Справа № 186/1161/24
Провадження номер № 2/0186/679/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2024 року Першотравенський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді - Демиденко С.М.,

секретар - Фадєєва Т.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, в місті Першотравенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, про скасування арешту майна,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, про скасування арешту майна.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що у її власності є квартира АДРЕСА_1 .

Квартира їй належить на підставі свідоцтва про право власності виданого згідно рішення виконавчого комітету Першотравенської міської Ради №202 від 22 липня 2002 року, яке вона зареєструвала в КП «Павлоградське МБТІ» 14 серпня 2002 року за реєстровим №186, записаним в реєстрову книгу №39.

Вирішивши продати цю квартиру у 2024 році, знайшовши покупця, ОСОБА_1 , звернулася до приватного нотаріуса Свириденко Л.В., яка надала їй Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна №371829624 від 28 березня 2024 року, згідно якої на цій квартирі мається обтяження: заборона на нерухоме майно, яке зареєстроване 07 лютого 2007 року в 16:48:08 за реєстраційним номером 4465130 реєстратором: Перша Павлоградська державна нотаріальна контора, 51400, Дніпропетровська область, Павлоградський район, вул. Харківська, 114, +38; +38; , на підставі ухвали б/н від 12 серпня 1998 року Першотравенського міського суду №87, де власником зазначений ОСОБА_2 , який ніколи не мав відношення до цієї квартири.

Підставою цього позову є наявність арешту, накладеного на квартиру яку ОСОБА_1 , приватизувала, що перешкоджає їй в реалізації її прав власника, а саме в продажі.

З огляду на вищезазначене, вважає, що наявна неправомірність існування арешту, накладеного на нерухоме майно, а наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт перешкоджає їй реалізовувати своє право власності на майно.

Виходячи з вищевикладеного, оскільки арешт на квартиру був зареєстрований помилково, оскільки ніякого відношення до неї ОСОБА_2 (на майно якого накладався арешт) не мав та не має, а також враховуючи те, що наявність даного арешту порушує її права, внаслідок чого вона позбавляюся в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, вважає, що наявні підстави для скасування арешту.

Позивач просить суд скасувати арешт за реєстраційним номером 4465130,зареєстрований 07 лютого 2007 року Першою Павлоградською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н від 12 серпня 1998 року Першотравенського міського суду №87, об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 .

Позивач надала суду заяву в якій прохала справу розглядати без її участі, позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити.

Представник відповідача надала суду заяву в якій прохав розглядати справу без участі представника Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, позовні просить згідно з законодавством.

Суд вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

З копії Свідоцтва про право власності виданого 14 серпня 2002 року на підставі рішення виконавчого комітету Першотравенської міської ради від 22 липня 2002 року №202, на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що останній належить на праві приватній власності квартира АДРЕСА_1 .

З реєстрового напису та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 18824470 від 15 травня 2008 року вбачається, що право власності позивачки на квартиру зареєстровано в Павлоградському МБТІ в реєстрову книгу № 39 за реєстровим номером № 186 від 14 серпня 2002 року.

З копії паспорту ОСОБА_1 , вбачається, що в квартирі АДРЕСА_1 вона зареєстрована з 09 лютого 1990 року.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 371829624 від 28 березня 2024 року вбачається, що 07 лютого 2007 року зареєстровано обтяження за № 4465130, тип обтяження: заборона на нерухоме майно, підстава обтяження: ухвала б/н від 12 серпня 1998 року Першотравенського міського суду. Реєстратором відповідного запису про обтяження є Перша Павлоградська нотаріальна контора. Об`єктом обтяження є квартира АДРЕСА_1 . Власником зазначений ОСОБА_2 .

З листа Державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області №1308/01-21 від 13 серпня 2024 року вбачається, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 був накладений Першотравенською державною нотаріальною конторою 12 серпня 1998 року на підставі листа Першотравенського міського суду за № 4592 від 12.08.1998 року на ім`я ОСОБА_2 .

З копії листа /на підставі якого було зареєстровано обтяження/ Першотравенського міського суду за вих. № 4592 від 12.08.1998 вбачається, що арешт на квартиру АДРЕСА_1 був зареєстрований Першотравенською державною нотаріальною конторою помилково. Оскільки в цьому листі зазначено про арешт майна належного гр. ОСОБА_2 та помилково зазначено, що раніше він проживав по АДРЕСА_2 .

Отже, судом встановлено, що заборона на нерухоме майно зареєстрована за № 4465130 від 07 лютого 2007 року накладена помилково, оскільки ОСОБА_2 , ніколи не був власником квартири АДРЕСА_1 .

Вирішуючи вимоги позивача суд виходить з наступного.

Підставою цього позову позивач визначив наявність арешту, накладеного на квартиру яка належить ОСОБА_1 , що перешкоджає їй в реалізації її прав власника, а саме продати майно.

За таких умов позов спрямовано на захист цивільних прав позивача, пов`язаний з реалізацією права власності на його майно та фактично є різновидом негаторного позову.

Виходячи з наведеного суд вважає, що справа за позовом ОСОБА_1 , підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З огляду на вищезазначене, судом встановлена неправомірність існування арешту, накладеного на нерухоме майно, а наявність в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запису про цей арешт перешкоджає позивачу реалізовувати своє право власності на майно.

Виходячи з вищевикладеного, оскільки арешт на квартиру АДРЕСА_1 був зареєстрований помилково, оскільки на час його реєстрації в реєстрі квартира перебувала в комунальній власності та ніякого відношення до неї ОСОБА_2 , /на майно якого накладався арешт/ не мав та не має, а також враховуючи те, що наявність даного арешту порушує права позивача, внаслідок чого він позбавляється в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд - наявні підстави для скасування арешту. А тому позовні вимоги про скасування арешту підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивач звернувся з заявою в якій просив судові витрати залишити за ним.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 264 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Першотравенської міської ради Дніпропетровської області, про скасування арешту майна - задовольнити.

Скасувати арешт, реєстраційний номер обтяження: 4465130; зареєстрований 07.02.2007 року Перша Павлоградська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: ухвала б/н Першотравенського міського суду від 12.08.1998 року; об`єкт обтяження: квартира АДРЕСА_1 .

Судові витрати залишити за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя С.М. Демиденко