Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" січня 2024 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючої - судді Слободянюк А.В.,

за участю секретаря Бовкун М.В.,

розглянувши в приміщенні суду в м. Києві у порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Державний нотаріус Восьмої київської державної нотаріальної контори Осипенко Поліни Василівни, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини, -

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 звернулася до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за законом, яка відкрилась після смерті її рідного батька - ОСОБА_3 , який помер приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний батько позивача - ОСОБА_3 (надалі - Спадкодавець). Після смерті Спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається з нерухомого майна у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка належала останньому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 серпня 2015 року. З метою реалізації своїх спадкових прав, 12 жовтня 2023 року, позивач звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті рідного батька ОСОБА_3 . Однак, отримала постанову, якою було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого ОСОБА_3 , з огляду на пропуск позивачем шестимісячного строку для прийняття спадщини, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України. ОСОБА_3 перебував у шлюбі з ОСОБА_4 , який був розірвано 17 листопада 2017 року, а отже позивачка у справі єдина спадкоємиця першої черги майна померлого. Позивач зазначила, що батьками 21 вересня 2020 року їй було подаровано квартиру АДРЕСА_2 , де був зареєстрований її батько, а тому позивачка вважала що адреса його реєстрації не змінилася і таким чином спадщину вона прийняла фактично, однак виявилося, що на день смерті батько вже не був зареєстрований за зазначеною адресою. Як на підстави поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини посилається на: введення воєнного стану; суперечливі положення закону щодо перебігу строку для прийняття спадщини; велика відстань між місцем постійного проживання за кордоном та місцем знаходження спадкового майна; умови праці, які зокрема пов`язані з тривалими закордонними відрядженнями. Після смерті батька ОСОБА_1 дистанційно зверталася до нотаріуса, який їй роз`яснив, що після початку повномасштабного вторгнення, строки для прийняття спадщини зупиняються та отримати спадщину можна буде лише після завершення війни. Після відкриття спадщини тричі змінювалися положення щодо строків для прийняття спадщини. Позивачка з моменту відкриття спадщини весь час проживала та працювала у Німеччині, також здійснювала відрядження у інші країни. З 31 грудня 2021 року вона виїхала із України та повернулася тільки 22 вересня 2023 року. Таким чином, позивач з метою захисту та реалізації своїх спадкових прав вимушена звернутися з даною заявою до суду.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 листопада 2023 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

01 грудня 2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від Київської міської ради з підтвердженням направлення його копії учасникам справи.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 06 грудня 2023 року підготовче провадження у справі закрито. Клопотання представника позивача задоволено. Витребувано копію матеріалів спадкової справи №122/2023 до майна померлого приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3

03 січня 2024 року до суду надійшла належним чином завірена копія матеріалів спадкової справи №122/2023.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 09 січня 2024 року до участі у справі залучено третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, рідну сестру померлого ОСОБА_2 , яка також подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини, однак отримала відмову у вчиненні нотаріальних дій через пропуск строку для прийняття спадщини.

Позивач у судове засідання не з`явилася, хоча повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання представник позивача подав письмову заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав викладених у змісті позовної заяви, просить їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача Київської міської ради у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Подав засобами поштового сполучення відзив на позовну заяву, в якому зважаючи на докази в матеріалах справи, просив суд ухвалити рішення, згідно норм чинного законодавства та розглядати справу за відсутності представника.

Треті особи у судове засідання не з`явилися, хоча повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Поважність причин неявки в судове засідання не повідомили.

У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Так, дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового та майнового права та інтересу.

Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

Суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб.

Відповідно до ч. 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Відповідно до ч. 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У цивільному судочинстві діє принцип диспозитивності, який покладає на суд обов`язок вирішувати лише ті питання, про вирішення яких його просять сторони у справі (учасники спірних правовідносин), та позбавляє можливості ініціювати судове провадження. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Формування змісту та обсягу позовних вимог є диспозитивним правом позивача.

Отже, кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Судом встановлено, що приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки - ОСОБА_3 (надалі - Спадкодавець), смерть якого зареєстрована Київським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) за актовим записом про смерть від 29 квітня 2022 року за № 9400 (а.с.8).

Померлий спадкодавець ОСОБА_3 є батьком позивачки у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_1 , відповідно до якого батьками ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.13).

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 17 листопада 2017 року, справа №755/12256/17 (а.с.12).

Після смерті Спадкодавця відкрилася спадщина на належне йому майно, яке складається з нерухомого майна у вигляді 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яке належало спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 серпня 2015 року, зареєстровано в реєстрі за №6-783 (а.с.9,10,11).

Згідно наданої суду копії матеріалів спадкової справи №122/2023 (а.с. 67-104) вбачається, що вона заведена на підставі заяви сестри померлого ОСОБА_2 про прийняття спадщини, поданої 02 травня 2023 року (а.с. 69). Постановою державного нотаріуса Восьмої київської державної нотаріальної контори Колотілова О.О. від 28 червня 2023 року, відмовлено ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 через пропуск строку для прийняття спадщини (а.с.80). 12 жовтня 2023 року Восьмою київською державною нотаріальною конторою зареєстровано заяву ОСОБА_1 яка була посвідчена першим секретарем з консульських питань Посольства України у ФРН Пауль Н.В. 08 грудня 2022 року, про прийняття спадщини після померлого приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 року батька ОСОБА_3 (а.с.81). За відомостями відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА №103615141 від 08 грудня 2023 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 02 квітня 2009 року по 28 травня 2021 року, знято з реєстрації за рішенням суду від 22 квітня 2021 року справа №755/137/21(а.с.87, 97). Згідно витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва №93837411 від 29 травня 2023 року вбачається, що за період з 13 лютого 2022 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою: АДРЕСА_3 , зареєстрована ОСОБА_1 (а.с.79) Постановою державного нотаріуса Восьмої київської державної нотаріальної контори Осипенко П.В. від 12 жовтня 2023 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 , у зв`язку із пропущенням строку прийняття спадщини (а.с. 90).

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 12 жовтня 2023 року № 74320071, за параметрами запиту ОСОБА_3 , вбачається, що Восьмою київською державною нотаріальною конторою заведено спадкову справу №122/2023, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.84 на звороті).

Згідно Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 02 травня 2023 року № 72323922, за параметрами запиту ОСОБА_3 , відомості відсутні (а.с.75 на звороті).

Статтею 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в п. 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

Узагальнення судової практики розгляду судами справ про надання спадкоємцеві додаткового строку для прийняття спадщини свідчить про те, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач зазначає, що у зв`язку з виникненням об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для своєчасної подачі заяви про прийняття спадщини через початок військових дій на території України та введення воєнного стану, він пропустив строк для прийняття спадщини.

Таким чином, суд вважає за необхідне зазначити, що 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан.

Режим воєнного стану триває і до цього часу. На всій території України ведуться активні бойові дії. Громадяни України в свою чергу, позбавлені можливості в повній мірі реалізовувати свої права, передбачені законом.

Постановою Кабінету Міністрів України № 164 від 28.02.2022 року "Деякі питання нотаріату в умовах воєнного стану" встановлено, що перебіг строку для прийняття спадщини або відмови від її прийняття зупиняється на час дії воєнного стану, але не більше ніж на чотири місяці.

Як встановлено в ході судового розгляду, що після початку повномасштабного вторгнення російською федерацією, оголошення в Україні воєнного стану 24 лютого 2022 року, та на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 року позивачка перебувала за кордоном, що вбачається із наданих суду копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 та витягу з Бази даних «Відомості про осіб, які перетнули державний кордон України, в`їхали на тимчасово окуповану території України або виїхали з такої території» від 20 жовтня 2023 року (а.с. 17-25, 34). ОСОБА_5 отримала тимчасове посвідчення на легальне перебування в Німеччині та згодом 10 червня 2022 року отримала посвідку на тимчасове проживання строком дії до 04 березня 2024 року (а.с.26-28,29-33).

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності та наведені позивачкою причини пропуску строку звернення за оформленням спадкових прав, суд вважає їх поважними, оскільки встановлено, що позивачка пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини з поважних причин, через збройну агресію і військові дії російської федерації на території України та великою відстанню між місцем постійного проживання за кордоном та місцем знаходження спадкового майна.

Таким чином, в судовому засіданні знайшла своє підтвердження та обставина, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин, виходячи з чого суд вважає за доцільне визначити їй додатковий строк на прийняття спадщини строком на три місяці з моменту набрання рішення законної сили.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі викладеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, приймаючи до уваги надання позивачем доказів на підтвердження обставин, які об`єктивно та істотно перешкодили реалізації нею права на прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , померлого приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 року, шляхом звернення у встановлений законом строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, приходить до висновку, що позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 1223, 1268, 1270, 1272 ЦК України; Постановою Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року № 7, ст. ст. 4, 5, 12, 13, 76, 81, 82, 90, 91, 95, 141,258-259, 263-265, 267, 273, 354, 355 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської міської ради, треті особи: Державний нотаріус Восьмої київської державної нотаріальної контори Осипенко Поліни Василівни, ОСОБА_2 , про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 додатковий строк терміном три місяці з часу вступу рішення суду в законну силу для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті приблизно ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач:

Київська міська рада (, місце знаходження: 01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36);

Треті особи:

Державний нотаріус Восьмої київської державної нотаріальної контори Осипенко Поліна Василівна, адреса: 02096, м. Київ, вул. Юрія Пасхаліна, буд. 16;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_5 .

Повний текст судового рішення складений 29 січня 2024 року.

Суддя А.В. Слободянюк