31.10.2024 Справа № 363/4849/23
РІШЕННЯ

Іменем України

31 жовтня 2024 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого судді Свєтушкіної Д.А., за участі секретаря судових засідань Крикун Ю.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди,-

УСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача ОСОБА_2 надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди. Свої вимоги представник позивача обґрунтовує тим, що 19.08.2020 року в м. Вишгород по вул. Набережна, Київської області трапилась дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобілем марки «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Відповідно до постанови Вишгородського районного суду Київської області від 21.10.2020 p., по справі № 363/3255/20 Відповідача було визнано винним в настанні ДТП. У результаті даної ДТП було пошкоджено застрахований ОСОБА_3 у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами договору страхування № 3018/258/001534 від 29.04.2020 pоку, транспортний засіб «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 . Власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору було виплачено страхове відшкодування в розмірі 204 525,22 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 - була застрахована у ПрАТ «СК «Ю.Ес.Ай», на підставі полісу № ЕР/200130944, страхова компанія надала страховий захист своєму страхувальнику - відповідачу та здійснила страхову виплату у межах ліміту на користь позивача у розмірі 129 000,00 грн. Отже, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням становить 75 525,22 грн.

Ухвалою Вишгородського району Київської області від 11.09.2023 року позовну заяву залишено без руху та надано строк десять днів на усунення недоліків, на виконання вимог ухвали зазначені недоліки позивачем було усунуто.

Ухвалою Вишгородського району Київської області суду від 18.12.2023 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, час та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Від останнього до суду надійшло клопотання, у якому просив проводити розгляд справи без участі представника позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та проти заочного рішення не заперечує.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відповідача до суду надійшла заява, у якій просить цивільну справу розглядати без участі відповідача та представника відповідача, позовні вимоги визнає частково з урахуванням письмових пояснень відповідача. Відповідно до письмових пояснень відповідача, останній зазначає, що до позову додано незрозумілого походження документи про сплату страхового відшкодування в сумі 18 074,22 грн. Рахунок-фактура № від 02.10.2020 року, який виданий СТО і який був підставою для перерахування відшкодування, містить опис робіт та запчастин, що потребують ремонту/заміни. І це є роботи з заміни сабвуфера (гучномовця). За договором добровільного страхування по програмі КАСКО між позивачем та ОСОБА_4 , ремонт будь-якого пошкодження застрахованого автомобіля має бути відшкодований шляхом перерахування коштів на СТО та останнє можливо і відремонтувало той сабвуфер, що був несправним. Проте, жодних даних про те, що сабвуфер пошкоджений саме в результаті ДТП, що сталася з його вини, немає. Також зазначив, що пошкодження гучномовця в результаті зіткнення їх з ОСОБА_5 транспортних засобів є неможливим, адже сабвуфери знаходяться всередені салону автомобіля, а під час ДТП за його участі автомобіль ОСОБА_4 був пошкоджений лише ззовні. У висновку експертного автотоварознавчого дослідження №01-Д/75/3, проведеного ФОП ОСОБА_6 09.09.2020 року на замовлення ПАТ «СК «Універсальна», що доданий самим позивачем до позову, даних про пошкодження сабвуфера також немає. Отже стягнення із нього 18 074,22 гри. є безпідставним.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Судом установлено, що 19 серпня 2020 року о 17 год 30 хв в м. Вишгород по вул. Набережна, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався попереду. Внаслідок зіткнення транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 21 жовтня 2020 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», що підтверджується копіями Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3018/258/001534 програма «Каско 50/50», Додатковими угодами №1 до Договору добровільного страхування наземного транспорту № 3018/258/001534 від 01.05.2020 року, та № 6021/258/001665 від 30.04.2020 року, забезпечений транспортний засіб - «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 .

Як убачається із свідоцтва про реєстрації транспортного засобу серії НОМЕР_3 власником транспортного засобу «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 є ОСОБА_7 .

Страхувальник пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_3 , своєчасно звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» із заявою про страхове відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспортного засобу.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 01-D/75/3 від 09 вересня 2020 року, вартість матеріального збитку завдано власнику «Mercedes-Benz» реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2014 року випуску кузов № НОМЕР_4 внаслідок ДТП, становить 270 523,02 грн.

З рахунків-фактур № від 31.08.2020 року та № від 02.10.2020 року убачається, що вартість ремонтних робіт, матеріалів та запчастин пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 складає відповідно 258 077,00 грн. та 18 074,22 грн.

12 вересня 2020 року ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» було складено страхові акти № 62612/1 та № 62612/2.

Також до позивачем до позову додано платіжні доручення № 205449 від 14.09.2020 року на суму 186451 та № 207686 від 09.10.2020 року на суму 18 074,22 грн.

На момент настання дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації транспортного засобу «ВАЗ 2101» д.н.з. НОМЕР_1 була застрахована відповідно до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» згідно договору № ЕР/200130944, у зв`язку з чим ТДВ «СК «Ю.Ес.Ай» здійснила страхову виплату на користь позивача у межах ліміту 129 000,00 грн., що сторонами не оспорювалось.

20 вересня 2021 року ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна» було направлено на адресу ОСОБА_1 вимогу про сплату боргу в розмірі 75 525,22 грн.

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Як передбачено п. 9 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про страхування» в Україні здійснюються обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

У разі якщо загальний розмір шкоди за одним страховим випадком перевищує п`ятикратну страхову суму, відшкодування кожному потерпілому пропорційно зменшується.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як передбачено ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.

У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки (ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування у повному обсязі, до яких відносяться витрати, які особа мусить зробити для відновлення пошкодженого майна.

Згідно ч. 1ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Згідно ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Положеннями ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Крім того, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоду межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність (правова позиція Великої Палати Верховного Суду в постанові від 04 липня 2018 року по справі №755/18006/15-ц).

Натомість відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як передбачено ч. 1, 5-7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до рахунку фактури № від 02.10.2020 року на який посилається позивач, як на підставу складення страхового акту № 62612/2, убачається, що вартість ремонтних робіт, матеріалів та запчастин пошкодженого транспортного засобу «Mercedes-Benz» д.н.з. НОМЕР_2 , а саме заміна сабвуфера складає відповідно 18 074,22 грн. Натомість жодних доказів, що зазначений сабвуфер був пошкоджений в результаті дорожньо-транспортної пригоди матеріали справи не містять, тоді як відповідно до долученого позивачем Висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 01-D/75/3 від 09 вересня 2020 року такого пошкодження транспортного засобу експертом встановлено не було. Окрім того відповідний страховий акт № 62612/2 не містить підпису особи, що його склала, а платіжне доручення № 207686 від 09.10.2020 року на суму 18 074,22 грн. не містить печатки банки та підпису уповноваженої особи про проведення цього платежу, що ставить під сумнів нарахування та сплату шкоди у такому розмірі.

За таких обставин підстав вважати, що відповідач в даному випадку має нести цивільну відповідальність по відшкодуванню шкоди за заміну сабвуфера в розмірі 18 074,22 грн., судом не встановлено.

Враховуючи те, що позивач виплатив суму страхового відшкодування за договором страхування, до нього в порядку та на умовах передбачених ст. 512, 514, 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування», перейшло право вимоги до відповідача. Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь Приватного акціонерного товариства«Страхова компанія «Універсальна» розміру завданої шкоди, який перевищує ліміт відповідальності страховика відповідача у сумі 57 451,00 грн. (204 525,22 грн. - 129 000 грн. -18 074,22 грн.) = 57 451,00 грн.).

Отже, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи те, що позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» задоволено частково, суд, згідно до положень ст. 141 ЦПК України, присуджує позивачу судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме з відповідача в сумі 2 041,68 грн., виходячи з розрахунку: (розмір задоволених позовних вимог 57 451,00 грн.) * 2 684,00 грн. (сума сплаченого судового збору) / 75 525,22 грн. (розмір заявлених позовних вимог) = 2 041,68 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» суму виплаченого страхового відшкодування в розмірі 57 451 (п`ятдесят сім тисяч чотириста п`ятдесят одну) гривню 00 копійок.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» судовий збір у розмірі 2 041 (дві тисячі сорок одну) гривню 68 копійок.

Повне судове рішення складено 05 листопада 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня оголошення судового рішення

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна», , адреса: 01133, м. Київ, вул. Лесі Українки, 9.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя Д.А. Свєтушкіна