532/2816/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 р. Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

судді Мороз Т.М.,

з участю секретаря судового засідання Крейс О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко Алла Вікторівна, про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В:

25.12.2023 року представник позивача, адвокат Яременко О. Є., звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Банк Форвард» про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню.

Позов мотивовано тим, що 01.11.2023 року позивач ОСОБА_1 виявила, що її картковий рахунок, відкритий в «Державний ощадний банк», арештований і з нього в примусовому порядку виконання виконавчого напису нотаріуса списано без волі власника кошти у розмірі 32 275,97 грн. Жодних повідомлень чи запитів з боку нотаріуса щодо існування заборгованості та її безспірності позивач не отримувала. Зазначив, що з матеріалів виконавчого напису, а саме кредитного договору, є очевидним факт того, що вказаний кредитний договір № 87868813 від 28.12.2011 року має просту письмову форму, а розмір наданих кредитних коштів за договором не перевищує 1005,92 грн., при цьому строк кредитного договору 367 днів, відсоткова ставка 0,01% річних. Оскільки виконавчий напис нотаріуса вчинено за договором, який не є нотаріально посвідченим, наявні всі підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, представник позивача прохав суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення із ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» грошових коштів у розмірі 44 403,98 грн. за кредитним договором №87868813 від 28.02.2011, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Русский Стандарт», стягнути із відповідача на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви.

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 26 грудня 2023 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Представник позивача, адвокат Яременко О. Є., в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Також надав заяву про подання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення по суті справи.

Представник відповідача АТ «Банк Форвард», будучи належно повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки суд не повідомив.

Третя особа, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокія Юріївна, будучи належно повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила.

Третя особа, приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Овсієнко Алла Вікторівна, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що по справі можливо прийняти рішення на підставі наданих суду доказів.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172, вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за номером 4843, про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , за кредитним договором №87868813 від 28.02.2011 року, укладеним нею із ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», . Стягнення заборгованості проводиться за період з 27.12.2020 року по 26.01.2021 року. Сума повної заборгованості складає 43 303,98 грн., у тому числі заборгованість за сумою кредиту 34 493 грн., заборгованість за процентами 8810,98 грн. За вчинення виконавчого напису із боржника підлягає стягненню 1100 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню із ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» складає 44 403,98 грн. (а. с. 16).

26.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко Аллою Вікторівною винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65280919 про стягнення із боржника ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 44 403,98 грн (а. с. 15).

Згідно з виписки з рахунку АТ «Державний ощадний банк України» 01.11.2023 року з картки НОМЕР_2 ОСОБА_1 списано 32 275,97 грн. за ВП №65280919 з виконання виконавчого напису №4838, виданого 08.04.2021 приватним нотаріусом КМНО Буждиганчук Є. Ю. (а. с. 11).

Судом також встановлено, що 25.02.2011 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Русский Стандарт» укладено кредитний договір №87868813. Сума кредиту 1005,92 грн., строк кредиту 367 днів, ставка по кредиту 0,01% річних. Зазначений договір нотаріально не посвідчений (а. с. 17-19).

Суд, дослідивши вищевказані докази, зазначає, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця.

Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу.

Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат».

Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Так, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

При цьому, ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі №674/918/17).

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Також відсутні докази суми заборгованості, на підставі яких було вчинено виконавчий напис.

Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1073,60 грн.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Таким чином, необхідно надати представнику позивача строк для подання суду доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат до 22 січня 2024 року.

Керуючись Законом України «Про нотаріат», ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 2-4, 12, 13, 76, 81, 133, 141, 158, 258-268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 08 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною про стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь акціонерного товариства «Банк Форвард», , грошових коштів у розмірі 44 403,98 грн. за кредитним договором №87868813 від 28.02.2011, укладеним між ОСОБА_1 та ПАТ «Банк Русский Стандарт».

Стягнути із акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1073,60 (однієї тисячі сімдесят три грн. 60 коп.) гривень.

Відповідно до ч. 8 ст.141 ЦПК України надати представнику позивача, адвокату Яременку О. Є., строк для подання суду доказів щодо розміру понесених позивачем судових витрат на правничу допомогу до 22 січня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Учасники справи: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Акціонерне товариство «Банк Форвард», , місцезнаходження: 01032, м.Київ, вул. Саксаганського, 105;

Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Євдокія Юріївна, місцезнаходження: 01032, м.Київ, бульвар Т.Шевченка, 38, прим. 147, кім. 5,7;

Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Овсієнко Алла Вікторівна, місцезнаходження: 01135, м.Київ, вул. Золотоусівська, 34, офіс 5.

Суддя