УХВАЛА

05.11.2024 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду міста Житомира Кузнєцов Д.В., розглянувши клопотання громадянина Республіки Болгарія ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на виконання рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним клопотанням, в якому просить визнати рішення окружного суду міста Сливен від 25.06.2024 року у цивільній справі №196, яким дозволено повне усиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , усиновлювачем ОСОБА_1 та змінено по батькові й прізвище дітей .

Відповідно до частини 1, 2 статті 3 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 1 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання рішення іноземного суду - це поширення законної сили рішення іноземного суду на територію України в порядку, встановленому законом.

Главою 2 розділу ІХ Цивільного процесуального кодексу України врегульований порядок визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Згідно із статті 81 Закону України «Про міжнародне приватне право» в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

У свою чергу, у відповідності до положень частини 1 та 2 статті 472 Цивільного процесуального кодексу України клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, подається заінтересованою особою до суду в порядку, встановленому статтями 464-466 цього Кодексу для подання клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, з урахуванням особливостей, визначених цією главою. До клопотання про визнання рішення іноземного суду, що не підлягає примусовому виконанню, додаються такі документи: 1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про визнання якого порушується клопотання; 2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили, якщо це не зазначено в самому рішенні; 3) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Вимоги до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду наведені у статті 466 ЦПК України.

Зокрема, за змістом частини другої статті 466 ЦПК України до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Між Україною та Республікою Болгарія укладено двосторонній Договір (по тексту - Договір) про правову допомогу в цивільних справах, що був ратифікований Законом від 22.09.2005 року.

У статті 19 згаданого Договору наводиться перелік рішень, що підлягають визнанню та виконанню. Так Кожна з Договірних Сторін за умов, установлених цим Договором, визнає і виконує на своїй території наступні рішення, які набрали законної сили, постановлені відповідними органами юстиції іншої Договірної Сторони: 1) рішення у цивільних справах, визначених у статті 1 цього Договору, майнового та немайнового характеру, включаючи мирові угоди, затверджені судом та рішення судів у частині судових витрат у таких справах; 2) рішення у кримінальних справах в частині цивільного позову.

Клопотання про визнання та надання дозволу на виконання рішення подається особою, на користь якої воно винесене, безпосередньо компетентному суду Договірної Сторони, на території якої має бути визнане і виконане рішення, або за правилами пункту 2 статті 3 цього Договору. До клопотання додається, зокрема, завірена належним чином копія рішення з підтвердженням суду про те, що воно набрало законної сили та підлягає виконанню (ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 20 Договору).

Разом з тим, в порушення вимог ч. 2 ст. 20 Договору, ч. 2 ст. 472 ЦПК України до клопотання не було долученопідтвердження суду Республіки Болгарія про те, що ухвалене ним рішення набрало законної сили та підлягає виконанню (офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили).

Згідно з ч. 4 ст. 466 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, або клопотання подане особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала.

За наведених обставин, суд вважає за необхідне залишити без розгляду та повернути клопотання громадянина Республіки Болгарія ОСОБА_1 про визнання та надання дозволу на виконання рішення.

З огляду на викладене, керуючись ст. 466, 472, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання громадянина Республіки Болгарія ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Житомирі Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 про визнання та надання дозволу на виконання рішення залишити без розгляду та повернути заявнику разом з документами, що додані до нього.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 261 ЦПК України.

Суддя