Справа № 450/4429/22 Головуючий у 1 інстанції: Данилів Є.О.
Провадження № 22-ц/811/2816/23 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Ванівського О.М.

суддів: Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.,

секретаря: Цьони С.Ю.,

з участю: прокурора Мацюри Я.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою заступника керівника Львівської обласної прокуратури на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2023 року у справі за позовом керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, який діє в інтересах Міністерства юстиції України, Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України до ОСОБА_1 , треті особи на стороні відповідача: Державний реєстратор Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області, державний реєстратор комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христина Романівна, -

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2022 року керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України, Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України звернувся з цивільним позовом до ОСОБА_1 про скасування рішення державного реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни №45523773 від 14.02.2019 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі якого у розділі №36 щодо житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 внесено зміни: загальна площа 299,9 кв.м., житлова площа 37,9 кв.м. змінено на загальна площа 934,6 кв.м., житлова площа 416,1 кв.м., скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Христини Романівни № 43032151 від 17.09.2018 року про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі якого у розділі №36 щодо житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 внесено зміни: житлова площа № 37,9 кв.м. змінено на загальна площа 299,9 кв.м., житлова площа 37,9 кв.м.,

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 24.07.2018 року на підставі договору купівлі-продажу (укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ) за реєстровим номером: 3243, приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Біляк О.Я. здійснено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок, житловою площею 37,9 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0339). З листа Міністерства юстиції України №56455/61691-7-22/19.1.1 від 12.07.2022 вбачається, що приватним нотаріусом Біляк О.Я. внесено запис про право власності №27182742 на житловий будинок за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2018 за реєстр. №3243, у відповідності до вимог ст.34 Закону України «Про нотаріат», тощо.

В подальшому, державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христиною Романівною, внаслідок розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.09.2018 року за реєстраційним номером 30143141, прийнято рішення: 43032151 про внесення змін до розділу Державного реєстру речових прав на нерухому майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 36 та, відповідно, 17.09.2018 року здійснено їх державну реєстрацію, а саме збільшено площу нерухомого майна, тобто: житлова площа: 37,9 кв.м. змінено на загальна площа: 299,9 кв.м., житлова площа: 37,9 кв.м. При цьому, до реєстраційної справи долучено лише технічний паспорт (замовник: ОСОБА_1 ) на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 4148.18/4636), виготовлений 11.09.2018 року ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці», відповідно до якого загальна площа будинку становила 299,9 кв.м., житлова - 37,9 кв.м.

14 лютого 2019 року державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марією Василівною (заява ОСОБА_1 від 14.02.2019р. за реєстраційним номером 32674386; індекс номеру рішення: 45523773) здійснено державну реєстрацію змін вищевказаного розділу в частині збільшення розміру площі житлового будинку, а саме: загальна площа: 299,9 кв.м., житлова площа: 37,9 кв.м. змінено на загальна площа: 934,6 кв.м., житлова площа: 416,1 кв.м. Підставою для внесення змін до розділу Реєстру були - технічний паспорт (замовник: ОСОБА_1 ) на індивідуальний (садибний) житловий будинок серія КА 532160, виготовлений 28.01.2019 ТзОВ «Інвентарі Груп»; довідка ТзОВ «Інвентарі Груп» №2801/19-ЛВ від 28.01.2019р. про те, що згідно технічної інвентаризації станом на 28.01.2019 р. площа житлового будинку по АДРЕСА_1 становить - 951,6 кв.м., житлова- 424,9 кв.м. (наявна невідповідність площ об`єкта в техпаспорті та довідці).

Отже, державним реєстратором комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христиною Романівною та державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марією Василівною здійснено вищевказану державну реєстрацію прав в порушення вимог ст.ст.10, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015р., а саме на підставі документів, що не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також за відсутності документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2023 року у задоволенні позовних вимог керівника Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, який діє в інтересах Міністерства юстиції України, Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України до ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду оскаржив заступник керівника Львівської обласної прокуратури, подавши апеляційну скаргу.

Не погоджується з рішенням суду та вважає, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

Вказує, що при проведенні реєстраційних дій державним реєстратором комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христиною Романівною та державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марією Василівною здійснено вищевказану державну реєстрацію прав в порушення вимог ст.ст.10, 23, 24, 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п. 58 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1127 від 25.12.2015, а саме на підставі документів, що не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а також за відсутності документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта.

Зазначає, що вказаний об`єкт нерухомого майна, знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером 0:01:003:0339 ( для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка)), що перебуває у приватній власності ОСОБА_1 . З інформації Давидівської сільської ради №2099 від 18.10.2022 року, рішень по зміні цільового призначення вказаної земельної ділянки не приймалося.

За даними технічного паспорта на індивідуальний (садибний) житловий будинок, у вказаному об`єкті нерухомого майна передбачено 26 житлових кімнат, 15 санвузлів, тобто фактично здійснюється будівництво готелю на земельній ділянці, не передбаченій для таких цілей.

Вважає обраний спосіб захисту адекватним наявним обставинам, ефективним та таким, що забезпечить поновлення порушеного права.

Скасування рішень державних реєстраторів позбавить новоствореного ОСОБА_1 майна статусу об`єкта цивільно-правових відносин, та змусить його у встановленому законом порядку узаконити його, шляхом звернення до компетентних органів держави.

Просить скасувати рішення суду та постановити нове судове рішення, яким позов задоволити.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення прокурора Мацюри Я.І., дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що керівник Пустомитівської окружної прокуратури Львівської області, який діє в інтересах Міністерства юстиції України, Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області, Державної інспекції архітектури та містобудування України, звертаючись до суду з позовом до ОСОБА_1 , обрав неналежний спосіб захисту своїх прав, оскільки задоволення вимоги про скасування рішення державного реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни №45523773 від 14.02.2019 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі якого у розділі №36 щодо житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 внесено зміни: загальна площа 299,9 кв.м., житлова площа 37,9 кв.м. змінено на загальна площа 934,6 кв.м., житлова площа 416,1 кв.м., скасування рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Львівської області Бойко Христини Романівни № 43032151 від 17.09.2018 про внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, на підставі якого у розділі №36 щодо житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 внесено зміни: житлова площа № 37,9 кв.м. змінено на загальна площа 299,9 кв.м., житлова площа 37,9 кв.м., не може призвести до захисту або відновлення порушеного речового права позивача, що є самостійною підставою для відмови у позові.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду зважаючи на наступне.

Встановлено, що 24.07.2018 року на підставі договору купівлі-продажу укладеного між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за реєстровим номером: 3243, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Біляк О.Я. здійснено державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_1 на житловий будинок, житловою площею 37,9 кв.м. по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 36, кадастровий номер земельної ділянки :01:003:0339).

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності від 16.02.2019 року, житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 на праві приватної власності належить ОСОБА_1 .

З листа Міністерства юстиції України №56455/61691-7-22/19.1.1 від 12.07.2022 року вбачається, що приватним нотаріусом Біляк О.Я. внесено запис про право власності №27182742 на житловий будинок за ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 24.07.2018 року за реєстр. №3243, у відповідності до вимог ст.34 Закону України «Про нотаріат», тощо.

В подальшому, державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христиною Романівною, внаслідок розгляду заяви ОСОБА_1 від 17.09.2018 за реєстраційним номером 30143141, прийнято рішення: 43032151 про внесення змін до розділу Державного реєстру речових прав на нерухому майно, відкритого на об`єкт нерухомого майна з реєстраційним номером 36 та, відповідно, 17.09.2018 здійснено їх державну реєстрацію, а саме збільшено площу нерухомого майна, тобто: житлова площа: 37,9 кв.м. змінено на загальна площа: 299,9 кв.м., житлова площа: 37,9 кв.м.

До реєстраційної справи долучено технічний паспорт (замовник: ОСОБА_1 ) на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 (реєстраційний номер 4148.18/4636), виготовлений 11.09.2018 ДП «Західний експертно-технічний центр Держпраці», відповідно до якого загальна площа будинку становила 299,9 кв.м., житлова - 37,9 кв.м.

Також, 14.02.2019 року державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марією Василівною (заява ОСОБА_1 від 14.02.2019 за реєстраційним номером 32674386; індекс номеру рішення: 45523773) здійснено державну реєстрацію змін вищевказаного розділу в частині збільшення розміру площі житлового будинку, а саме: загальна площа: 299,9 кв.м., житлова площа:37,9 кв.м. змінено на загальна площа: 934,6 кв.м., житлова площа:416,1 кв.м.

Підставою для внесення змін до розділу Реєстру були - технічний паспорт (замовник: ОСОБА_1 ) на індивідуальний (садибний) житловий будинок серія КА 532160, виготовлений 28.01.2019 ТзОВ «Інвентарі Груп»; довідка ТзОВ «Інвентарі Груп» №2801/19-ЛВ від 28.01.2019 про те, що згідно технічної інвентаризації станом на 28.01.2019 площа житлового будинку по АДРЕСА_1 становить - 951,6 кв.м., житлова- 424,9 кв.м.

Як вбачається, з Акта обстеження об`єкта будівництва, щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 17.05.2022, проведеного спеціалістами відділу містобудування, архітектури та планування території Давидівської сільської ради вбачається, що в АДРЕСА_1 проводяться будівельні роботи з реконструкції індивідуального житлового будинку під готель. Станом на 17.05.2022 збільшено площу забудови земельної ділянки, збудовано 4 поверхи будівлі готелю. Жодних звернень до Давидівської сільської ради від забудовника ОСОБА_3 для отримання вихідних даних на проектування та проведення реконструкції об`єкта будівництва, не надходило, та відповідно жодних будівельних паспортів чи містобудівних умов та обмежень на вказаний об`єкт реконструкції сільською радою не видавалось.

З долученої до протоколу огляду місця події від 21.12.2022, проведеного слідчим у кримінальному провадженні №0000394, фототаблиці вбачається, що за вищевказаною адресою: АДРЕСА_1 здійснюється будівництво 4 поверхового будинку.

З технічного паспорта на індивідуальний (садибний) житловий будинок серія КА 532160, виготовленого 28.01.2019 ТзОВ «Інвентарі Груп» вбачається, що у вказаному об`єкті нерухомого майна передбачено 26 житлових кімнат, 15 санвузлів, тощо, тобто фактично здійснюється будівництво готелю на земельній ділянці не передбаченій для таких цілей.

З врахуванням вимог ст.2, п.5 ч.1 ст.7, ст.37-1 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», Порядку здійснення Міністерством юстиції контролю за діяльністю у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень і державної реєстрації, юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №990 від 01.12.2016, а також того, що Міністерство юстиції України здійснює контроль за діяльністю у сфері державної реєстрації, у тому числі шляхом проведення моніторингу реєстраційних дій відповідно до Закону та приймає обов`язкові до виконання рішення, окружною прокуратурою 26.07.2022 скеровано запит до МЮУ про проведення камеральної перевірки дотримання законності при здійсненні вищевказаної державної реєстрації прав державним реєстратором комунального підприємства «Реєстрація майна та бізнесу» Бойко Христиною Романівною та державним реєстратором Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марією Василівною.

За результатами розгляду вищевказаного запиту, Міністерством юстиції України надано інформації №67817/85156-7-22/19.1.1 від 12.08.2022 та №90673/114773-7-22/19.1.1 від 03.10.2022 про те, що оцінка реєстраційних дій, вчинених державним реєстратором Поліщак М.В., щодо зазначеного вище об`єкта нерухомого майна була надана Мін`юстом у наказі від 09.10.2020 №3504/5.

Також, зазначено, що 02.11.2019 року набув чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо захисту прав власності» від 03.10.2019 №159-IX, яким із числа суб`єктів, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, було виключено акредитованих суб`єктів (комунальні та державні підприємства).

З врахуванням наведеного, у МЮУ, як зазначено в інформації № 67817/85156-7-22/19.1.1 від 12.08.2022, відсутні підстави для призначення камеральної перевірки реєстраційних дій щодо об`єкта вищевказаного нерухомого майна, вчинених державним реєстратором Бойко Х.Р.

Оскільки за результатами камеральної перевірки державного реєстратора Чернівської сільської ради Мостиського району Львівської області Поліщак Марії Василівни, наказом Мін`юсту від 09.10.2020 №3504/5 було вжито заходи щодо тимчасового блокування доступу до Державного реєстру прав строком на 2 місяці, а не скасування рішення державного реєстратора, Позивач робить висновок про бездіяльність компетентного органу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що лист Пустомитівської окружної прокуратури від 26.07.2022 №14.55/04-16-3928ВИХ-22 не був спрямований на оскарження дій державних реєстраторів, оскільки у прохальній частині вказаного листа відсутнє будь-яке посилання на скасування рішень про державну реєстрацію. Метою звернення було саме проведення камеральної перевірки щодо державних реєстраторів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з посиланням на Порядок №990. Враховуючи вищенаведене, Міністерство юстиції України при проведенні камеральної перевірки діяло в межах повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України.

За результатами розгляду запиту Пустомитівської окружної прокуратури №14.55/04-16-2818вих-22 від 03.06.2022 року про проведення перевірки щодо дотримання вимог законодавства у сфері містобудування при здійсненні будівництва об`єкта нерухомого майна по АДРЕСА_1 , ДІАМ надано інформацію № 4284/02/13-22 від 13.06.2022 року про те, що Державний архітектурно-будівельний контроль здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». Державний архітектурно-будівельний контроль замовників будівництва, які є фізичними особами, здійснюється відповідно до Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» з урахуванням особливостей правового статусу таких осіб. Порядок здійснення архітектурно-будівельного контролю визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно зі статтею 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин і забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом.

Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягти суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинено порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Під ефективним способом необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження позивача про порушення було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.

Велика Палата Верховного Суду вже звертала увагу на те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у належний спосіб, який є ефективним (пункт 57 постанови від 05.06.2018 у справі №338/180/17), саме тому суд повинен відмовляти у задоволенні позовної вимоги, яка не відповідає ефективному способу захисту права чи інтересу (див. mutatis mutandis висновки у пунктах 72-76 постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.11.2018 у справі №488/5027/14-ц).

Вирішуючи спір, суд з`ясовує, чи існує у позивача право або законний інтерес; якщо так, то чи має місце його порушення, невизнання або оспорювання відповідачем; якщо так, то чи підлягає право або законний інтерес захисту і чи буде такий захист ефективний за допомогою того способу, який визначено відповідно до викладеної в позові вимоги. В іншому випадку у позові слід відмовити (така ж правова позиція викладена у постанові колегії суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 14.06.2019 у справі №910/6642/18).

В апеляційній скарзі прокурор вказує, що скасування рішень державних реєстраторів, позбавить новоствореного ОСОБА_1 майна статусу об`єкта цивільно-правових відносин, та змусить його у встановленому законом порядку узаконити його, шляхом звернення до компетентних органів.

Колегія суддів не погоджується з таким твердженням, та вважає, що воно суперечить висновкам Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 червня 2021 року в справі № 509/11/17 (провадження № 61-268св21) зазначено, що «визнання незаконними та скасування рішень державних реєстраторів та визнання недійсними договорів купівлі-продажу не є ефективним способом захисту та не забезпечує усунення порушень, спричинених самочинним будівництвом».

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 березня 2021 року у справі № 200/2192/18 (провадження № 61-19765св19) вказано, що «враховуючи, що об`єкт незавершеного будівництва за адресою: АДРЕСА_5 , який є предметом спору у цій справі, є об`єктом самочинного будівництва, то ефективним способом захисту порушених прав Дніпровської міської ради як власника земельної ділянки, на якій здійснено самочинне будівництво, щодо користування і розпорядження цією земельною ділянкою є вимога про знесення такого будівництва відповідно до частини четвертої статті 376 ЦК України. При цьому обставина щодо державної реєстрації права власності на цей об`єкт не спростовує факт самочинності зведення цього нерухомого майна, та наявності підстав для застосування статті 376 ЦК України».

Ефективним способом захисту за таких обставин є знесення самочинного будівництва за рішенням суду у разі, якщо Департаментом ДАБК буде доведено, що об`єкт має ознаки самочинного будівництва. Реєстрація ж права власності на самочинне будівництво за особою, що здійснила самочинне будівництво, не змінює правовий режим такого будівництва, як самочинного (висновки Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права, викладені у постанові від 07.04.2020 у справі №916/2791/13).

Факт оформлення права власності на завершений будівництвом об`єкт, який однак збудований самочинно, не є перешкодою для виконання зобов`язань, покладених на уповноважений орган державного архітектурно-будівельного контролю, щодо порушення у встановленому законом порядку питання про знесення такого будівництва та реалізації з цією метою відповідних повноважень, які, окрім іншого, передбачені й нормами статті 38 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» (висновки Верховного Суду викладені у справі № №640/22599/19).

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що позивачем обрано неефективний спосіб захисту, а доводи ж апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно до ч. 1. ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу заступника керівника Львівської обласної прокуратури залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 03 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено 29 січня 2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.