Провадження № 2/761/1257/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання Дем`янчук С.Р.,

представника позивача Василевської О.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення страхового відшкодування, -

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2021 року позивач, інтереси якого представлені адвокатомВасилевською О.В. , звернувсядо Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на його користь 103 623,88 грн., з яких: суму страхового відшкодування в розмірі 67 186,98 грн., пеню в розмірі 21 135,36 грн., інфляційні втрати в розмірі 10 072,00 грн., три відсотки річних 5 229,54 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 13.02.2019о 08 год. 42 хв. в м. Києві по вул. Столичне шосе (Набережно-Печерська дорога, 10) мала місце дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю транспортного засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , цивільно-правова відповідальність якого була застрахована у ПрАТ «АСК «Омега», згідно полісу № АК/8507544, та транспортного засобу «Hundai», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить позивачу. Згідно постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року у справі №752/3752/19 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_4 .. Позивач звернувся до ПрАТ «АСК «Омега» та надав усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі заяву про страхове відшкодування. 18.03.2019 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що водій ОСОБА_4 на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , а тому не є особою, відповідальність якої застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/8507544. Зазначає, що 27.03.2019 позивач подав скаргу на неправомірні дії відповідача до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг. Листом від 17.04.2019 Нацкомфінпослуг повідомило, що відсутнє підтвердження правомірності володіння транспортним засобом ОСОБА_4 , а тому в діях страховика відсутні порушення. 08.05.2019 позивачем здійснено запит до Державної фіскальної служби України з проханням надати інформацію про сплату митних платежів за розмитнення іноземного транспортного засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , громадянином ОСОБА_4 .. Листом №/П/99-99-19-01-02-14 від 27.05.2019 Державна фіскальна служба України підтвердила, що митне оформлення зазначеного в запиті транспортного засобу було здійснено 25.01.2019 зі сплатою митних платежів в повному обсязі Київською митницею ДФС. Листом №1799 від 27.09.2019 ПрАТ «АСК «Омега» вдруге відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_4 не було вчасно проведено обов`язкову реєстрацію ТЗ. Позивач зазначає, що відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу № 91/02-19 від 25.02.2019, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Hundai», д.н.з. НОМЕР_2 , у результаті його пошкодження внаслідок ДТП складає 67 186,98 грн..Враховуючи вищезазначене, позивач вважає, що з ПрАТ «АСК «Омега» на його користь підлягає стягненнюстрахове відшкодування у розмірі 67 186,98 грн., а також пеня, три проценти річних та інфляційні втрати у загальному розмірі 103 623,88 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22.12.2021 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В..

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 28.12.2021позовну заяву прийнято до розгляду та постановлено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

У судовому засіданні представник позивачапозовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позові, просила суд їх задовольнити та ухвалити відповідне рішення, надала пояснення аналогічні викладеним в позові.

У судове засідання представник відповідачане з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причину неявки до суду не повідомив. Представником відповідача було подано заяву про застосування позовної давності.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Встановлено, і не заперечується сторонами, що 13 лютого 2019 в м. Києві по вул. Столичне шосе (Набережно-Печерська дорога, 10) сталась дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу «Hundai», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 та автомобіля «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_4 , цивільно - правова відповідальність якого була застрахована Приватним акціонерним товариством «Акціонерна страхова компанія «Омега» за полісом АК/8507544.

Згідно Постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 18.03.2019 року у справі №752/3752/19 винуватцем ДТП визнано ОСОБА_4 .

Відповідно до ч. 6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2002 року у справі за заявою № 48553/99 «Совтрансавто - Холдинг» проти України», а також згідно рішення Європейського суду з прав людини від 28 жовтня 1999 року у справі за заявою № 28342/95 «Брумареску проти Румунії» встановлено, що існує усталена судова практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь - якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Цивільно-правова відповідальність водія автомобілю «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 на момент ДТП була застрахована в Приватному акціонерному товариству «Акціонерна страхова компанія «Омега», що підтверджується договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів Полісом №АК/8507544. Страховий поліс оформлений у відповідності до Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч.1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Керуючись нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач звернувся до ПрАТ «АСК «Омега» та надав усі необхідні документи, передбачені ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у тому числі заяву про страхове відшкодування.

За результатами розгляду заяви про страхове відшкодування ПрАТ «АСК «Омега» було замовлено складання оцінки збитку, за підсумками якої страховиком було розраховано та виплачено страхове відшкодування на користь позивача у розмірі 29799,48 грн.

18.03.2019 відповідач відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування, посилаючись на те, що водій ОСОБА_4 на час настання ДТП не був законним володільцем та правомірним користувачем транспортного засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 , а тому не є особою, відповідальність якої застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/8507544.

27.03.2019 позивач подав скаргу на неправомірні дії відповідача до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг.

Листом від 17.04.2019 Нацкомфінпослуг повідомило, що відсутнє підтвердження правомірності володіння транспортним засобом ОСОБА_4 , а тому в діях страховика відсутні порушення.

08.05.2019 позивачем здійснено запит до Державної фіскальної служби України з прорханням надати інформацію про сплату митних платежів за розмитнення іноземного транспортного засобу «Audi», д.н.з. НОМЕР_1 громадянином ОСОБА_4 ..

Листом №/П/99-99-19-01-02-14 від 27.05.2019 Державна фіскальна служба України підтвердила, що митне оформлення зазначеного в запиті транспортного засобу було здійснено 25.01.2019 зі сплатою митних платежів в повному обсязі Київською митницею ДФС.

Листом №1799 від 27.09.2019 ПрАТ «АСК «Омега» вдруге відмовила позивачу у виплаті страхового відшкодування, оскільки ОСОБА_4 не було вчасно проведено обов`язкову реєстрацію ТЗ

Не погоджуючись із рішенням ПрАТ «АСК «Омега», позивач замовив проведення оцінки заподіяного матеріального збитку внаслідок ДТП.

Відповідно до звіту про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу «Hundai», д.н.з. НОМЕР_2 , № 91/02-19 від 25.02.2019, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу у результаті його пошкодження внаслідок ДТП, складає 67 186,98 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу страховиком відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Враховуючи, що в основу судового рішення судом покладається звіт про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного власникові колісного транспортного засобу № 91/02-19 від 25.02.2019, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, сума страхового відшкодування становить 67 186,98 грн..

Разом з тим, у відповідності до положень ч.2 ст. 625 ЦПК України, боржник який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом статті 625 ЦК України, яка регулює відповідальність за порушення грошового зобов`язання, стягувана позивачем з відповідача сума інфляційних втрат та три проценти річних від несплаченої (неповернутої) суми страхового відшкодування є відповідальністю сторони за допущене нею правопорушення умов договору страхування.

Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до ст. 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання.

За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.

Правовідношення, в якому у зв`язку із настанням страхового випадку у страховика виникло зобов`язання сплатити потерпілому суму страхового відшкодування у повному обсязі (тобто сплатити грошові кошти) є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та три проценти річних на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України.

В силу положень ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому у ст. 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

З огляду на юридичну природу правовідносин, які склалися між страховиком та потерпілою особою, як грошових зобов`язань, суд вважає, що на них поширюється дія положень ч.2 ст. 625 ЦК України, а тому з врахуванням наведених позивачем розрахунків, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційні втрати в сумі 10 072,00 грн. та три проценти річних в сумі 5 229,54 грн.

Відповідно до п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведения експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Статтею 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строку (термін).

Отже, стягуючи недоплачену суму страхового відшкодування, судом встановлено, що дії страховика щодо неповної сплати страхового відшкодування були неправомірними.

Положення п.36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вказують на те, що страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його. Відтак страховик мав узгодити суму страхового відшкодування з позивачем та виплатити таке відшкодування у повному обсязі. Виплата страхового відшкодування у неповному обсязі є простроченням грошового зобов`язання на суму, яка залишилася несплаченою. А тому позивач має право на отримання виплат, передбачених ч.2 ст. 625 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 992 ЦК України у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов`язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Згідно з п.36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування (регламентної виплати) з вини страховика (МТСБУ) особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Оскільки, судом встановлено, що страховик порушив строк виплати страхового відшкодування, тому суд, з врахування наведених позивачем розрахунків, вважає, що з відповідач на користь позивача підлягає стягненню пеня в сумі 21 135,36 грн.

Крім того, відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені витрати по сплаті судового бору в сумі 1036,24 грн..

Керуючись ст.ст. 77-81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 278 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» про стягнення страхового відшкодування задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» (, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул.Дмитрівська, буд.48-Г, літ. «А») на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ) 103623 (сто три тисячі шістсот двадцять три) грн 98 коп., з яких: суму страхового відшкодування у розмірі 67186 (шістдесят сім тисяч сто вісімдесят шість) грн 98 коп., пеню в розмірі 21135 (двадцять одна тисяча сто тридцять п`ять) грн 36 коп., інфляційні втрати в розмірі 10072 (десять тисяч сімдесят два) грн 00 коп., три відсотки річних в розмірі 5229 (п`ять тисяч двісті двадцять дев`ять) грн 54 коп., судовий збір у розмірі 1036 (одна тисяча тридцять шість) грн 24 коп.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Сіромашенко