Справа № 509/894/24
03 грудня 2024 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - Кочко В.К.,
при секретарі - Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву позивача за зустрічним ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання особистою приватною власністю,-
В провадженні Овідіопольського районного суду Одеської області знаходилася цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання особистою приватною власністю.
До Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла письмова заява від позивачки за зустрічним позовом про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення по справі є обґрунтованою, є доказаною, тому підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до п. 3 ч. 1, ч. 2, 3, 5ст. 270ЦПК Українисуд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст.133 та ч. ч. 1, 3 ст.137 ЦПК Українисудові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Так, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Аналогічних висновків дійшов також Європейський суд з прав людини, рішення якого відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» можуть бути використані судом в якості джерела права. У п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» від 26.02.2015, п.п.34-36 рішення у справі «Гімайдуліна і інші проти України» від 10.12.2009, п.80 рішення у справі «Двойних проти України» від 12.10.2006, п.88 рішення у справі «Меріт проти України» від 30.03.2004р., заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
У постанові ВП ВС від 16.11.2022р. у справі №922/1964/21 Суд визначив, що «учасник справи повинен деталізувати відповідний опис тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права».
Відповідно до постанови Об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 року у справі №922/445/19, встановлено, що розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою.
З матеріалів справи вбачається, що06.11.2024 р.Овідіопольським районним судом Одеської області було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання особистою приватною власністю.
Судом встановлено, що позивач поніс судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 9084 грн., що підтверджується квитанцією №8903-5172-6897-397 від 06.03.2024 р. та39 000 грн. витрати на правничу допомогу.
Судом встановлено, що на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем суду надано:договір про надання правничої (правової) допомоги № б/н від 20.02.2024 року;перелік (опис) виконаних робіт від 11.11.2024 р.;акт здачі-приймання наданих послуг; здачі-приймання наданих послуг від 11.11.2024 р.;квитанція переказу коштів №11.
Відповідно до квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки № 11 від 06.03.2024 р. ОСОБА_1 оплатила на рахунок адвоката Чумаченка С.О. послуги за договором № б/н 20.02.2024 року про надання правничої (правової) допомоги у розмірі 39 000 грн. (тридцять дев`ять тисяч гривень).
На виконання умов договору між ОСОБА_1 та адвокатом Чумаченком С.О. було складено акт № 1 здачі-приймання наданих послуг до Договору № 1 б/н 20.02.2024 року про надання правничої (правової) допомоги.
Таким чином, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 39 000,00 грн. підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .
Враховуючи вищевикладене, складність справи, тривалість затраченого представником позивачем часу, пропорційність витрат до предмету спору та обсягу фактично наданих послуг і результатів розгляду справи, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 141 ЦПК України, суд вважає, що заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання особистою приватною власністю необхідно задовольнити.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.133,137,141,260,270 ЦПК України, суд
Заяву позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.
Ухвалити додаткове рішення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, визнання особистою приватною власністю.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП: НОМЕР_2 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 9084 грн (дев`ять тисяч вісімдесят чотири гривні) та 39 000 грн. (тридцять дев`ять тисяч гривень). витрат на правничу допомогу.
Додаткове рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Суддя: Кочко В.К.