Справа № 545/3294/24
Провадження № 2/545/1803/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.10.2024 Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді Стрюк Л.І.,

з участю секретаря Синегуб Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, обґрунтовуючи тим, що ОСОБА_1 є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 , та на підставі договору дарування від 30.03.2004 є власником нерухомого майна за цією адресою. Із 01.03.2022 по 01.08.2024 щомісячно відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем та укладеного договору до сплати боржнику нараховується: з 01.01.2022 в сумі 55,26грн; з 01.01.2023 у сумі 55,26 грн; з 01.01.2024 в сумі 55,26грн; з 01.06.2024 в сумі 6,86грн, які він має сплачувати відповідно до п.6.6 договору до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунка оператора ГРМ. Відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов`язання, а саме ухиляється від сплати наданих послуг з розподілу природного газу, тому станом на 01.08.2024 виникла заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в сумі 1 505,74 грн, 3% річних в розмірі 22,01грн та інфляційні витрати в сумі 54,18грн.

Просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу у розмірі 1 505,74 грн, 3% річних - 22,01 грн, інфляційні витрати - 54,18грн та судовий збір - 3 028,00 грн, а всього 4 609,93грн.

Представник відповідача адвокат Лепій О.В. надала відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує в повному обсязі з тих підстав, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» самовільно користується газовими мережами, які йому не належать. Так, відповідачем з 2021 по 2023 роки спожито 0 куб. м природного газу, що підтверджується показниками лічильника, знятих 25.02.2021 87161, 29.06.2022 - 87161, 06.01.2023 87161. Крім того, 24.01.2024 знято показники газового лічильника та встановлено показник 87168, тобто відповідачем за весь період спожито 7куб.м природного газу. 28.05.2024 представниками АТ «Полтавагаз» було без участі відповідача відрізано газову трубу з посиланнями на витік газу. Зазначила, що позивачем не надано примірника самого договору з розподілу природного газу, а тому не відомі його дійсні предмет, умови та сторони вказаного договору. Наданий розрахунок заборгованості за надання послуги з розподілу природного газу, здійснений на підставі Постанов НКРЕКП №3037 від 24.12.2019, №2460 від 16.12.2020, №129 від 30.01.2021, №2764 від 22.12.2021 не пройшли державну реєстрацію у Міністерстві юстиції України, а тому є безпідставними, тариф вказаний в них також не може бути розцінений як обов`язковий для споживача, якщо він з відповідачем не погодився, і як різновид плати за комунальні послуги, мав би бути встановлений за домовленістю сторін. Кодекс ГРМ не містить положень, які регулюють процедуру приведення обсягів спожитого природного газу побутовими споживачами до стандартних умов, адже це поширюється виключно на суб`єктів господарювання, таким чином, дії позивача є порушенням прав відповідача та його законних інтересів як побутового споживача. Позивачем не надано доказів щомісячної звірки по факту отриманих послуг, відсутні докази про щомісячне направлення відповідачу відповідних фінансових документів, підписаних посадовими особами АТ «Полтавагаз» як того вимагає ДСТУ 4163 2020 року. Тому ціни або тарифи на розподіл природного газу, які були б встановлені у чіткій відповідності до законодавства повністю відсутні, у діях позивача наявні порушення, розрахунок заборгованості є безпідставним, тому просила суд відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача надала відповідь на відзив, у якому зазначила, що в матеріалах справи міститься підписана відповідачем та отримана ним особисто заява-приєднання до умов договору розподілу природного газу від 07.06.2021 отже, між сторонами існують договірні правовідносини, оформлені шляхом приєднання побутового споживача до Типового договору розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу оприлюднений АТ "Полтавагаз» шляхом розміщення на офіційному веб-сайті poltavagaz.com.ua в мережі інтернет та є загальнодоступним, тому твердження відповідача про неможливість встановлення предмету та умов типового договору розподілу природного газу, в наслідок того що позивачем не надано до суду примірника договору вважає необґрунтованими та безпідставними. Зазначила, що посилання відповідача на відсутність у справі доказів перебування газових мереж у власності АТ «Полтавагаз» в межах села Щербані Полтавського району Полтавської області не є предметом розгляду справи, оскільки стосується господарської діяльності АТ «Полтавагаз». Твердження відповідача щодо необов`язковості для відповідача та невідповідності законодавству тарифів та цін на послугу з розподілу природного газу є помилковим та необґрунтованим, оскільки постанова НКРЕКП від 24.12. 2019 № 3037, постанова НКРЕКП від 16.12.2020 № 2460, постанова НКРЕКП від 30.01.2021 №129, постанова НКРЕКП від 22.12.2021 №2764, відповідно до вимог ч. 6 ст. 14 Закону України «Про Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг» не підлягають державній реєстрації, крім того дана норма закону визнана неконституційною. Оскільки відповідачем не надано до суду достатніх, достовірних та допустимих доказів на підтвердження порушення АТ "Полтавагаз" п. 5.3 типового договору розподілу природного газу, абзацу 2 п. 3 гл.1 розділу IX Кодексу ГРМ, пл. 14 п.2.2 Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з розподілу природного газу, доводи відповідача вважає недоведеними та безпідставними. Чинний Кодекс газорозподільних систем не вимагає робити звірки кожен місяць із відповідачем, як стверджує відповідач у відзиві. Крім того, відповідач не звертався до АТ "Полтавагаз" із заявою про проведення звірки фактично використаних об`ємів природного газу. Пунктом 4 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. У разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий пері визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань. Група споживання по кожному об`єкту побутового споживача, який розраховується за лічильником газу, визначається Оператором ГРМ згідно з цим Кодексом. Номер групи споживання зазначається Оператором ГРМ в персоніфікованих даних заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу та в рахунках Оператора ГРМ про сплату послуг за договором розподілу природного газу. Відповідно до пункту 6 глави 4 розділу IX Кодексу газорозподільних систем побутовий споживач має право не частіше одного разу на три місяці звернутись до Оператора ГРМ із заявою про проведення звіряння фактично використаних об`ємів природного газу та сплачених коштів за послу розподілу природного газу. Оператор ГРМ на письмове звернення побутового споживача, не пізніше п`ятнадцяти робочих днів з дня отримання такого звернення, зобов`язаний провести з таким споживачем звіряння фактично використаних об`єктом споживача об`ємів природного газу. За результатами звіряння підписується відповідний акт. У разі виявлення розбіжностей між даними акт звіряння та даними Оператора ГРМ по особовому рахунку такого споживача проводяться коригування відповідно до підписаного акта звіряння. Тобто чинний Кодекс газорозподільних систем не вимагає робити звір кожен місяць із відповідачем, як стверджує відповідач у відзиві. Крім того, відповідач не звертався до АТ "Полтавагаз" із заявою про проведення звірки фактично використаних об`ємів природного газу. Враховуючи вищевикладене та те що, відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів на спростування обов`язку по сплаті заборгованості за отриманні послуги з розподілу природного газу, просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив, просила позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні просили відмовити з задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Правові засади функціонування ринку природного газу України засновані на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу».

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»).

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним.

27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем, затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за №2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1379/27824.

Судом встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу.

Відповідно до договору дарування від 30.03.2004 ОСОБА_2 є власником будинку за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16-17).

Відповідач є побутовим споживачем послуг із розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_1 та має персональний код ідентифікації споживача (Код ЕІС: 56ХМ26І011295039) як суб`єкта ринку природного газу, що підтверджується заявою-приєднанням від 07.06.2021 (а.с.21).

Із картки споживача вбачається, що відповідач споживав природний газ із січня 2020 року по липень 2024 року, а тому йому щомісячно відповідно до вимог Кодексу газорозподільчих систем та Договору нараховувалися кошти за послуги з розподілу природного газу, які споживач повинен сплачувати відповідно до п.6.6 Договору до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу на підставі рахунку Оператора ГРМ, але відповідачем було проведено оплати частково, а саме з червня 2021 по лютий 2022 року (а.с.26).

Отже, між сторонами виникли правовідносини з приводу надання послуг з розподілу природного газу та їх оплати, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про ринок природного газу», та Цивільним кодексом України.

За нормами ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема, послуги з постачання та розподілу природного газу.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За нормами ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору.

Відповідно до пункту 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Факт приєднання ОСОБА_1 до умов Типового договору розподілу природного газу суд вважає доведеним, оскільки останній отримував послуги з постачання природного газу, а тому, відповідно, отримував і послуги з розподілу природного газу.

Тому суд приходить до висновку, що відповідач приєднався до умов Типового договору розподілу природного газу, отримував послуги з розподілу природного газу, проте обов`язок щодо оплати цих послуг не виконав, оплату в повному обсязі не здійснював.

За нормами статей 526, 629ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Заперечуючи проти позову, відповідач посилалася на те, що з 2021 по 2023 роки спожито 0куб.м природного газу, що підтверджується показниками лічильника знятих 25.02.2021 87161, 29.06.2022 - 87161, 06.01.2023 87161. Крім того, 24.01.2024 знято показники газового лічильника та встановлено показник 87168, тобто відповідачем за весь період спожито 7куб.м природного газу, тому нарахування проводиться неправомірно. Разом з тим, відсутність споживання природного газу не звільняє споживача, приєднаного до системи газопостачання, від оплати послуг за забезпечення доступу до газорозподільної системи з можливістю споживання природного газу.

Доказів розірвання договору розподілу природного газу суду не надано.

Твердження відповідача про безпідставність позовних вимог у зв`язку з тим, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження тієї обставини, що у АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз», у межах села Щербані Полтавського району Полтавської області на законних підставах перебуває газорозподільна система, суд не бере до уваги, оскільки вони не є такими, що спростовують наявність у відповідача обов`язку щодо сплати заборгованості за послуги з розподілу природного газу, враховуючи вищенаведені у цьому рішенні норми права та встановлені обставини.

Суд не бере до уваги доводи відповідача щодо відсутності цін та тарифів на розподіл природного газу, оскільки за змістом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Оскільки відповідач покладені законодавством зобов`язання щодо оплати послуг з розподілу природного газу належним чином не виконує, позовні вимоги АТ «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме: у розмірі 1505,74 грн.

Суд також не бере до уваги твердження відповідача, що позивачем не надано доказів проведення щомісячної звірки по факту отримання послуг з розподілу природного газу та направлення відповідачу кожного місяця відповідних фінансових документів, оскільки чинний Кодекс газорозподільних систем не вимагає робити звірки кожен місяць із відповідачем.

Відповідно до ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і у встановлений строк виконання, одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається.

У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Згідно ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.549ЦК України, неустойкою (штрафом,пенею)є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові уразі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка,що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Крім того, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягають стягненню: 3 % річних в сумі 22,10 грн та інфляційні витрати в розмірі 54,18 грн.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача згідно зі ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 7, 8, 12, 13, 19, 30, 81, 141, 210, 228-229, 258- 274,354,430 ЦПК України,суд, -

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Полтавагаз" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» (м. Полтава, вул. Козака, 2А, р/р НОМЕР_2 в філії Полтавське облуправління АТ «Державний ощадний банк України», ) заборгованість за надані послуги з розподілу природного газу в розмірі 1505,74грн, 3% річних - 22,01 грн, інфляційні витрати - 54,18 грн та судовий збір в сумі 3 028,020грн, а всього 4 609,93 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Полтавського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту проголошення шляхом подачі апеляційної скарги.

Суддя: Л. І. Стрюк