Справа №303/9034/24
У Х В А Л А І м е н е м У к р а ї н и
06 листопада 2024 року м.Мукачево
Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Монич В.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до комунального підприємства «Міськводоканал» Мукачівської міської ради, третя особа Мукачівська міська рада про захист прав споживачів, -
Представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в інтересах ОСОБА_2 до комунального підприємства «Міськводоканал» Мукачівської міської ради, третя особа Мукачівська міська рада про захист прав споживачів.
Дана позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана без додержання вимог ст.ст.175, 177 ЦПК України з наступних підстав.
Пунктом 23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.
Із п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5від 12.04.1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів» вбачається, що позовна заява про захист прав споживача повинна містити відомості: про те, яке право споживача порушено; коли і в чому це виявилося; про способи захисту, які належить вжити суду; про розмір сум, щодо яких заявлено вимоги, з відповідними розрахунками і обґрунтуванням; про докази, що підтверджують позов. До заяви повинні бути додані необхідні документи - залежно від заявлених вимог (наприклад, договір, квитанція-замовлення, квитанція-зобов`язання, транспортна чи інша накладна, чек, касовий ордер).
Таким чином, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду у дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено та про способи захисту, які належить вжити суду, у відповідності до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», таким чином навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».
Проте в позовній заяві відсутнє таке обґрунтування позовних вимог.
Також у позові відсутні посилання на докази, якими позивач обґрунтовує порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів позивача відповідачем по справі.
Крім цього, в порушення ч. 4 ст.177 ЦПК України позивачем не надано доказів, що підтверджують сплату судового збору у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», у свою чергу ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачає, що позивач повинен сплатити судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
У даному випадку позивачем зазначено ціну позову у розмірі 60 000,00 гривень.
Так, позивачем зазначені вимоги закону не виконано і судовий збір не сплачено з посиланням на Закон України «Про захист прав споживачів», яким встановлено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Проте відповідно до Закону України «Про судовий збір», який є визначальним при вирішенні питання щодо сплати та звільнення від сплати судового збору, Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо сплати судового збору» від 22 травня 2015 року, з 01 вересня 2015 року виключено положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.
Положеннями статті 5 Закону України «Про судовий збір» (в редакції Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року) визначено перелік категорій осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору.
На підставі Закону України № 484-VIII від 22 травня 2015 року частина перша статті 5 ЗУ «Про судовий збір» викладена в іншій редакції, відповідно до якої положення щодо звільнення від сплати судового збору споживачів (за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав) виключено.
За змістом Закону України «Просудовий збір» зі змінами, які прийняті пізніше, ніж Закон України «Про захист прав споживачів», вбачається, що з 1 вересня 2015 року споживачі за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав, не відносяться до суб`єктів, які звільняються від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях, тому посилання позивача на положення Закону України «Про захист прав споживачів» не можуть бути взяті до уваги.
Таким чином, за першим (часовим) критерієм перевагу в застосуванні має стаття 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки її остання редакція ухвалена пізніше останньої редакції статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».
Така правова позиція підтверджується і практикою Верховного Суду України в питаннях сплати судового збору в справах про захист прав споживачів (ухвала від 01.03.2016, справа № 6-484ц16).
Крім того позивачем до позовної заяви не додано відповідного документа яким стверджується, що між позивачем та відповідачем існують договірні відносини, що регулюються ЗУ «Про захист прав споживачів», а тому даний спір не може випливати із ЗУ «Про захист прав споживачів».
Відповідно до ч. 1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.
Керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -
П О С Т А Н О В И В :
Позовну заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до комунального підприємства «Міськводоканал» Мукачівської міської ради, третя особа Мукачівська міська рада про захист прав споживачів залишити без руху.
Повідомити позивача про необхідність усунення недоліків вказаних у мотивувальній частині цієї ухвали протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.
Копію даної ухвали вручити позивачу.
Наслідки невиконання вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху передбачені частиною третьою ст. 185 Цивільного процесуального кодексу України.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.О.Монич