Справа №705/4540/24
Провадження №2/702/414/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

09.12.2024 м.Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в складі:

головуючої судді Барської Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Карабань З.І.,

учасники справи - не з`явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі судових засідань м. Монастирище цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» (далі по тексту ТОВ «Макс Кредит»), в інтересах якого діє адвокат Кузеванова Р.Р., звернулось до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 19925,00 грн. та понесених судових витрат в розмірі 2 422,40 грн судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 8000,00 грн.

Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.10.2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та ОСОБА_1 укладений Договір кредитної лінії №00-9942199, відповідно до якого відповідачу встановлений кредитний ліміт в розмірі 6750 грн. зі сплатою процентів за користування кредитними коштами.

22.01.2024 між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладений Договір факторингу №22-01/2022, за яким товариство набуло права грошової вимоги до відповідача.

Відповідач належним чином не виконала взятих на себе зобов`язань і станом на 12.07.2024 заборгувала 19925,00 грн, яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також понесені позивачем судові витрати у вигляді 2422,40 грн судового збору та витрат на правову допомогу в сумі 8000,00 грн.

Ухвалою Монастирищенського районного суду Черкаської області від 11.09.2024 у справі відкрите спрощене позовне провадження з викликом сторін, відповідачу наданий термін у п`ятнадцять днів на подання відзиву на заявлену вимогу, за клопотанням представника позивача у АТ КБ "ПриватБанк" витребувані письмові докази.

У призначені дати розгляду справи представник позивача ТОВ «Макс Кредит» Кузеванова Р.Р. до суду не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась у встановленому законом порядку, ухвалою від 12.09.2024 задоволене її клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, проте на відеозв`язок адвокат Кузеванова Р.Р. не вийшла, на телефонні дзвінки суду не відповідала. У позовній заяві просить суд справу розглянути за відсутності представника позивача, не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена за місцем своєї реєстрації, про причини неявки суд не інформувала, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за її відсутності не надходило, правом на подання відзиву на позов не скористалась.

09.12.2024 судом прийняте рішення про заочний розгляд справи, про що постановлена відповідна ухвала.

Оскільки відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України справа розглядається без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється.

Суд, дослідивши усі надані йому докази, оцінивши їх з точки зору належності, допустимості і достовірності, а їх сукупність - з точки зору достатності та взаємозв`язку, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні усіх обставин справи, які мають значення для правильного вирішення спору, керуючись законом, створивши при цьому учасникам справи всі необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання обов`язків, виходив із такого.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідженням паперової копії Договору кредитної лінії №00-9942199 від 22.10.2023 суд встановив, що 22 жовтня 2023 між товариством з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші» та ОСОБА_1 укладений Договір кредитної лінії №00-9942199, відповідно до умов якого відповідач отримала кредитні кошти в сумі 6750,00 гривень з кінцевим терміном повернення 19.02.2024 та зобов`язалась сплатити проценти в рекомендовану дату оплати 21.11.2023. Крім того, договором передбачена комісія за надання кредиту у сумі 337,50 грн, яку відповідач зобов`язана сплатити у останній день повного погашення кредиту. Договір підписаний у порядку, визначеному ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» (а.с.22-29).

Відповідно до пункту 1.3.1 Договору кредитної лінії №00-9942199 Позичальник зобов`язаний оплатити проценти в рекомендовану дату оплати 21 листопада 2023 протягом дії Кредитної лінії, Позичальник зобов`язаний сплачувати проценти на кожний 30 день після рекомендованої дати погашення процентів за фактичне користування грошовими коштами.

Відповідно до пункту 1.4.1. Договору кредитної лінії №00-9942199 знижена процентна ставка 2,5 (два цілих п`ять десятих)% від суми Кредиту за кожен день користування Кредитом, надається Позичальнику в якості заохочення та діє виключно за умови сплати процентів не пізніше рекомендованої дати оплати визначеної п.1.3.1. даного Договору. Знижена процентна ставка застосовується виключно в межах строку надання Кредиту, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, але не більше перших 30 днів користування Кредитом, тобто з 1 по 30 день включно.

Відповідно до пункту 1.4.2. Договору кредитної лінії №00-9942199 стандартна процентна ставка складає 2,5 (два цілих п`ять десятих)% від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, застосовується у межах строку користування Кредитом, зазначеного в пункті 1.3 цього Договору, після 20 дня користування Кредитом, починаючи з 21 дня користування Кредитом, по день повернення Кредиту.

Відповідно до пункту 1.4.3. Договору кредитної лінії №00-9942199 позичальник розуміє та надає згоду Товариству, що використання стандартної процентної ставки є наперед обумовленим та не є односторонньою зміною умов Договору і застосовується відповідно до п.1.4.2. Договору.

Відповідно до пункту 1.4.4. Договору кредитної лінії №00-9942199 Позичальник проінформований, розуміє та погоджується, що застосування стандартної ставки не є зміною процентної ставки у бік погіршення для Споживача, оскільки надання Кредиту за цим Договором здійснюється саме на умовах стандартної процентної ставки, а застосування зниженої процентної ставки є проявом лояльності Кредитодавця до Споживача та правом Кредитодавця, передбаченим умовами відповідної акції (програми лояльності), затвердженої та оприлюдненої Кредитодавцем на Сайті Кредитодавця.

Із паспорта споживчого кредиту випливає, що сума кредиту складає 6750,00 грн, строк кредитування - 120 днів, процентна ставка - 912,50% річних, знижена процентна ставка 2,5 % в день перші 30 днів, стандартна процентна ставка 2,50% в день з 31 дня по дату повернення, тип процентної ставки фіксована, комісія за надання кредиту 337,50 грн, загальні витрати за кредитом 20587,50 грн, орієнтовна загальна вартість кредиту за весь строк користування кредитом 27337,50 грн, реальна річна процентна ставка 6941,67% (а.с.32-34).

Графіком платежів, який є додатком №1 до Договору кредитної лінії №00-9942199 від 22.10.2023, встановлено, що сума кредиту 6750 грн, проценти за користування кредитом 20250,00 грн, комісія за надання кредиту 337,50 грн, загальна вартість кредиту становить 27337,50 грн (а.с.30).

Згідно з детальним розрахунком заборгованості та позицією представника позивача, що наведена у позові, станом на 12.07.2024 тіло кредиту становить 6750,00 грн, комісія 337,50 грн, проценти 12837,50 грн (а.с. 67).

Кредитодавець свої зобов`язання за договором виконав, про що свідчить інформаційна довідка від 11.07.2024 з ТОВ «Платежі Онлайн» (а.с.35) та докази надані на виконання ухвали суду про витребування доказів від АТ КБ «Приватбанк», згідно яких на ім`я ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в банку відкрита картка № НОМЕР_2 на яку 22.10.2023 здійснений переказ коштів на суму 6750,00 грн (а.с.96-98).

22.01.2024 року між ТОВ «Качай гроші» та ТОВ «Макс Кредит» укладений Договір факторингу № №22-01/2024, за яким товариство набуло права грошової вимоги до відповідача (а.с.36-38).

Витяг із реєстру боржників, який є додатком №1 до договору факторингу №22-01/2024 від 22.01.2024, підтверджує, що ОСОБА_1 має залишок заборгованості за Договором кредитної лінії № 00-9942199 від 22.10.2023 по тілу кредиту 7087,50 грн, залишок заборгованості по звичайних відсотках 9631,25 грн, а всього сума заборгованості 16718,75 грн, кількість днів прострочення 32, і право вимоги цього боргу набув позивач за умовами договору факторингу №22-01/2024 (а.с. 46).

Копіями витягу з Державного реєстру фінансових установ та Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи підтверджується, що позивач є юридичною особою, яка має право надававти фінансові послуги (а.с.47-50).

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За правилом частини першої статті 205 Цивільного кодексу України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Згідно зі статтею 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).

Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.

Відповідно до правового висновку, висловленого Верховним Судом у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (пункт 12 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Відповідно до частини третьої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини четверта статті 11 Закону України «Про електронну комерцію»).

Згідно із частиною шостою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом частини восьмої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.

Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає порядок підписання угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину.

В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 травня 2021 року у справі № 761/35556/14 (провадження № 61-15734св19) зроблено висновок, що «невід`ємною складовою правильної правової кваліфікації судами спірних договірних відносин є визначення правової природи договору, який є основою їх виникнення. Виходячи зі змісту статті 640 ЦК України, залежно від моменту виникнення цивільних прав і обов`язків у сторін договору, законодавець розрізняє договори консенсуальні і реальні. Консенсуальний договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Щодо реальних договорів, для укладення яких, крім згоди сторін, вимагається передання майна або вчинення іншої дії, частина друга статті 640 ЦК України передбачає правило, за яким договір вважається укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України кредитний договір - це договір, за яким банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір за своєю юридичною природою є консенсуальним».

Договір кредитної лінії №00-9942199 від 22.10.2023 підписаний відповідачем електронним підписом 603Y4.

Відповідач через особистий кабінет на веб-сайті кредитора подала заявку на отримання кредиту за умовами, які вважала зручними для себе, та підтвердила умови отримання кредиту, після чого кредитор надіслав їй за допомогою засобів зв`язку на вказаний нею номер телефону одноразовий ідентифікатор у вигляді смс-коду, який відповідач використала для підтвердження підписання кредитного договору. Без здійснення зазначених вище дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами.

Відповідно до Закону України «Про електронну комерцію» Договір кредитної лінії вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі, та укладення цього договору у запропонованій формі відповідало внутрішній волі відповідача.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, відповідачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18; від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19; від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 , від 07 жовтня 2020 року у справі № 127/33824/19 і від 16 грудня 2020 року у справі 561/77/19.

Згідно з положеннями статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина 1 статті 598 ЦК України).

Нормою статті 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Згідно з положеннями частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 1, 2 статті 1054 ЦК України).

Частиною першою статті 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти у добровільному порядку ТОВ «Макс Кредит» не повернуті, останній має право вимагати виконання умов Договору кредитної лінії у будь-який час.

Отже, ОСОБА_1 порушила умови договору, неналежно виконуючи взяті на себе зобов`язання.

Доказів про належне виконання відповідачем умов договору суду не надано.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За вимогами ст. 76, 77 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Отже, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «Макс Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.

Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума в 19925,00 гривень, яка складається з 6750,00 грн. отриманого кредиту, 337,50 грн. комісії та 12837,50 грн. процентів за користування кредитними коштами, розмір яких зазначає позивач у позовній заяві.

Також, окрім сплаченого судового збору, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн.

Згідно із ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. ч. 1, 2, 3 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суду наданий договір №19/02-МК про надання юридичної (правничої) допомоги від 19.02.2024, попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат на юридичну (правничу) допомогу, акт приймання-передачі виконаних робіт від 24.07.2024, квитанція №24/07 від 24.07.2024.

Оцінюючи надані суду докази понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає, що представником позивача документально підтверджено витрати на правничу допомогу у зв`язку з розглядом даної справи в сумі 8000,00 грн., заперечення або клопотання про зменшення заявленої суми судових витрат від відповідача не надходило. Тому з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» підлягає стягненню 8000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про повне задоволення заявлених позивачем вимог, то відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України, задоволенню підлягає також вимога позивача про стягнення із відповідача сплаченого при поданні позову судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст. 4, 12, 13, 76, 81, 141, 223, 247, 263 - 265, 273, 280-284, 351 - 354 ЦПК України суд,

у х в а л и в :

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» заборгованість за Договором кредитної лінії №00-9942199 від 22 жовтня 2023 року в сумі 19925 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок, яка складається із заборгованості за основною сумою боргу 6750 (шість тисяч сімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок, заборгованості за відсотками 12837 (дванадцять тисяч вісімсот тридцять сім) гривень 50 копійок, заборгованості за комісією 337 (триста тридцять сім) гривень 50 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» 2422,40 грн судового збору.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» 8000,00 грн. витрат на правову допомогу.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Інформація про учасників справи відповідно до п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «Макс Кредит» місцезнаходження: вул. Малевича Каземира, 86, корп. «Е» м. Київ, 031508, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Рішення складене 09.12.2024.

Суддя Тетяна БАРСЬКА