Справа № 727/8282/24
Провадження № 2/727/1639/24
09 грудня 2024 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді: Одовічен Я.В.
за участю секретаря: Гелка А.С.
представника позивача: ОСОБА_1
представника третьої особи: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онука, визначення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з онуком ,-
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онука, визначення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з онуком.
У поданій заяві посилалася на те, що вона ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є бабусею малолітньої дитини: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Так, її син ОСОБА_6 та ОСОБА_4 04.02.2022 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 .
Під час перебування на службі в Збройних Силах України її син ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 загинув, виконуючи бойове завдання у боротьбі за незалежність держави проти агресії Російської Федерації.
Після загибелі сина будь-які її спроби зв`язатися з матір`ю онука ОСОБА_4 з приводу спілкування та виховання дитини ігноруються, або ж відповідач категорично відмовляє у спілкуванні з онуком.
Дитина ОСОБА_5 зареєстрований та фактично проживає разом із матір`ю за адресою АДРЕСА_1 .
У добровільному порядку вирішити питання щодо участі у вихованні та спілкуванні бабусі з малолітнім онуком ОСОБА_5 не вдалося, у зв`язку з чим вона змушена була звернутися до органу опіки та піклування із заявою від 12.12.2023 року №1/3633 про визнання порядку її участі у вихованні та спілкуванні з онуком.
Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 13.02.2024 року №70/3 їй було визначено участь у вихованні дитини та встановлено порядок побачень із малолітнім онуком.

Проте, незважаючи на рішення Виконавчого комітету ЧМР від 13.02.2024 року №70/3 з боку матері ОСОБА_4 їй створюються штучні надумані перешкоди у спілкуванні з онуком, а тому вона вимушена була звернутись до суду з даним позовом.

Вказувала на те, що вона є турботливою бабусею, яка має бажання та сили спілкуватись та виховувати свого онука, проте у зв`язку з наявністю перешкод з боку матері, позбавлена такої можливості.

З метою забезпечення прав та інтересів дитини на спілкування з бабусею просила: зобов`язати ОСОБА_4 не чинити їй перешкод у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також просила визначити їй наступні способи у спілкування та участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

-першу та третю неділю кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері ОСОБА_4 ;

-у день народження дитини ОСОБА_5 та святкові дні за домовленістю між сторонами.

Ухвалою суду від 14.08.2024 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження.

02.09.2024 року зобов`язано орган опіки та піклування ЧМР надати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

У подальшому, ухвалою суду від 10.10.2024 року було закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем відзиву на позов подано не було.

Позивач у судовому засіданні позов підтримала та підтвердила, викладені в ньому обставини. Зазначила, що її син ОСОБА_7 загинув на війні. Його малолітній син та її онук ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 це єдина згадка, яка залишилась їй після смерті сина, тому вона хоче приймати участь у його житті. Проте її невістка чинить їй перешкоди, відмовляється виконувати рішення органу опіки та піклування ВК ЧМР. Вона намагалась домовитись із нею, проте ОСОБА_4 жодного разу після 13.02.2024 року не дала їй можливості побачитись із онуком, припинила навіть відповідати на телефонні дзвінки. Просила позов задовольнити.

Представник позивача позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.

Представник третьої особи органу опіки та піклування ВК ЧМР у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 у судові засідання неодноразово не з`являлась, звертаючись до суду з систематичними клопотаннями про відкладення розгляду справи з різних підстав. При цьому, відповідачем жодного разу не було надано суду доказів на підтвердження поважності причин своєї неявки у судові засідання.

Вирішуючи питання про можливість розгляду справи за відсутності відповідача, суд виходить із наступного.

Відповідно до вимог п.2 ч.3 статті 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника у справі у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи, крім відповідача, незалежно від причин неявки; неявки у судове засідання учасника справи без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Верховний Суд у постанові від 01 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18 зазначив, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною другою статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, вчинення дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи.

За таких підстав, суд розцінює такі дії відповідача, як такі, що спрямовані на безпідставне затягування розгляду справи, та вважає за можливе слухати справу за відсутності відповідача ОСОБА_4 , яка не була позбавлення можливості подати до суду відзив на позовну заяву та з`явитися у судове засідання для дачі особистих пояснень по справі.

Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Зокрема, судом було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 у ОСОБА_2 та ОСОБА_8 народився син ОСОБА_6 (а.с.75).

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився малолітній ОСОБА_5 . Його батьками згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 зазначені: батько ОСОБА_6 , мати ОСОБА_4 (а.с.78).

Таким чином, позивач ОСОБА_2 є бабусею малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

09.10.2023 року батько дитини та син позивача ОСОБА_6 загинув у Бахмутському районі Донецької області у віці 22 роки (а.с.15).

Малолітній ОСОБА_5 після смерті батька проживає разом із матір`ю ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 (а.с.9-10).

Позивач ОСОБА_2 проживає в АДРЕСА_2 (а.с.11), до кримінальної відповідальності не притягувалася, не знятої чи не погашеної судимості немає (а.с.12).

Із дослідженої судом характеристики Засмостянської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів Вашківецької міської ради встановлено, що ОСОБА_2 працює на посаді вчителя трудового навчання школи з 1993 року. За час роботи зарекомендувала себе позитивно. Має високі професійні якості, має організаторські здібності та легко знаходить спільну мову з колегами. У колективі користується повагою та авторитетом (а.с.13).

11.12.2023 року позивач звернулась до Служби у справах дітей ЧМР з заявою, в якій просила встановити години побачення з її онуком малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки невістка після смерті сина заблокувала телефони і не дає можливості бачитись із онуком (а.с.16).

Рішенням Виконавчого комітету Чернівецької міської ради №70/3 від 13.02.2024 року було визначено участь у вихованні дитини та встановлено порядок побачень ОСОБА_2 із малолітнім онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , а саме: перша та третя неділя з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері; у день народження дитини та святкові дні за домовленістю між сторонами (а.с.18).

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, детально врегульовані Сімейним кодексом України та спеціальними законодавчими актами.

За змістом положень статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (частина восьма статті 7 СК України).

Статтею 257 СК України передбачено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Аналіз положень статті 257 СК України свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права баби та діда, прабаби, прадіда на виховання внуків і правнуків, який проявляється в: покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків; закріпленні права баби, діда, прабаби, прадіда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із внуками, правнуками на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Спори щодо участі баби, діда, прабаби, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішуються судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (стаття 263 СК України).

Тлумачення статті 159 СК України свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права.

Суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування (частина друга статті 159 СК України).

Спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу (ст.263 СК).

Частини п`ята та шоста статті 19 СК України передбачають, що орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина п`ята та шоста статті 19 СК України).

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Згідно зі ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Одним з найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, п. 100, Рішення від 16 липня 2015 року).

За висновками Європейського суду з прав людини, - між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та вили вістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, п. 54, Рішення від 07 грудня 2004 року).

Відповідно до ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Судом із наданих у судовому засіданні пояснень позивача та представника органу опіки та піклування встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 склалися неприязні відносини і досягти згоди щодо способу участі бабусі у вихованні онука та у спілкуванні з ним вони не можуть.

Зазначена обставина також підтверджується листом ГУНП в Чернівецькій області від 25.07.2024 року, з якого встановлено, що позивач після прийняття органом опіки та піклування рішення №70/3 від 13.02.2024 року двічі зверталась на спецлінію "102" ГУНП в Чернівецькій області, а саме: 07.04.2024 року о 09 год. 45 хв. та 21.04.2024 року о 09 год. 57 хв. з приводу заборони побачень із онуком колишньою невісткою ОСОБА_4 (а.с.74).

Встановивши, що права ОСОБА_2 як бабусі порушуються відповідачем у справі, суд приходить до висновку про зобов`язання ОСОБА_4 не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з онуком та про визначення способів участі позивача у вихованні дитини та у спілкуванні з ним шляхом встановлення систематичних побачень.

Визначаючи способи участі баби у спілкуванні та вихованні онука, необхідно надавати системну оцінку фактам та обставинам, які впливають на ухвалення певного рішення, зокрема, суд має враховувати, у першу чергу, інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану.

Суд звертає увагу на те, що відповідачем у справі не надано суду доказів на підтвердження того, що участь баби у спілкуванні та вихованні онука неможлива, а так само що між бабою та онуком існують стійкі психоемоційні перешкоди у спілкуванні.

При вирішенні питання визначення способів участі ОСОБА_2 у вихованні онука ОСОБА_5 , місця та часу їхнього спілкування, суд приймає до уваги як висновок органу опіки та піклування, так і наявність у позивача навичок у догляді за дітьми, оскільки остання понад 30 років пропрацювала вчителем у ЗОШ, відсутність психічних відхилень здоров`я, любляче ставлення позивача до єдиного онука, після смерті сина, вік малолітнього онука, який не дозволяє висловити певні прохання чи вподобання або заперечення.

Також суд враховує вік дитини один рік, що з огляду на певний режим його життя обумовлює потребу у присутності матері.

При цьому, суд вважає, що визначений у рішенні Органу опіки та піклування ЧМР графік побачень і спільного відпочинку є найбільш комфортнішим, відповідає інтересам дитини та бабусі, не порушує права матері.

Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з бабою служить задоволенню життєво важливих психологічних потреб дитини. Позивач має право на спілкування з онуком та приймати участь у його вихованні і при цьому відповідач в інтересах дитини не має права перешкоджати цьому.

З урахування зазначеного, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 368, 372 ЦПК України, ст. ст. 7, 19, 159, 257 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа: Орган опіки та піклування в особі Служби у справах дітей Виконавчого комітету Чернівецької міської ради про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні онука, визначення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні з онуком задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 ), проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , не чинити перешкод ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ), проживаючої в АДРЕСА_2 , у вихованні та спілкуванні з онуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Визначити ОСОБА_2 наступні способи у спілкування та участі у вихованні малолітнього онука ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 :

-першу та третю неділю кожного місяця з 10 год. 00 хв. до 12 год. 00 хв. у присутності матері ОСОБА_4 ;

-у день народження дитини ОСОБА_5 та святкові дні за домовленістю між сторонами.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Заочне рішення суду може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Повний текст судового рішення буде складено 10.12.2024 року.

Суддя: Одовічен Я.В.