Справа № 522/7724/24-Е
Провадження № 2/522/4904/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 липня 2024 року Приморський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Свяченої Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Сировій В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

15 травня 2024 року позивач звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, що зареєстрований 21 серпня 2021 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис №1492, свідоцтво Серії НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що у подружжя різні погляди на життя та ведення господарства, часто виникають суперечки, в результаті чого втрачено почуття взаємної любові та поваги. Починаючи з весни 2022 року позивачка та відповідач живуть окремо. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинено з лютого 2024 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає подальше спільне проживання у сім`ї неможливим та таким, що суперечить її інтересам, рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно, змінювати його вона наміру не має, часу на примирення не потребує, у зв`язку з чим просить про розірвання шлюбу.

Від спільного шлюбу є малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Засвідченою копією Виписки з Реєстру актів цивільного стану громадян про народження від 13.07.2022 року, яку видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Швейцарської Конфедерації, який на сьогоднішній день проживає разом з матір`ю та перебуває повністю на її утриманні. У сторін спір, щодо місця проживання сина відсутній.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 22 травня 2024 року було відкрито провадження у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

03 червня 2024 року від відповідача на адресу суду надійшло клопотання про проведення розгляду справи про розірвання шлюбу без його участі у порядку спрощеного позовного провадження, в якому позивач зазначив, що проти задоволення позову не заперечує та просить позовні вимоги задовольнити повністю.

У судове засідання учасники процесу не з`явились. Від позивачки 03 червня 2024 року на адресу суду надійшла заява про розгляд страви без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач 03 червня 2024 року надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно зі ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Тоді суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони спору перебувають у шлюбі, зареєстрованому 21 серпня 2021 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис №1492, свідоцтво Серії НОМЕР_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що у позивача та відповідача різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Шлюбні відносини фактично припинилися, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо.

Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються.

За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах.

Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії реєстрації шлюбу. Добровільність шлюбу, тобто наявність вільної згоди, - це його довічна риса. Саме добровільністю шлюбу зумовлена можливість його розірвання.

Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу.

За ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Як роз`яснено у п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що між сторонами склалися відносини, при яких збереження сім`ї неможливо, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, як це передбачено ст. 112 Сімейного Кодексу України, тому шлюб між сторонами носить формальний характер і підлягає розірванню.

За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін та унеможливлює їх примирення.

Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів справи суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Щодо судового збору, відповідно до положення п. 1 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. В матеріалах справи міститься квитанція №5409-0315-1386-6550 від 15.05.2024 року, якою сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Ставка судового збору в 2024 році згідно ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної зави про розірвання шлюбу складає 1211,20 грн., що відповідає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Керуючись ст. 51 Конституції України, ст. 76-81, 206, 258, 263, 265, 266 ЦПК України, ст. 110, 112, 114 СК України, суд -,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 серпня 2021 року Київським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про що зроблено відповідний актовий запис №1492, свідоцтво Серії НОМЕР_1 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса: АДРЕСА_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити на утриманні матері ОСОБА_4 .

Відповідно ч. 2 ст. 115 Сімейного кодексу України копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до Приморського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та поставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Суддя Ю. Б. Свячена

04.07.24