Провадження №2/463/511/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 січня 2024 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого судді Мармаша В.Я.,

з участю секретаря с/з Гавц О.Б.,

представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Львові за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління (м.Львів), третя особа: Львівська регіональна філія Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про зняття арешту з квартири, -

встановив:

позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позов.

Позов мотивують тим, що Згідно Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 11779295від 08.09.2006 р. та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №11779233 від 08.09.2006 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (надалі по тексту також Позивачі, Довірителі) є співвласниками частки на праві спільної часткової власності квартири за адресою : АДРЕСА_1 .

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 19.05.2008 року № 2-799/08 у справі за позовом Заступника прокурора Львівської області в інтересах неповнолітніх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , законного представника позивачів ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , 3ьомикОлени Ігорівни, Обласного комунального підприємства - Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Загвойської Наталії Ігорівни, Франківської районної адміністрації м.Львова, Приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Кушнерик Наталії Петрівни про визнання недійсними правочинів, витребування майна з чужого володіння: накладено арешт на квартиру АДРЕСА_2 , накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 .

19.05.2008 р. Франківський районний суд направив приведену вище ухвалу про накладення арешту разом із супровідним листом для виконання Обласному комунальному підприємству ЛОР «Бюро Технічної Інвентаризації та Експертної оцінки» та Франківському відділу державної виконавчої служби Львівського міського управління юстиції.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 29.04.2009 р. провадження у справі закрито у зв?язку з визнанням мирової угоди.

Згідно інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна, на підставі ухвали 2-799 від 16.05.2008 реєстратором «Львівська філія ДП Інформаційний центр» 09.06.2008 зареєстровано обтяження № 7354945 у вигляді арешту нерухомого майна, а саме: квартири, за адресою: АДРЕСА_1 .

Постанови виконавчих органів чи ухвала суду про зняття арешту з квартири АДРЕСА_3 в матеріалах реєстраційної справи - відсутні.

Так, вважаючи, що підстав для того, щоб об`єкт нерухомого майна на теперішній час перебувало під арештом, відсутні, просить скасувати такий шляхом подання даної позовної заяви.

Вивчивши матеріали позовної заяви разом з додатками, суддя, з урахуванням підстав та предмету позову, приходить до наступного.

Частиною першою статті 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в частині другій цієї статті визначено способи здійснення захисту цивільних прав та інтересів судом.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що обтяження № 7354945 у вигляді арешту нерухомого майна, а саме: квартири, за адресою: АДРЕСА_1 було здійснено на підставі Ухвали Франківського районного суду м. Львова від 19.05.2008 року № 2-799/08 про забезпечення позову Заступника прокурора Львівської області в інтересах неповнолітніх осіб: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , законного представника позивачів ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , 3ьомикОлени Ігорівни, Обласного комунального підприємства - Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки», третіх осіб: приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Загвойської Наталії Ігорівни, Франківської районної адміністрації м.Львова, Приватного нотаріуса Львівського нотаріального округу Кушнерик Наталії Петрівни про визнання недійсними правочинів, витребування майна з чужого володіння.

Представником позивачів в судовому засіданні було підтверджено, що із заявою про скасування заходів забезпечення позову до Франківського районного суду м. Львовасторони у справі не зверталися.

Так, глава 10 ЦПК України регулює правовідносини, що виникають при забезпеченні позову. Інститут забезпечення позову є одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту. Тобто забезпечення позову за правовою природою є засобом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи, метою якого є запобігання порушенню в майбутньому прав та охоронюваних законом інтересів позивача, а також можливість реального виконання рішення суду та уникнення будь-яких труднощів при виконанні у випадку задоволення позову. Забезпечення позову це, обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача.

Водночас, якщо заявник був стороною судового провадження, в якому накладено заходи забезпечення позову, то скасування таких заходів можливе лише в рамках того судового провадження, в якому вони накладені.

Відповідна позиція була викладена в Постанові КЦС ВС від 10.02.2021 року по справі № 641/1271/19-ц, в якій було зазначено, що:

«Відповідно до ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. При цьому із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову (накладення арешту на майно або грошові кошти) може звернутись лише особа, щодо якої такі заходи забезпечення позову вжито, тобто сторона у справі чи третя особа, яка заявила самостійні вимоги щодо предмета спору. Інша особа, яка вважає, що майно, на яке було накладено арешт у порядку забезпечення позову, належить їй, а не стороні в справі, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У рішенні суду про визнання права власності на майно і про зняття з нього арешту суд зазначає про скасування заходів забезпечення позову, які оскаржуються».

Аналогічний висновок викладений у постанов Верховного Суду від 22.04.2020 року в справі № 607/15533/17.

Більш того, відповідно до ч.1 ст. 40 ЗУ « Про виконавче провадження» встановлено, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Водночас, п.6 ч.4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» визначає, що підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в даному випадку між сторонами немає спору про право власності (користування) на майно, на яке накладено арешт і таке право позивачів ніким не оспорюється. Тобто арешт майна не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується по суті скасування заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що арешт на нерухоме майно було накладено в результаті забезпечення позову в цивільній справі №2-799/08, то захист прав позивачів має здійснюватися за правилами Глави 10 «Забезпечення позову» ЦПК України, який визначає порядок скасування засобів забезпечення позову, у формі звернення до суду із відповідною заявою у цивільній справі №2-799/08. Натомість, позивачі пред`явили позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування, розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивачів ніким не оспорюється, у зв`язку з чим судом констатується відсутність предмету спору, що є підставою для закриття провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 142, 255, 260, 354 ЦПК України, суд, -

постановив:

провадження у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Франківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління (м.Львів), третя особа: Львівська регіональна філія Державного підприємства "Національні інформаційні системи" про зняття арешту з квартири закрити.

Ухвала суду у відповідності до ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду складена та підписана суддею 25 січня 2024 року.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Львівського апеляційного суду. Учасник справи якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 15 днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду згідно ст. 354 ЦПК України.

Суддя: Мармаш В. Я.