Справа №: 343/2223/24
Провадження №: 2/343/715/24
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

07 листопада 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого судді Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засiданнi в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором, суд-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ТОВ "Коллект Центр" 07.10.2024 , звернувшись до суду з позовною заявою, просить ухвалити рішення, яким:

стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Коллект Центр" заборгованість за договором про надання фінансових послуг №019 від 07.03.2021 у розмірі 53052,19 грн, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 13000,00 грн.

Свої вимоги мотивує тим, що 07.03.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг №019.

Відповідно до умов договору, товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті, та складає 4700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно умов цього договору, його додатків та правил.

На виконання умов укладеного договору позикодавцем перераховано грошові кошти на рахунок позичальника у розмірі 4700,00 грн.

Дана обставина підтверджується листом ТОВ Фінансова компанія "Вей фор пей", відповідно до якого на підставі укладеного між товариством і ТОВ ФК "Вей фор пей" договору про організацію переказів грошових коштів, ТОВ ФК "Вей фор пей" 07.03.2021 здійснено один переказ грошових коштів на карту, яка належить позичальнику, у сумі 4700,00 грн.

Підписанням договору відповідачка підтвердила, що вона ознайомлена з усіма його істотними умовами та їй була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Таким чином, відповідачка здійснила дії, спрямовані на укладення договору шляхом заповнення заяви про надання (отримання) кредиту на сайті, з введенням коду підтвердження, який є одноразовим ідентифікатором на підписання електронного договору, та зазначенням інформації щодо реквізитів банківської картки, на рахунок якої, в подальшому, кредитодавцем було перераховано грошові кошти у розмірі, встановленому договором.

Сторони узгодили розмір кредиту, грошову одиницю, в якій надано кредит, строк та умови кредитування, що свідчить про наявність волі відповідачки для укладання такого договору, на таких умовах шляхом підписання договору за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором.

Отже, ТОВ "Служба миттєвого кредитування" свої зобов`язання за договором про надання фінансових послуг №019 від 07.03.2021 виконало належним чином, перерахувавши грошові кошти у розмірі 4700,00 гривень відповідачці.

01.12.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно умов якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" (первісний кредитор) відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право грошової вимоги до позичальників, в тому числі за договором фінансових послуг №019 від 07.03.2021.

10.03.2023 було укладено договір № 10-03/2023/01, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило на користь ТОВ "Коллект Центр" прав вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором №019.

Станом на 30.11.2021 (дата, що передувала відступленню права вимоги від ТОВ "Служба миттєвого кредитування" до ТОВ "Вердикт Капітал") загальна заборгованість за договором № 019 від 07.03.2021 становила 92887,98 грн, з яких: 4700,00 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) та 88187,98 грн заборгованість за процентами.

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 41877,00 грн, в т.ч: 4700,00 грн - сума заборгованості за кредитом та 37177,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами за користуванням кредитом.

Таким чином, відповідно до умов Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги до відповідачки щодо сплати процентів за користування кредитними коштами не в повному обсязі, що не протирічить нормам діючого законодавства та відповідає змісту ст. 514 ЦК України.

ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом лише в частині нарахованих процентів за період по 30.11.2021, а саме в розмірі 41877,00 грн.

Право вимоги за нарахованими процентами за користування кредитом в розмірі 51010,98 грн не перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал", що і відображено в розрахунку заборгованості за договором, наданого товариством при укладанні договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021.

Відповідно до Реєстру боржників до договору відступлення прав вимог, що укладений між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр", останнє набуло права грошової вимоги до відповідачки по кредитному договору № 019 від 07.03.2021 в сумі 76484,04 грн, яка складається з: 4700 грн сума заборгованості за кредитом; 37177,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом станом на 30.11.2021, прав вимоги за яким перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал"; 34607,04 грн сума заборгованості за нарахованими відповідно до умов договору процентами за користування кредитом за період з 01.12.2021 по 07.03.2022.

ТОВ "Коллект Центр" після набуття права вимоги за договором, нарахування процентів не здійснював.

Таким чином, загальний розмір заборгованості за договором №019 від 07.03.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 76484,04 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4700,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 71784,04 грн.

Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 53052,19 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4700,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 48352,19 грн (а.с.1-5).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.10.2024 цивільна справа № 343/2223/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.43).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 08.10.2024 відкрито провадження по даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 07.11.2024.

Роз`яснено сторонам їх право заявити відвід судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі.

Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти

розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позов, які повинні відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи.

Встановлено позивачу, п`ятиденний строк з дня отримання відзивів для подання відповіді на відзиви, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив, до початку розгляду справи по суті, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити позивачу й суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Роз`яснено учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами(а.с.45).

Представник позивача ТОВ "Коллект Центр" в судове засідання не з`явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був належним чином повідомлений судом. В прохальній частині позовної заяви просить розгляд даної позовної заяви ТОВ "Коллект Центр" до ОСОБА_1 , здійснювати за відсутності представника позивача, щодо заочного розгляду справи та винесення заочного рішення не заперечує (а.с.5).

Відповідачка ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому Законом порядку, про що свідчить: оголошення на офіційному веб-сайті Долинського районного суду за веб-адресою: dl.if.court.gov.ua. про виклик в судове засідання (а.с. 47-48) та рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.50). Відзиву на позов відповідачкою не подано.

Враховуючи те, що відповідачкою ОСОБА_1 , у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного:

Ч.ч.1, 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ст.205 ЦК України, правочин може вчинитися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

У випадках, встановлених договором або законом, воля сторони до вчинення правочину може виражатися її мовчанням.

Відповідно до положень ч.ч. 1.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

У ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства (ч. 7 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до ч. 3-6, 8 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

У разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію», моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова Установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник

зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України).

Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до положень ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Згідно з ч.1 ст.1078 ЦК України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Суд встановив, що 07.03.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Служба миттєвого кредитування" та ОСОБА_1 було укладено договір про надання фінансових послуг №019 "Стандартний" від 07.03.2021.

Відповідно до положень пункту 1.1 договору ТОВ "Служба миттєвого кредитування" зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети, на суму, яка зазначається та погоджується сторонами в заяві-анкеті та складає 4700,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані відповідно до умов цього договору, його додатків та правил.

Згідно п.п. 1.3., 1.4., орієнтовний строк повернення кредиту - 16 днів з моменту отримання кредиту. Проценти за користування кредитом розраховуються від суми кредиту за кожен день користування (процентна ставка), протягом фактичного строку користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту у наступному розмірі: а) 2 % за кожен день користування кредитом за умови сплати всіх нарахованих процентів за користування кредитом не пізніше, ніж протягом орієнтовного строку повернення кредиту; б) починаючи з першого дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,64% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.а); в) починаючи з 15 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 1,38% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.б); г) починаючи з 30 дня наступного за орієнтовним строком повернення кредиту процентна ставка збільшується на 2,65% порівняно з процентною ставкою, зазначеною у п.1.4.в); д) тип процентної ставки фіксована.

Відповідно до п. 1.5. договору у разі підписання електронного договору, договір буде вважатись укладеним в письмовій формі з дати прийняття (акцепту) позичальником пропозиції (оферти) товариства.

Датою прийняття (акцепту) та підписання кредитного договору (всіх без виключення його складових, а саме: цього договору; самої заяви- анкети; правил, паспорту кредиту; повідомлення суб`єкта персональних даних про його | права, визначені Законом України «Про захист персональних даних», мету збору даних, склад та зміст зібраних персональних даних, та осіб, яким передаються його персональні дані) вважається дата складання та підписання сторонами заяви-анкети. Заява-анкета підписується сторонами шляхом використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис (п.1.6.).

Відповідно до п. 1.9. договору граничний строк кредитування (строк дії кредити договору): 1 (один) рік.

П. 3.3. договору передбачено, що у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення/оплати суми кредиту та/або процентів за користування ним, товариство має право нараховувати позичальнику пеню у розмірі 1% (один відсоток) від неповернутої частини суми кредиту та/або процентів за користування ним за кожний день прострочення повернення (перевищення строку повернення) заборгованості з урахуванням наступних обмежень:

3.3.1. у разі, якщо сума, одержана за договором, не перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення договору - сукупна сума неустойки (штраф, пеня) та інших платежів, що підлягають сплаті позичальником за порушення виконання його зобов`язань не може перевищувати розміру подвійної суми, одержаної позичальником за договором;

3.3.2. у разі, якщо сума, одержана за договором, перевищує розміру однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору - пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань позичальником на підставі договору не може перевищувати половини суми, одержаної позичальником за цим договором.

Відповідно до п. 3.8. договору сторони дійшли згоди, що строки позовної давності щодо стягнення неустойки закінчуються разом зі строками позовної давності за основним зобов`язанням з урахуванням умов п. 4.10 цього договору.

У відповідності до п. 4.3. договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та товариством у разі укладення електронного договору в якості підпису сторін буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.

Згідно п. 4.4. договору, підписуючи цей договір із застосуванням процедури підпису, зазначеної у п. 4. 3. цього договору, сторони усвідомлюють та підтверджують, що відповідно до ст. 639 та ст. 1055 Цивільного Кодексу України (далі - ЦК України) цей договір укладений сторонами у письмовій формі з дотриманням всіх вимог діючого законодавства України щодо процедури укладення та підписання договору за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем.

Згідно п. 4.12. договору, підписуючи цей договір сторони підтверджують свою домовленість та згоду на встановлення договірної позовної давності по всім своїм взаємовідносинам за цим договором строком у 10 років. Підписуючи цей договір сторони підтверджують, що цей договір є договором про збільшення позовної давності та укладений у письмовій формі за взаємною згодою сторін.

Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.

Договір про надання фінансових послуг №019 "Стандартний" від 07.03.2021 підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором W4 та засвідчено кредитодавцем із позначкою часу. Позичальник також вказав свої паспортні дані, місце проживання, ідентифікаційний номер, контактні дані (а.с.6-8) .

Крім того, ОСОБА_1 07.03.2021 електронним підписом підписала Додаток №1 до кредитного договору - Заяву-Анкету (для отримання кредиту) (зворотна сторона а.с.8), графік платежів (а.с.9), Паспорт споживчого кредиту, Інформацію, яка надається споживачу до укладання договору про споживчий кредит (а.с.10-11), Інформацію щодо порядку (процедури), хронологію дій щодо укладання електронного договору, вчинених Товариством та Заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі та поза нею з зазначенням часу та таких дій (а.с.12).

Зокрема, у Паспорті споживчого кредиту зазначена: інформація про кредитодавця, основні умови кредитування, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту. Зазначено, що дата надання інформації 07.03.2021 та є актуальною до 07.03.2022. Даний паспорт споживчого кредиту підписаний ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором W4 (зворотна сторона а.с.11).

ТОВ "Служба миттєвого кредитування" свої зобов`язання за договором про надання фінансових послуг №019 "Стандартний" від 07.03.2021 виконало у повному обсязі та 07.03.2021 надало відповідачці кредит у розмірі 47000,00 грн шляхом перерахунку на банківську карту № НОМЕР_1 , перерахунок яких здійснило ТОВ ФК "Вер Фор Пей" згідно договору про організацію переказів грошових коштів, укладеного між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ ФК «Вер Фор Пей», що підтверджується листом ТОВ "Служба миттєвого кредитування" від 01.08.2024 (а.с.13).

01.12.2021 між ТОВ "Служба миттєвого кредитування" та ТОВ "Вердикт Капітал" було укладено договір факторингу № 1-12, відповідно до якого ТОВ "Служба миттєвого кредитування" відступило ТОВ "Вердикт Капітал" право вимоги за договором про надання фінансових послуг №019 "Стандартний" від 07.03.2021, укладеним з ОСОБА_1 (а.с.18-20).

Дана обставина підтверджується також Додатком №2 до договору факторингу № 1-1201 від 01.12.2021, Додатком №4 до договору факторингу № 1-1201 від 01.12.2021 (зворотна сторона а.с.20), Додатком №3 до договору факторингу № 1-1201 від 01.12.2021 (а.с.20-22) та Витягом з Додатку №3 до договору факторингу № 1-1201 від 01.12.2021 (а.с.23).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021, ТОВ "Вердикт Капітал" набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 41877,00 грн, в т.ч: 4700,00 грн - сума заборгованості за кредитом та 37177,00 грн - сума заборгованості за нарахованими процентами за користуванням кредитом (зворотна сторона а.с.21).

Таким чином, відповідно до умов Договору факторингу №1-12 від 01.12.2021ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги до ОСОБА_1 щодо сплати процентів за користування кредитними коштами не в повному обсязі, а саме ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги щодо сплати кредиту та процентів за користування кредитом лише в частині нарахованих процентів за період по 30.11.2021, а саме в розмірі 41877,00 грн.

Право вимоги за нарахованими процентами за користування кредитом в розмірі 51010,98 грн не перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал", що й відображено в розрахунку заборгованості за договором, наданому товариством при укладанні договору факторингу № 1-12 від 01.12.2021 (зворотна сторона а.с.13-15).

Станом на 30.11.2021 (дата, що передувала відступленню права вимоги від ТОВ "Служба миттєвого кредитування" до ТОВ "Вердикт Капітал") загальна заборгованість за договором № 019 "Стандартний" від 07.03.2021 становила 92887,98 грн, з яких: 4700,00 грн заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) та 88187,98 грн заборгованість за процентами.

10.03.2023 між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр" укладено Договір № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, у відповідності до умов якого ТОВ "Вердикт Капітал" відступило шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор - ТОВ "Коллект Центр" набуло в повному обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, зазначених у Додатках №1 та №3 до цього Договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників (а.с.24-26).

Дана обставина підтверджується також Додатком №4 до договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023 (а.с.27), Актом зарахування зустрічних однорідних вимог від 31.03.2024 (зворотна сторона а.с.27).

Відповідно до Реєстру боржників до Договору № 10-03/2023/01 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10.03.2023, що укладений між ТОВ "Вердикт Капітал" та ТОВ "Коллект Центр", останнє набуло права грошової вимоги до відповідачки по кредитному договору № 019 "Стандартний" від 07.03.2021 в сумі 76484,04 грн, яка складається з: 4700 грн сума заборгованості за кредитом; 37177,00 грн сума заборгованості за нарахованими процентами за користування кредитом станом на 30.11.2021, прав вимоги за яким перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал"; 34607,04 грн сума заборгованості за нарахованими відповідно до мов договору процентами за користування кредитом за період з 01.12.2021 по 07.03.2022 (а.с.28-29, 30).

ТОВ "Коллект Центр" після набуття права вимоги за договором, нарахування процентів не здійснював.

Відповідно до розрахунку заборгованості ОСОБА_1 станом на 10.09.2024 загальний розмір заборгованості за договором №019 "Стандартний" від 07.03.2021,

заборгованість за тілом кредиту: на дату відступлення права вимоги (10.03.2023)- 4700,00 грн, на дату розрахунку (10.09.2024)- 4700,00 грн, заборгованість за відсотками: на дату відступлення права вимоги (10.03.2023)- 71784,04 грн, нараховано за період (10.03.2023-10.09.2024) 0,00 грн, на дату розрахунку (10.09.2024)- 71784,04 грн, заявлена до стягнення (31.12.2021) -48352,19 грн (а.с.17).

Разом з тим, ТОВ "Коллект Центр" просить стягнути заборгованість у розмірі 53052,19 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4700,00 грн; заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 48352,19 грн (а.с.1-5).

Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.

Ч.1 ст. 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Припис абзацу 2 ч.1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, провадження №14-10цс18.

Відповідачка не скористалася своїми правами, які передбачені ст.ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не надала суду заперечень щодо вимог позивача та доказів на їх спростування, не здобуто таких доказів і під час розгляду справи судом.

Конституцією України передбачено, що всі рівні перед законом і судом; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (статті 24 та 129).

Виходячи зі змісту ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що відповідачка взяті на себе зобов`язання не виконала в зв`язку з чим утворилась заборгованість по сплаті коштів, тому суд вважає позов обґрунтованим та доведеним, що дає підстави для задоволення в повному обсязі.

З огляду на викладене, з відповідачки ОСОБА_1 на користь ТОВ «Коллект Центр» слід стягнути грошові кошти за договором про надання фінансових послуг №019 "Стандартний" від 07.03.2021 у сумі 53052,19 грн.

Питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останній відносить оплату судового збору у розмірі 3028,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією (а.с. 40).

Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову, тому, згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідачки.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина третя статті 137 цього Кодексу).

Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

Водночас, за приписами ч. 6 ст.137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно з ч.3 ст. 141 ЦПК України, під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відтак, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони, на яку ж і покладається обов`язок доведення неспівмірності витрат.

Водночас під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд за наявності заперечення сторони проти розподілу витрат на адвоката або з власної ініціативи, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, може не присуджувати стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, всі її витрати на професійну правову допомогу.

У такому випадку суд, керуючись частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України, відмовляє стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею витрат на правову допомогу повністю або частково, та відповідно не покладає такі витрати повністю або частково на сторону, не на користь якої ухвалено рішення. При цьому, в судовому рішенні суд повинен конкретно вказати, які саме витрати на правову допомогу не підлягають відшкодуванню повністю

або частково, навести мотивацію такого рішення та правові підстави для його ухвалення. Зокрема, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 03.10.2019 у справі №922/445/19, від 01.08.2019 у справі № 915/237/18, від 24.10.2019 у справі № 905/1795/18, від 17.09.2020 у справі № 904/3583/19.

У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Тобто, під час вирішення питання про розподіл витрати на професійну правничу допомогу суд:

- має право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, керуючись критеріями, які визначені у частині 4 статті 137 ЦПК України (а саме: співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката зі складністю справи, часом, обсягом наданих адвокатом послуг, ціною позову та (або) значенням справи для сторони), але лише за клопотанням іншої сторони;

- з власної ініціативи або за наявності заперечення сторони може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні понесених нею на правову допомогу повністю або частково, керуючись критеріями, що визначені частинами 3-5, 9 статті 141 ЦПК України (а саме: пов`язаність витрат з розглядом справи; обґрунтованість та пропорційність розміру витрат до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінка сторони під час розгляду справи щодо затягування розгляду справ; дії сторін щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом; істотне перевищення чи заявлення неспівмірно нижчої суми судових витрат, порівняно з попереднім (орієнтовним) розрахунком; зловживання процесуальними правами).

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

01.07.2024 між АО «Лігал Ассістант» та ТОВ «Коллект Центр» (клієнт) укладено договір про надання правової допомоги №01-07/2024. Строк дії договору безстроковий (п. 7.1).

Адвокатське об`єднання зобов`язується надати правничу допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених Договором (п. 2.1).

Обсяг повноважень адвокатського об`єднання визначений у п. 2.1 Договору.

Вартість послуг узгоджується сторонами у формі заявок на надання юридичної допомоги, які є невід`ємними додатками до договору (п.4.1) (зворотна сторона а.с.34-35).

Позивач просить стягнути з відповідачки 13 000 грн понесених ним витрат на правову допомогу, на підтвердження чого надає заявку на надання юридичної допомоги №482 від 05.07.2024 (а.с.38), за якою погодженою сторонами є юридична допомога у вигляді:

- надання усної консультації з вивченням документів, тривалістю 2 години ціною 4000 грн, за одну годину -2000 грн;

- складання позовної заяви про стягнення боргу, для подачі до суду, тривалістю 3 години ціною 9000 грн , вартістю за одну годину -3000 грн.

Клієнтом та адвокатським об`єднанням підписано Витяг з Акту №2 про надання юридичної допомоги від 05.09.2024, датований 05.09.2024, за яким сторони підтверджують, що адвокатське об`єднання надало, а клієнт прийняв наступну правову допомогу:

1) надання усної консультації з вивченням документів, тривалістю 2 години ціною 4000 грн за одну годину - 2000 грн;

2) складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду, тривалістю 3 години ціною 9000 грн, за одну годину -3000 грн.

Загальна вартість наданих послуг 13000 грн.

Таким чином, позивач на обґрунтування понесених витрат на професійну правничу допомогу у справі подав належні та допустимі докази, що описані вище. При цьому, відповідачкою не було ні подано, ні заявлено клопотання про зменшення розміру судових витрат, про їх неспівмірність з позовними вимогами, не були наведені нею також і обставини, за яких, як на її думку, заява не підлягала би до задоволення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що розмір витрат, понесених позивачем на правничу допомогу, тобто на оплату адвокатських послуг, є доведеним, обґрунтованим та співмірним, зокрема, із складністю та категорією даної справи, її значенням для сторін, обсягом наданих послуг адвокатом, часом, витраченим адвокатом на їх надання.

Тому, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 13000,00 грн.

На підставі викладеного, ст. ст. 526, 614, 626, 628, 639, 1046, 1077, 1078, 1082 ЦК України, ст. 3, 12 "Про електронну комерцію" та керуючись ст.ст. 141, 259, 264-265, 268, 280-283 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" заборгованість за договором про надання фінансових послуг №019 "Стандартний" від 07 березня 2021 року у розмірі 53052 (п`ятдесят три тисячі п`ятдесят дві) гривні 19 коп., з яких: 4700,00 грн заборгованість за тілом кредиту; 48352,19 грн заборгованість за нарахованими відсотками на дату відступлення права вимоги.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" 3028 (три тисячі двадцять вісім) гривень 00 коп. сплаченого судового збору, згідно квитанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр" витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 13000 (тринадцять тисяч) гривень 00 коп.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто Долинським районним судом Івано-Франківської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Коллект Центр", , юридична адреса: вул. Мечнікова,3/оф.306, м. Київ, 01133.

Відповідачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя Долинського районного суду В. А. Тураш