Справа № 697/705/24
Провадження № 2-о/697/55/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 грудня 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника адвоката Сібільової О.В.

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Сібільова Олена Вікторівна, заінтересовані особи: Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , заявник) в інтересах якої діє адвокат Сібільова Олена Вікторівна (далі також адвокат Сібільова О.В., представник заявника) звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій, з урахуванням заяви про уточнення вимог, просила встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , був батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та внести зміни до актового запису про народження номер 11, складеного 20.02.2001 відділом реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області відносно ОСОБА_1 , а саме внести відомості про батька « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України».

В обґрунтування заяви зазначила, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в смт. Компаніївка, Компаніївського району, Кіровоградської області, про що в Книзі реєстрації народжень 20.02.2001 Відділом реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області зроблено актовий запис № 11.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 17.08.2006 Відділом реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції Кіровоградської області, матір`ю заявниці зазначено ОСОБА_3 , а батьком ОСОБА_4 .

Оскільки батьки заявниці на час її народження не перебували у зареєстрованому шлюбі, запис про батька заявниці проведений за прізвищем матері, а ім`я та по батькові за її вказівкою згідно з ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Однак в дійсності рідним батьком ОСОБА_1 був ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як до народження доньки, так і після її народження, проживали разом однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали спільний бюджет.

ІНФОРМАЦІЯ_2 батько заявниці помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 22.12.2014 Великосеверинівською сільською радою Кіровоградського району Кіровоградської області.

ОСОБА_2 за життя визнавав себе батьком заявниці, брав участь у вихованні, постійно спілкувався з нею по телефону, забирав до себе на вихідні, проте не встиг подати заяву про внесення змін до актового запису про її народження.

Враховуючи те, що на даний час батько заявниці помер, внести зміни до актового запису про її народження можливо лише на підставі рішення суду про встановлення факту батьківства.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про громадянство України», особа є громадянином України, якщо батьки або один з батьків на момент її народження були громадянами України.

Громадянство матері заявниці ОСОБА_3 є невизначеним.

ОСОБА_2 був громадянином України, у зв`язку з чим заявниця також набула громадянства України. Однак внести зміни до актового запису про її народження в позасудовому порядку та встановити факт батьківства неможливо, що позбавляє ОСОБА_1 доступу до прав громадян України, передбачених Конституцією України.

Таким чином, метою звернення до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, є необхідність в реалізації права заявниці на оформлення набуття громадянства України за народженням та отримання паспорту громадянина України.

У зв`язку з вищевикладеним, заявник звертається до суду про встановлення факту батьківства з померлим батьком, оскільки в інший спосіб не може довести факт батьківства, зазначені обставини перешкоджають приведенню у відповідність актового запису про її народження, а також подальшому оформленню набуття громадянства України за народженням (а.с.38-41).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 10.04.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.18-19).

09.05.2024 від представника заявника - адвоката Сібільової О.В. надійшло клопотання про витребування у Державної міграційної служби України інформації щодо отримання батьком ОСОБА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорта громадянина України зразку 1994 або 2016 років або паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.45-46).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 04.06.2024 клопотання представника заявника ОСОБА_1 адвоката Сібільової Олени Вікторівни про витребування доказів задоволено та витребувано з Державної міграційної служби України інформацію щодо отримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорта громадянина України зразку 1994 або 2016 років або паспорта громадянина України для виїзду за кордон (а.с.69-71).

03.07.2024 від Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України на виконання ухвали суду надійшла відповідь за №6.1-6387/6-24 від 18.06.2024 (а.с.73).

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заяву про встановлення факту батьківства з ОСОБА_2 та просила задовольнити.

Представник заявника адвокат Сібільова О.В. у судовому засіданні заяву підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що метою встановлення факту батьківства є отримання громадянства заявником та в подальшому отримання паспорта громадянина України. В інший спосіб реалізувати свої права ОСОБА_1 не має можливості.

Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Київ) в судове засідання не з`явилася, надала до суду пояснення в яких вказала, що Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) є самостійним структурним підрозділом, який здійснює повноваження відповідно до Положення та законодавства України і ніяким чином не делегував відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) бути його представником у судових засіданнях. Відповідно до відомостей державного реєстру актів цивільного стану громадян реєстрації народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проведена 20.02.2001 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області (відділ приєднано до Кропивницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Зміни до актового запису цивільного стану вносяться відділом державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання відповідного актового запису. Також, відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року, при винесенні рішення в його резолютивній частині необхідно вказати, які саме зміни підлягають внесенню в актовий запис про народження прізвище, ім`я, по батькові батька, число, місяць та рік його народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено. У випадку необхідності зміни прізвища та (або) по батькові дитини ці відомості також мають бути відображені в резолютивній частині рішення суду. Просять приєднати зазначене пояснення до матеріалів справи та не залучати в якості представника або третьої особи відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.51-52).

Представник заінтересованої особи Кропивницького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника, проти заявлених вимог не заперечує (а.с.54).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала, що заявник є її племінницею. Покійного ОСОБА_2 знала з дитинства це батько ОСОБА_6 . ОСОБА_1 на даний час проживає в с. Ліпляве. ОСОБА_2 знає з 6 класу, росли разом, проживали в одному будинку в с. Лозоватка (вулиці не пам`ятає). Це було кінець-середина 70 років до 90 років. Але спілкувались довше, їздили до сестри в гості, яка проживала з ним. Майна в ОСОБА_2 не було, була хата матері, яку він не успадковував. З розмов свідку відомо, що у ОСОБА_2 була ще сестра ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , а брат ОСОБА_10 помер. Вони рідні по матері. На момент смерті ОСОБА_2 проживав у с. Лозуватка, вулицю не пам`ятає. В шлюбі він з іншими особами не перебував на час народження Суссани. ОСОБА_2 був громадянином України, бачила свідоцтво про народження де це було зазначено. Де він народився точно не пам`ятає. Також бачила паспорт, точно пам`ятає, тоді був паспорт червоного кольору радянського союзу. Чи був паспорт громадянина України, їй не відомо. З впевненістю підтверджує, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_1 . ОСОБА_2 проживав однією сім`єю з ОСОБА_11 , в них були діти: Сусанна, ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Вони приїздили в гості, проживали якийсь час з ними. Заявнику вчасно не зробили паспорт.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показала, що заявник є її внучкою. Покійного ОСОБА_2 також добре знає. ОСОБА_9 є її дочкою. Коли народилась внучка Сусанна, свідок не пам`ятає. У ОСОБА_9 було ще двоє дітей: ОСОБА_12 і ОСОБА_13 . Це все діти ОСОБА_2 . ОСОБА_15 є батьком Сусанни. ОСОБА_2 на момент смерті проживав у с. Лозуватка. В нього є сестри, а брат помер. Майна у ОСОБА_2 не було. Він помер в хаті матері, яку не успадкував. Одруженим не був. ОСОБА_16 та ОСОБА_17 проживали разом років 10, може й більше, вели спільне господарство. Проживали разом спочатку в с. Лозуватка, а потім виїхали до м. Мар`їнка. Чи були в ОСОБА_2 документи, свідку не відомо. Сусанна паспорт не отримувала.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_18 показала, що ОСОБА_1 знає добре, вони сусідки. З померлим ОСОБА_2 також знайома. Була присутня як забирали Сусанну з роддому. Батьком Сусанни був ОСОБА_2 , який помер в с. Лозуватка. З ОСОБА_2 були сусідами, а потім стали кумами, він хрестив дитину свідка. Свідку відомо, що у ОСОБА_2 є ще сестри та був брат. В шлюбі з кимось іншим ОСОБА_2 не перебував на час народження Сусанни. Мама Сусанни ОСОБА_3 , батько ОСОБА_2 . Вони спільно проживали на час народження Сусанни, спільно її виховували. У ОСОБА_2 був паспорт український, яка була обкладинка свідок не пам`ятає. Крім Сусанни у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було ще двоє дітей.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі статтею 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17.08.2006, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Компаніївсьного районного управління юстиції Кіровоградської області, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Компаніївка, Компаніївського району, Кіровоградської області, батьками зазначено: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.8).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України № 1 від 06.04.2024, ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати ОСОБА_3 , відомості про батька записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (за заявою родичів, інших осіб або уповноваженого представника закладу охорони здоров`я) (а.с.34).

Відповідно до копії Свідоцтва про здобуття базової середньої освіти серії НОМЕР_3 від 19.03.2021, ОСОБА_1 закінчила у 2017 році Бобринецьку спеціальну загальноосвітню школу-інтернат І-ІІ ступенів Кіровоградської обласної ради (а.с.10).

Відповідно до довідки Управління державної міграційної служби України в Кіровоградській області № 3501.3-1754/35.2-21 від 16.04.2021, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на території Кіровоградської області клопотання про оформлення набуття громадянства України не порушувала та паспортом громадянина України не документувалася (а.с.7-зворот).

Згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 22.12.2014, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Лозуватка, Кіровоградського району, Кіровоградської області (а.с.8-зворот).

Відповідно до відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби України № 6.1-6387/6-24 від 18.06.2024, за наявними в ДМС даними інформацію про оформлення паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не встановлено (а.с.73).

На наданих заявником копіях фотознімків зображено жінку з двома дітьми (хлопчиком та дівчинкою) та жінку і чоловіка (а.с.9-9-зворот).

Відповідно до довідки Бобринецької спеціальної школи Кіровоградської області № 555 від 09.09.2024, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно навчалася в Бобринецькій спеціальній школі Кіровоградської обласної ради з 2016 року по 2017 рік. Отримала свідоцтво про закінчення школи № НОМЕР_4 від 25.05.2017 (а.с.104).

Також відповідно до інформації Кропивницької районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області від 12.11.2024 № 736/01-09, після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 заяв про прийняття спадщини та про відмову від прийняття спадщини не подавалось, свідоцтв про право на спадщину не видавалось. Спадкова справа не заводилась (а.с.141-142).

Статтею 293 ЦПК України, передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Окрема провадження це вид непозовного цивільного судочинства в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження чи відсутності неоспорювальних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

У відповідності з п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами при неможливості відновлення втрачених документів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

Згідно з ч. 1 ст. 121 СК України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду.

Відповідно до ст. 130 СК України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу.

Згідно з п. 7 постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 - у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун (піклувальник) дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Усі вони беруть участь у справі як заявники, а органи опіки та піклування й інші особи (залежно від обставин справи) - як заінтересовані особи. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини.

Згідно з ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 5 від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" п. 15 роз`яснив, що суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім`ю України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" (п.3) оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС України, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини.

Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства позивачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини.

Справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 року, суд має вирішувати відповідно до норм СК України, зокрема ч. 2 ст. 128 СК на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства.

На час народження позивача ОСОБА_1 КпШС України регулював зокрема особисті і майнові відносини, які виникають між батьками і дітьми (стаття 2 КпШС України).

Відповідно до частини другої статті 53 КпШС України, у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття.

Частина третя статті 53 КпШС України передбачала чотири юридично значимі обставини, які суд бере до уваги при встановленні батьківства: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі ст. 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставини, характерних для сімейних відносин (проживання в одному житловому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері, так і після народження дитини.

Встановлення батьківства заявник пов`язує із необхідністю внесення змін до актового запису про народження, а також для реалізації своїх прав щодо отримання паспорта громадянина України.

Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану.

В ст. 134 СК України законодавець закріпив, що на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження.

В ході розгляду справи встановлено, що у період народження ОСОБА_1 , її мати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали разом та вели спільне господарство. Дані обставини також підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_14 та ОСОБА_18 .

Оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 дійсно є батьком ОСОБА_1 , у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 в цій частині підлягає до задоволення.

Встановлення факту батьківства має для заявниці юридичне значення, оскільки це відповідатиме її інтересам та дасть змогу їй юридично закріпити відомості про батька.

Щодо вимог заявника про зазначення громадянства її батька «громадянин України», суд вважає, що в цій частині заявнику слід відмовити у зв`язку з відсутністю правових підстав для такого ствердження, оскільки даний факт не підтверджений у справі жодним документом.

Крім цього, як встановлено в судовому засіданні, з відповіді Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації Державної міграційної служби, померлий ОСОБА_2 не отримував паспорта громадянина України чи паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Також, як вказали свідки в судовому засіданні, ОСОБА_2 мав паспорт червоного кольору, тобто зразка СРСР.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку про те, що в задоволенні вимог заяви ОСОБА_1 у частині зазначення громадянства батька слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 18, 81, 259, 263-265, 268, 315, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 в інтересах якої діє адвокат Сібільова Олена Вікторівна, заінтересовані особи: Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту, що має юридичне значення задовольнити частково.

Встановити факт батьківства, а саме: що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зобов`язати Кропивницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести зміни до актового запису про народження № 11, складеного 20.02.2001 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Компаніївського районного управління юстиції у Кіровоградській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначивши батьком дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та видати відповідне свідоцтво про народження.

В іншій частині заявлених вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 09 грудня 2024 року.

Головуючий Б . К . Скирда