: