Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/466/24
Провадження № 2-о/382/32/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2024 року м. Яготин

Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Нарольського М. М.,

при секретарі Матвієнко Ю. Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу № 382/466/24 за заявою ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Лещенка Сергія Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

До Яготинського районного суду Київської області звернулася ОСОБА_4 в особі представника адвоката Лещенка Сергія Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просить встановити, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини.

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер - ОСОБА_5 «Спадкодавець», що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 14 лютого 2024 року Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (копія додається). Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді: 1/2 частки житлового будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд та земельної ділянки площею 0,2101 га, надану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що належать Спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 05.05.2010 та державного акту на право власності на земельну ділянку від 13.07.2009. Інша 1/2 частка житлового будинку з відповідними частками господарських будівель та споруд належить заявниці. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За час життя, Спадкодавець не склав заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, а тому спадкування прав та обов`язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування отримують спадкоємці за законом в порядку черговості, визначеною у статтях 1261-1265 Цивільного Кодексу України (частини перша та друга статті 1223 Цивільного кодексу України). Спадкоємців першої у спадкодавця немає. Спадкоємці другої черги є рідний брат - ОСОБА_3 , та сестра - ОСОБА_6 (заінтересовані особи), які у в становлений законодавством строк написали та подали заяви про відмову від прийняття спадщини від 20.02.2024 до приватного нотаріуса. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. За відсутності спадкоємців і третьої черги, заявниця є спадкоємцем четвертої черги після смерті спадкодавця, відповідно до ст. 1264 ЦК України, оскільки проживала зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини. Спадщину заявниця прийняла шляхом подання, у встановлені законодавством України строки, заяви про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області, Овчаренко І. Ж . Але заявниця не може оформити належним чином вказане спадкове майно внаслідок неможливості подання нотаріусу доказу проживання зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини. Заявниця та спадкодавець з січня 1987 року постійно проживали однією сім?єю та були зареєстровані разом у житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . До часу відкриття спадщини (13.02.2024) заявниця та спадкодавець підтримувати теплі тривалі сімейні стосунки, були пов?язані спільним побутом, утриманням домашнього господарства, мали спільний бюджет, спільні витрати по утриманню будинку, його ремонту, сплати комунальних платежів тощо, та мали взаємні права і обов?язки. Між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. Оскільки заявниця та спадкодавець за життя піклувалися один за одним, після. Вказаний житловий будинок належить заявниці та спадкодавцю на праві спільної часткової власності, в рівних частках, на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Капустинської сільської ради Яготинського району Київської області 05 травня 2010 року на підставі рішення виконкому Капустинської сільської ради від 05 травня 2010 року № 20, протокол № 05, оскільки останні проживали постійно разом та місце їх проживання було зареєстровано за даною адресою, та відповідно засвідчує реальність сімейних відносин. Встановлення факту проживання заявниці зі спадкодавцем однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, як спадкоємцю четвертої черги, оскільки на час відкриття спадщини у зареєстрованому шлюбі останні не перебували.

Ухвалою від 26.03.2024 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в порядку окремого провадження; витребувано у приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж., в строк до 26.04.2024 року копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні 30.04.2024 представник заявниці подану заяву підтримав, просив її задовольнити. Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 веся час постійно проживали разом за адресою АДРЕСА_1 , як сім`я, вели разом господарство, до самої смерті ОСОБА_5 ; свідки та інші односільчани вважали, що вони одружені.

У судове засідання 15.07.2024 представник заявниці не з`явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутність, вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Заінтересовані особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 направили заяви про розгляд справи у їх відсутність, проти задоволення заявлених вимог не заперечують, оскільки ними подані заяви про відмову від прийняття спадщини.

Заслухавши учасників, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, заслухавши свідків, суд дійшов висновку, що подана заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із частиною першою та другою статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів осіб, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Таким чином, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

За умовами пункту 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (рішення від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» № 4451/70).

В силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (рішення від 17 червня 2011 року, заява № 21037/05), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 66 років помер ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 14 лютого 2024 року.

Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина та приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Овчаренко І. Ж. відкрито спадкову справу № 30/2024.

Копія зазначеної спадкової справи надійшла на адресу суду 05 квітня 2024 року на виконання ухвали суду.

Із копії зазначеної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися із заявою до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Овчаренко І. Ж. про відмову від прийняття спадщини. ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 . Приватний нотаріус Бориспільського нотаріального округу відмовив у видачі свідоцтва про спадщину у зв`язку з неможливістю підтвердження родинних відносин та рекомендувала звернутися до суду. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Звертаючись до суду з вказаною заявою, заявницею зазначено, що померлий ОСОБА_5 та ОСОБА_1 проживали разом як подружжя та були зареєстровані за однією адресою.

Факт проживання однією сім`єю на час відкриття спадщини, крім показань свідків, підтверджується копіями: - свідоцтва про право власності житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами видане на підставі рішення виконкому Капустинської сільської ради від 05.05.2010 року № 20 протокол № 05, яке посвідчує, що об`єкт у цілому який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , дійсно належить: ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 , на праві приватної, спільної (сумісної або часткової) власності у цілому складається з одного будинку (будівель) в рівних частинах; - копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 20.07.2010 року Комунального підприємства Київської обласної ради «Яготинське бюро технічної інвентеразації», № 26766001, в якому вказано, що типом об`єкту є житловий будинок, з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , власниками якого є: ОСОБА_5 , та ОСОБА_1 , підстава виникнення права власності: Свідоцтво про право власності / НОМЕР_3 / 05.05.2010 / виконком Капустинської сільської ради, форма власності: приватна, спільна, часткова, частка: 1/2; - копією технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , власниками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , від 23.06.2010 року; - актом обстеження в якому депутатом Яготинської міської ради восьмого скликання ОСОБА_10 , в присутності свідка ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , встановлено, що за адресою: АДРЕСА_3 , з 1987 року спільно постійно проживали однією родиною і вели спільне господарство ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт НОМЕР_5 , цивільна дружина, та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , цивільний чоловік, до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_2 від 14.02.2024 р.); - копією витягу про осіб місце проживання яких зареєстровано або було зареєстровано в період з 13.01.1987 р. по 13.02.2024 р. за адресою: АДРЕСА_1 , за відомостями Яготинської міської ради, від 19.02.2024 року № 365, в якому зазначено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований в даному житловому будинку з 13.01.1987 - 19.02.2024 р., та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована в даному житловиму будинку з 08.12.1987 - теперішній час; - декларацією про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії в якому зазначено дві особи які проживають в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а саме, ОСОБА_5 , вид доходу - біржа, та ОСОБА_1 , вид доходу - пенсія; - лікарським свідоцтвом про смерть та довідкою про причину смерті ОСОБА_5 , видане 14.02.2024 року, № 23, отримане ОСОБА_1 ; - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги та поховання від 14.02.2024 року, № витягу 0, виданий Яготинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), надано на запит ОСОБА_1 .

Отже, зазначені докази у своїй сукупності підтверджують, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини.

Встановлення факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, необхідно заявниці для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Згідно до частини другої статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

За змістом ст. ст. 76, 89, 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази як кожен окремо, так і в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті.

Юридичні факти це життєві обставини чи факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Однак не всі життєві обставини є юридичними фактами. Життєві факти (обставини) стають юридичними фактами внаслідок визнання їх такими державою і закріплення в законі. У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Статтею 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які підлягають розгляду судом у порядку окремого провадження. Даний перелік не є вичерпним, і у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути, зокрема, спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом, і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки.

Наведена правова позиція суду узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2019 року по справі № 320/948/18, Верховного Суду у постановах від 08 грудня 2021 року по справі № 543/271/20, від 24 грудня 2021 року по справі № 935/1386/20, від 26 січня 2022 року по справі № 568/310/21, від 26 січня 2022 року по справі № 282/976/20, п. 7 постанови Пленум Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, листом Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення».

Оскільки під час розгляду справи було встановлено, що заявниця з 90-х років проживала за адресою: АДРЕСА_1 , у тому числі станом на час смерті ОСОБА_5 , встановлення даного факту у судовому порядку заявниці необхідно для належного оформлення спадкових прав на будинок, заявниця не має іншої можливості оформити право на спадщину та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглядаючи справу у межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що обставини, на які ОСОБА_1 посилалася у своїй заяві знайшли підтвердження у ході розгляду справи, а тому, суд вважає за необхідне встановити факт проживання ОСОБА_1 спільно однією сім`єю з ОСОБА_5 в період з 1987 року по 13.02.2024 року за адресою: АДРЕСА_1 .

За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 293-294, 354, 355 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Лещенка Сергія Олександровича, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту, що має юридичне значення, задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , постійно проживала з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім?єю не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, після проголошення повного рішення, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено та підписано 20.08.2024 року.

Суддя М. М. Нарольський