КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2024 року

м. Київ

провадження №22-ц/824/9702/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ головуючого - Євграфової Є. П. (суддя-доповідач),

суддів - Желепи О. В., Мазурик О. Ф.

при секретарі Гайдаєнко В. С.

за участі : представника позивача Мальованої Т. В.

представника відповідача ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»,

на рішення Оболонського районного суду міста Києва у складі судді Майбоженко А. М.

від 05 жовтня 2023 року

у цивільній справі № 756/9674/22 Оболонського районного суду міста Києва

за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк»

до ОСОБА_3

про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2022 року ПАТ «Промінвестбанк» звернулося до суду із зазначеним позовом, вказуючи, що Банк є власником гуртожитку, загальною площею 3002,4 кв.м, розташованого по АДРЕСА_1 та забезпечує його експлуатацію. В кімнаті № 202 (площею 34,2 кв.м) цього гуртожитку проживає відповідач ОСОБА_3 з родиною, який безпосередніх договірних відносинах з виконавцями житлово-комунальних послуг не перебуває, а тому повинен сплачувати тарифи за проживання в гуртожитку, встановлені банком.

Зазначав, що розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» від 21.02.2017 р. № 70-р встановлені тарифи на проживання у гуртожитку, зокрема, для працівників банку тариф складав 750,00 грн. Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» від 01.06.2018 р. № 226-р, збільшено тарифи за проживання в гуртожитку та з червня 2018 року тариф становив 1650,00 грн.

З квітня 2018 р. ОСОБА_3 , який повинен сплачувати за проживання в гуртожитку кошти в розмірі 5 600,00 грн. щомісячно, порушує свої зобов`язання, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка за період з 01.04.2018 р. по 31.08.2022 р. становить 221 404,71 грн.

З урахуванням викладеного, ПАТ «Промінвестбанк» просило задовольнити позов та стягнути з ОСОБА_3 заборгованість у сумі 221 404,71 грн. за проживання в гуртожитку, а також на підставі ст. 625 ЦК України інфляційні втрати у розмірі 97 971,28 грн, а всього 319 376,29 грн.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року позов залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», посилаючись на порушення судом норм процесуального процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апелянт вказує, що відповідач є споживачем ЖКП, які йому надавались на підставі договорів, укладених між Банком та постачальниками послуг, тобто відповідач, проживаючи у житловому приміщенні з 2009 року разом із родиною, фактично користується наданими послугами, має нести витрати по їх оплаті, однак не сплачує за проживання в квартирі за тарифами Банку, вкотре заявляючи, що не згоден з тарифами.

Вважає, що суд залишив поза увагою, що розпорядженнями №169/1-р від 13 квітня 2018 року та №226-р від 01 червня 2018 року Банк встановивши тариф для інших категорій мешканців (не для працівників Банку) 5600 грн./міс. Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції не зважаючи на наявність доказів у справі про понесені Банком витрати на утримання будинку та постійне споживання цих послуг відповідачем, фактично своїм рішенням надав відповідачеві можливість взагалі не сплачувати за послуги, що є неприпустимим та не правомірним. Наданий відповідачем контррозрахунок судом не досліджувався та до уваги прийнятий не був. Відповідач не подав зустрічний позов про недійсність тарифів, а суд самоусунувся від обов`язку здійснити власний розрахунок заборгованості, чим порушив принципи справедливості та вимог статей 263-264 ЦПК України. Оскаржуване рішення дозволяє відповідачу і надалі вибірково підходити до оплати послуг за проживання в будинку та сплачувати будь-яку ціну, вигідну та зрозумілу саме для нього, або взагалі не здійснювати оплату.

У поданому відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача ОСОБА_3 - ОСОБА_2 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, як необґрунтовану, а рішення суду залишити без змін, посилаючись на його законність

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача Мальована Т. В. просила апеляційну скаргу задовольнити з підстав та доводів, викладених в ній.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти апеляційної скарги заперечила, просила залишити її без задоволення, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді Євграфової Є. П., пояснення представника позивача Мальовану Т. В. , представника відповідача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву до неї, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи і це було встановлено судом, що ПАТ «Промінвестбанк» є власником об`єкту житлової нерухомості - гуртожитку загальною площею 3002,4 кв.м, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 29 травня 1996 року.

У період з 26.11.1997р. по 08.07.2009 р. відповідач ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах з ПАТ «Промінвестбанк». На підставі розпорядження № F 01-43 від 12.10.2000 року ОСОБА_3 було надано кімнату АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 був вселений в кімнату АДРЕСА_2 , де проживає разом зі своєю дружиною та дітьми.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 13.12.2010 р. (справа № 2-1182/2010) визнано за ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_5 право на проживання в гуртожитку ПАТ «Акціонерний комерційний промислово- інвестиційний банк» за адресою АДРЕСА_2.

Ці обставини встановлені постановою колегії суддів судової палати в цивільних справах Київського апеляційного суду від 26.02.2020 у справі №756/4957/18 за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, яке набрало законної сили, й не підлягають доказуванню в силу положень ч.4 ст.82 ЦПК України, як правильно зазначено судом першої інстанції.

Як встановлено судом, розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» №758-р від 18.08.2015 року затверджено Правила внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк». Відповідно до загальних положень цих Правил, вони є обов`язковими для всіх категорій мешканців гуртожитку, мешканці зобов`язані знати та дотримуватися цих Правил.

Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» №80-р від 03.03.2017р. затверджено нові Правила внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк», якими передбачено право банку в односторонньому порядку змінювати, зокрема, вартість проживання, комунальних послуг в залежності від цінової політики в державі, вартості енергоносіїв тощо (пункт 4.2 Правил).

Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» «Щодо встановлення тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» від 21.02.2017 р. № 70-р з метою збільшення доходів та впорядкування щомісячної вартості кімнат в розрізі категорій мешканців гуртожитку, розташованого за адресою: м. Київ, проспект Оболонський, 34-В, встановлено з 01.03.2017 року тарифи на проживання в гуртожитку в залежності від категорії мешканців та займаної ними площі, зокрема, для працівників банку за кімнату площею 18 кв.м тариф складає 750,00 грн, а для інших осіб - 2 500 грн.

Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» «Щодо встановлення тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» від 01.06.2018 р.№ 226-р з 01.06.2018 р. встановлено нові тарифи на проживання в гуртожитку, зокрема, при площі кімнати 32,6 кв.м для працівників банку - 750 грн, інші категорії (не працівники банку) сплачують плату за кімнату у розмірі 5 600 грн.

Позивач, ПАТ «Промінвестбанк» стверджує, що заборгованість, що становить 221 404,71 грн, яка утворилась за період з 01.04.2018 по 31.08.2022 року, утворилась у наслідок того, що ОСОБА_3 за проживання в гуртожитку сплачує кошти не в повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що ПАТ «Промінвестбанк» не надало суду жодних доказів досягнення з ОСОБА_3 згоди щодо встановлення плати за кімнату у гуртожитку саме в розмірі 5600,00 грн; надано суперечливі доводи щодо визначення площі кімнати, яку займає відповідач, які не підтверджені жодними доказами; матеріали справи не містять будь-яких даних про розрахунки на підтвердження визначеного позивачем тарифу щомісячно, показників (складових), які включаються до тарифів на комунальні експлуатаційні послуги за розрахунком вартості розміщення та надання відповідної житлової площі для проживання в гуртожитку, та дійшов висновку про недоведеність позивачем обґрунтованості розрахунку плати за проживання в гуртожитку, зміни її розміру, а також розрахунку розміру плати за житлово-комунальні послуги.

Колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).

Порушення права пов`язане з позбавленням його суб`єкта можливості здійснити (реалізувати) своє приватне (цивільне) право повністю або частково. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж приватні (цивільні) права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких приватних (цивільних) прав (інтересів) позивач звернувся до суду.

Відсутність порушеного, невизнаного або оспореного відповідачем приватного (цивільного) права (інтересу) позивача є самостійною підставою для відмови в позові (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 березня 2023 року в справі № 753/8671/21 (провадження № 61-550св22), постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2023 року у справі № 582/18/21 (провадження № 61-20968 сво 21)).

Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року в справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19)).

Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрання позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., зокрема, постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).

Згідно із ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до ст.13 цього Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (центральне постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів. Освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд ( заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Примірні переліки житлово-комунальних послуг та їх склад залежно від функціонального призначення визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Положенням про гуртожитки, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку будівництва та житлово-комунального господарства України від 27 квітня 2015 року № 84, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 3 липня 2015 року за № 778/27223 визначено, що гуртожитки за своїм призначенням поділяються на два види: для проживання окремих осіб ( жилі приміщення перебувають у користуванні кількох осіб, які не перебувають між собою в сімейних відносинах); для проживання сімей (жилі приміщення, що складаються з однієї чи кількох кімнат, перебувають у відособленому користуванні однієї сім`ї).

Згідно з п.4 розділ ІІІ цього Положення особи, які проживають в гуртожитку, зобов`язані своєчасно сплачувати за проживання в гуртожитку та за житлово-комунальні послуги.

Відповідно до п.7 розділу ІІІ Положення особа, яка проживає в гуртожитку, сплачує за таке проживання, а також за житлово-комунальні послуги, які їй надаються у зв`язку з проживанням у гуртожитку. Розмір плати за проживання в гуртожитку визначається в договорі найму жилого приміщення в гуртожитку відповідно до розрахунку, затвердженим власником гуртожитку. У договорі найму жилого приміщення в гуртожитку також визначається порядок здійснення розрахунків між власником гуртожитку та особою, яка проживає в гуртожитку.

Розмір плати за житлово-комунальні послуги визначається відповідно до встановлених уповноваженим органом цін/тарифів на такі послуги.

За таких умов мешканці гуртожитку оплачують вартість комунальних послуг, послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, а також інші послуги, якщо вони надаються за згодою мешканців гуртожитку та оплачуються на договірних засадах.

Пунктом 5 частини 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено обов`язок споживачів оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» №758-р від 18.08.2015 затверджено Правила внутрішнього розпорядку в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк», якими передбачено право банку в односторонньому порядку змінювати, зокрема, вартість проживання, комунальних послуг в залежності від цінової політики в державі, вартості енергоносіїв тощо (пункт 4.2 Правил) .

Відповідно до загальних положень цих Правил, вони є обов`язковими для всіх категорій мешканців гуртожитку, мешканці зобов`язані знати та дотримуватися цих Правил.

Зважаючи на те, що витрати по оплаті за надані та спожиті послуги в 2018-2022 р. поніс власник будівлі, позивач має право вимагати у мешканця гуртожитку відшкодувати понесені ним витрати у разі їх доведеності.

Позивачем до суду надані: договір №01596/4-1-10 на послуги з централізованого водовідведення від 26 квітня 2021року, договір про постачання електричної енергії з ТОВ «Київські енергетичні послуги», договір №240023 від 26 червня 2018 року на постачання теплової енергії у гарячій воді, укладений з КП ВО Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», договір про розподіл природного газу, укладеного з «Київгаз», договір №3.3.159.5 на постачання природного газу Балансоутримувачу від 01 січня 2020 року, договір №2314/0 про розподіл природного газу (для споживачів, що є непобутовими) від 22 квітня 2016 року, укладений з ПАТ «Київгаз», договір №д2460187 на надання послуг з технічного обслуговування ліфтів від 16 лютого 2014 року, укладеного з ПрАТ «Отіс», договір № 205009/14 про надання послуг по збиранню, вивезенню та захороненню твердих побутових відходів від 1 квітня 2011 року, укладений між ПАТ «Промінвестбанк» та ПАТ «Київспецтранс».

Матеріали справи містять копії квитанцій, платіжних доручень рахунків-фактур на підтвердження понесених позивачем витрат на користь постачальників послуг.

Отже, колегія суддів вважає доведеними витрати, які поніс позивач в 2018-2022 р. на оплату житлово-комунальних послуг та послуг з утримання будинку та прибудинкової території, що надавалися саме мешканцям будинку гуртожитку

Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» «Щодо встановлення тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» від 21.02.2017 № 70-р з метою збільшення доходів та впорядкування щомісячної вартості кімнат в розрізі категорій мешканців гуртожитку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено з 01.03.2017 тарифи на проживання в гуртожитку в залежності від категорії мешканців та займаної ними площі, зокрема, для працівників банку за кімнату площею 18 кв.м. тариф складає 750,00 грн, а для інших осіб - 2 500 грн.

Розпорядженням ПАТ «Промінвестбанк» «Щодо встановлення тарифів на проживання в гуртожитку ПАТ «Промінвестбанк» від 01.06.2018 № 226-р з 01.06.2018 встановлено нові тарифи на проживання в гуртожитку (т. 3 а.с. 33).

До 01.06.2018 року позивач проводив нарахування відповідачу за тарифом встановленим для кімнати площею 18 кв.м для інших категорій у розмірі 2500 грн, а з 01.06.2018 року за тарифом для кімнати 32,6 кв.м для інших категорії (не працівники банку) у розмірі 5 600 грн.

Колегія суддів вважає, що висновок суду першої інстанції про недоведеність позивачем обґрунтованості розрахунку плати за проживання в гуртожитку, зміни її розміру, а також розрахунку розміру плати за житлово-комунальні послуги, не ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах, яким суд не надав належної оцінки, адже не погоджуючись із розрахунком, наданим позивачем, суд першої інстанції не був позбавлений можливості самостійно зробити розрахунок заборгованості. Незгода з наданим до суду розрахунком не є підставою для відмови у задоволенні позову у повному обсязі (див. зокрема постанову Верховного Суду від 07 червня 2023 року у справі № 234/3840/15-ц (провадження № 61-3014св22).

Як вбачається з матеріалів справи площа житлового приміщення, у якому проживає відповідач має такі показники (т. 3 а.с. 179) - однокімнатна квартира загальною площею 34,1 кв.м, житловою площею 18,4 кв.м.

Отже житло, щодо оплати комунальних послуг у якому виник спір, не є кімнатою 32,4 кв.м, тариф на проживання у якій визначено у Розпорядженні від 01.06.2018 р.

При розрахунку заборгованості відповідача за попередній період, у судовому рішенні, що набрало законної сили (Постанова Київського апеляційного суду від 26.02.2020 у справі №756/4957/18), застосовано саме площу 18 кв.м (т. 1, а.с. 13-15).

Вирішуючи питання щодо вартості житлово комунальних послуг, які відповідач отримує проживаючі у квартирі площею 34, 1 кв.м, колегія суддів виходить з наступного.

На підставі розпорядження ПАТ «Промінвестбанк» від 13.04.2018 року №169/1-р(т. 1, а.с. 29-30) складено обґрунтування тарифів на проживання у гуртожитку на підставі витрат 2017 року.

Відповідно до такого обґрунтування, до оплати за проживання у житловому приміщенні із зручностями (кімнати 2-9 поверхів, що мають санвузол та кухню) застосовується коефіцієнт 1,1, а витрати на обслуговування 1 кв.м житлової площі становить 165,97 грн.

Ураховуючи, що житлове приміщення у якому проживає відповідач із сім`єю наразі обліковується як квартира житловою площею 18,4 кв.м, що також має санвузол та кухню, колегія суддів вважає що за відсутності відповідного тарифу, вартість проживання має бути обрахована виходячи із вартості витрати на обслуговування 1 кв.м житлової площі із коефіцієнтом 1,1, що становитиме 3359,23 грн ( 18,4 *165,97 * 1,1 ).

Отже, враховуючи те, що відповідач фактично користувався житлово-комунальними послугами, а тому зобов`язаний нести витрати по оплаті спожитих послуг виходячи із розрахунку 3359,23 грн на місяць.

Відповідно до розрахунку поданому позивачем (довідка про розмір заборгованості, (т.1., а.с. 17), відповідач упродовж 1.04.2018 - 31.08.2022 року здійснював часткову оплату за отримані послуги у розмірах від 750 до 31295 грн на місяць.

Згідно з частинами першою-четвертою статті 12, частинами першою п`ятою, шостою статті 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказів на підтвердження сплати у відшкодування житлово-комунальних послуг інших сум, що відмінні від вказаних у розрахунку позивачем, відповідачем не подано.

За обрахунком проведеним колегією суддів за вказаний період відповідачем сплачено 69195 грн, натомість ураховуючи визначену вартість послуг за один місяць (до 01.06.2018 - 2500 грн; з 01.06.2018 р. - 3359,23 грн), заборгованість за отримані житлово-комунальні послуги становить 107 117 грн.

За таких обставин колегія суддів вважає частково доведеними позовні вимоги про стягнення заборгованості у відшкодування комунальних витрат та послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2018 по 31.08.2022 року, а саме, у розмірі 107 117 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення інфляційних втрат колегія суддів виходить з наступного.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч.1 ст.526 ЦК України).

Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зважаючи на те поданий позивачем розрахунок не є обґрунтованим, оскільки складений виходячи із одної суми заборгованості, що є незмінною упродовж усього періоду розрахунку, при чому така сума є визначеною позивачем заборгованості на кінець періоду, колегією суддів проведено власний помісячний розрахунок інфляційних втрат починаючи з квітня 2018 року по 31 серпня 2022 року із врахуванням визначеної вартості послуг до 01.06.2018 у розмірі 2500 грн, після 01.06.2018 - у розмірі 3359,23 грн, фактично сплачених відповідачем коштів (відповідно до відомостей довідки а.с. 18 т. 1) у кожному місяці та індексів споживчих цін (інфляції) у вказаний період.

За розрахунком колегії суддів інфляційні втрати позивача за вказаний період становлять 36 085,09 грн. й підлягають стягненню із відповідача.

Доводи відповідача щодо пропуску позовної давності колегія суддів вважає безпідставними, адже позов заявлено щодо виконання зобов`язань, що виникли у квітні 2018 року. Строк позовної давності мав сплинути у квітні 2021 року, утім його перебіг був продовжений 02 квітня 2020 року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». На час подання позову у жовтні 2022 року позовна давність по заявлених позивачем вимогах не пропущена.

З огляду на наведене, ураховуючи, що доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження, висновки суду не відповідають фактичним обставинам, що мають значення для вирішення справи, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із ухваленням у справі нового рішення про часткове задоволення позову та стягнення із ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості у відшкодування комунальних витрат та послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2018 р. по 31.08.2022 року у розмірі 107 114 грн, інфляційних втрат за цей же період в розмірі 36 085,09 грн,

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_3 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору за подання позову у розмірі 2148, 12 грн та за подання апеляційної скарги 3 222, 18 грн.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 05 жовтня 2023 року скасувати, ухвалити нове рішення.

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованість у відшкодування комунальних витрат та послуг з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.04.2018 р. по 31.08.2022 року у розмірі 107114 грн, інфляційні втрати в розмірі 36 085,09 грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» витрати із сплати судового збору за подання позову у розмірі 2148, 12 грн та за подання апеляційної скарги 3222, 18 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 14 серпня 2024 року.

Судді: Є. П. Євграфова

О. В. Желепа

О. Ф. Мазурик