Справа № 521/1678/24
Провадження №2/521/2774/24
Малиновський районний суд м. Одеси у складі
головуючого судді - Мурзенко М.В.,
при секретарі - Корнієнко Л.В.,
за участі представника позивача - ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Малиновського районного суду м.Одеси в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради про визнання договору купівлі-продаж дійсним, зміну адреси об`єкта нерухомого майна, -
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2024 року по справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено справу до судового розгляду у підготовчому судовому засіданні на 07.03.2024 р.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 13.02.2024 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 07.03.2024 року замінено відповідача по справі.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 23.04.2024 року (протокольною) по справі вирішено питання щодо витребування доказів. Також, було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 28.05.2024 року.
ОСОБА_2 у судове засіданні не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно.
У судовому засіданні представниця позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилась, про місце, дату та час судового розгляду повідомлялась належним чином та своєчасно, причини неявки суду не поідомила, відзив на позовну заяву не подала.
Представник Хаджибейської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином та своєчасно. Надіслала до суду письмові пояснення, у яких зазначили, що процедуру присвоєння, зміни, коригування адрес об?єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об?єкта, які є самостійними об?єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень) визначає Порядок присвоєння адрес об?єктам будівництва, об?єктам нерухомого майна, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2021 №690. Пунктом 10 та пунктом 52 Порядку присвоєння адрес визначено, що у разі виявлення дублювання номерів окремих частин об`єкта зміна (коригування) або виявлення дублювання номерів об?єктів нерухомого майна, один чи більше з яких не є об`єктами державної чи комунальної власності та не підпадають під випадки, зазначені у пункті 50 цього Порядку присвоєння адрес, зміна, коригування адреси здійснюється на підставі рішення суду.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Зазначений договір був зареєстрований 03.12.1999 року у КП «ОМБТІ та РОН» під № 675 у реєстровій книзі 345пр на сторінці 96 від 03.12.1999 року, що підтверджується відповідним штампом на звороті договору.
Отже, суд приходить до висновку, що сторони повністю виконали угоду відповідно до умов договору: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до неї перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було нею зареєстровано.
Суд вважає, що оскільки спірні правовідносини між сторонами виникли у 1999 році, то враховуючи положення п. 4 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, до них належить застосувати положення ЦК УРСР 1963 року, чинного на час їх виникнення.
Відповідно до ст. 153 ЦК УРСР 1963 року договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.
За положеннями ст. 227 ЦК УРСР 1963 року договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією із сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (ст. 47 цього Кодексу).
Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР 1963 року, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою виконавчої сторони визнати угоду дійсною. В цьому разі подальше нотаріальне посвідчення угоди не потребується.
З урахуванням наведених правових норм та фактичних обставин справи суд приходить до висновку про те, що при укладанні договору між сторонами було досягнуто згоди по всім істотним його умовам, виконання договору відбулося: продавці отримали кошти, а покупцю було передано нерухоме майно і до нього перейшло право власності на спірну квартиру, яке в установленому порядку було ним зареєстровано.
Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.
У відповідності із ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
При таких обставинах суд вважає, що даний договір підлягає визнанню дійсним.
Також, судом встановлено, що відповідно до договору дарування від 08.11.2022 року ОСОБА_5 та ОСОБА_4 уклали договір дарування, відповідно до якого: дарувальник безоплатно передала у власність (подарувала), а Обдаровуваний прийняв у дарунок квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (десять), яка складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею - 60,4 кв. м, житловою площею - 39,7 кв. м. Зазначена в цьому договорі квартира належить Дарувальнику на праві приватної власності, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом П`ятої одеської державної нотаріальної контори, за реєстровим №2-8027 від 28.07.1992. Право власності зареєстровано КП «Одеське міжміське бюро технічної інвентаризації» 30.07.1992 в книзі 49 доп., стор. 146, номер запису 1278. (а.с.100, 103). Таким чином, має місце дублювання адрес зазначених об`єктів нерухомості, що створює позивачу перешкоди в розпорядженні належним їй майном.
Процедуру присвоєння, зміни, коригування адрес об`єктів будівництва, будинків, будівель, споруд, окремих частин об`єкта, які є самостійними об`єктами права на нерухоме майно (квартир, гаражних боксів, машиномісць, інших житлових та нежитлових приміщень) визначено Порядком присвоєння адрес об`єктам будівництва, об`єктам нерухомого майна, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 07 липня 2021 року № 690 (далі Порядок № 690).
Так, відповідно до пунктів 50-51 Порядку № 690 упорядкування нумерації об`єктів нерухомого майна здійснюється: у випадку виявлення невідповідності адреси фактичному розташуванню об`єкта; у випадку виявлення дублювання адрес існуючих об`єктів державної або комунальної власності; у випадку подвоєння адрес внаслідок об`єднання населених пунктів; у випадках, визначених пунктами 9, 10 та 41 цього Порядку; у випадках, встановлених законодавством та цим Порядком.
Упорядкування нумерації будинків здійснюється з використанням Реєстру будівельної діяльності.
Відповідно до п. 23 Порядку № 690 для нумерування об`єктів використовуються арабські цифри. Номер об`єкта може також містити літеру. Літера використовується у разі, коли відсутня можливість забезпечити послідовну нумерацію будівель, розташованих вздовж вулиці, відповідно до пункту 25 цього Порядку (наприклад, у разі будівництва двох чи більше будівель замість однієї, поділу будівель на дві чи більше блоковані). Також може використовуватися літера для будівель, що розташовані (або будуються) посеред кварталу та не мають фасаду, що виходить на вулицю. У такому разі номер найближчої житлової будівлі (для інших житлових) або споруди (для інших споруд), яка має фасад, який виходить на вулицю, отримує літеру "А", а будівля чи будівлі (споруда чи споруди) відповідно отримують інші літери. Для нумерації об`єктів використовуються великі літери українського алфавіту в такій послідовності: "А", "Б", "В", "Г", "Д", "Е", "Ж", "И", "К", "Л", "М", "Н", "П", "Р", "С", "Т", "У", "Ф", "Х", "Ц", "Ч", "Ш", "Ю", "Я". Літера зазначається після номера через дефіс.
Суд враховує, що позивач не може реалізувати свої права щодо нерухомого майна, оскільки виявлено дублювання адрес існуючих об`єктів нерухомості. У той же час відповідач - Хаджибейська районна адміністрації Одеської міської ради самостійно не вправі змінити нумерацію будинків, які не є об`єктом державної чи комунальної власності, а тому суд доходить висновку про можливість захисту прав позивача в обраний нею спосіб, який, хоча й не передбачений законом, проте є ефективним, відповідає змісту порушеного права, не порушує прав інших осіб, не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Таким чином, зважаючи на наведені вище норми законодавства та встановлені судом обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність змінити адресу об`єкта нерухомого майна - квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., що належить ОСОБА_2 , на наступну: АДРЕСА_1 .
Керуючись ст.41 Конституції України, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, ст.ст. 47, 153, 227 ЦК УРСР, ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, 280 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги - задовольнити.
Змінити адресу об`єкта нерухомого майна- квартири за адресою АДРЕСА_1 , загальною площею 65,2 кв.м., житловою площею 37,9 кв.м., що належить ОСОБА_2 , на наступну: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його оголошення.
Позивачем рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду в загальному порядку в тридцятиденний строк.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складений 16.08.2024 року.