Провадження № 2-з/643/78/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2024 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Замікули Б.С.

за участю секретаря судового засідання Коваленко К.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимир Олександрович, приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо Вадим Вікторович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання.

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулась до Московського районного суду м. Харкова з позовом про визнання виконавчого напису № 50432 від 21.12.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 35287,47 грн на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь Акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи в заборгованості в розмірі 35287, 47 грн. на підставі виконавчого документу виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрованого в реєстрі за №50432 від 24.12.2021, за виконавчим провадженням №68361206, до набранням рішенням суду законної сили.

Дослідивши матеріали заяви та матеріали цивільної справи, суддя зазначає наступне.

За правилами ч. 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, видом забезпечення позову, серед іншого, визначено зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.05.2021 у справі № 914/1570/20 вказала, що особам, які беруть участь у справі, надано можливість уникнути реальних ризиків щодо утруднення чи неможливості виконання рішення суду, яким буде забезпечено судовий захист законних прав, свобод та інтересів таких осіб. При цьому, важливим є момент об`єктивного існування таких ризиків, а також того факту, що застосування заходів забезпечення позову є дійсно необхідним, що без їх застосування права, свободи та законні інтереси особи (заявника клопотання) будуть порушені, на підтвердження чого є належні й допустимі докази. Також важливо, щоб особа, яка заявляє клопотання про забезпечення позову, мала на меті не зловживання своїми процесуальними правами, порушення законних прав відповідного учасника процесу, до якого зазначені заходи мають бути застосовані, а створення умов, за яких не існуватиме перешкод для виконання судового рішення.

Отже, при використанні механізму забезпечення позову учасники спору повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №381/4019/18 вказано, що: «співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Як встановлено судом із матеріалів заяви, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса №50432, вчинений 21.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О.

В подальшому виконавчий напис нотаріуса №50432 від 21.12.2021 пред`явлений до примусового виконання, що підтверджується постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. від 25.01.2022 про відкриття виконавчого провадження №68361206 щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості у розмірі 35287,47 грн на користь АТ «ПУМБ».

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Подолянко І.А. від 01.05.2023 виконавчий напис нотаріуса №50432, вчинений 21.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. переданий для примусового виконання приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В.

Відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. від 01.05.2024 накладено арешт на кошти боржника в межах суми звернення стягнення, а постановою від 02.09.2024 звернуто стягнення на заробітну плату боржника.

Отже, суддею встановлено, що на підставі оскаржуваного виконавчого напису нотаріуса відкрите виконавче провадження, в межах якого вживаються заходи щодо примусового стягнення з позивача грошових коштів.

Відтак суддя вважає, що подальші дії приватного виконавця щодо стягнення заборгованості на підставі виконавчого напису нотаріуса, що є предметом оскарження у цій справі, можуть вплинути на майнові права заявника у разі задоволення його позову. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову, що в свою чергу призведе до неможливості захисту законних інтересів позивача.

Вирішуючи питання про співмірність негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, суддя зазначає наступне.

Стягувачем за оскаржуваним виконавчим написом нотаріуса є фінансова установа, яка перебуває у більш вигідному фінансовому становищі, аніж боржник. Крім того, виконавче провадження з примусового виконання оскаржуваного напису нотаріуса триває з 25.01.2022.

За наведених обставин, суддя вважає, що вжиття заходів забезпечення позову є співмірним та забезпечить баланс інтересів сторін у цій справі, оскільки тимчасове зупинення стягнення у виконавчому провадженні, яке не завершене, починаючи з 25.01.2022, матиме суттєво менші негативні наслідки для стягувача, у порівнянні із негативними наслідками для боржника, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Враховуючи наведене, заява про забезпечення позову у справі підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 149-154, 354, 355 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення у виконавчому провадженні №68361206 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу

Бригідою В.О. 24.12.2021, зареєстрований в реєстрі за № 50432, до ухвалення судового рішення у справі № 643/12965/24.

Копію ухвали направити заявнику та приватному виконавцю виконавчого округу Дніпропетровської області Нордіо В.В. для негайного виконання.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Оскарження ухвали не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 06.11.2024 року.

Суддя Б.С. Замікула