Справа № 204/2429/24
Провадження № 2-др/204/62/24
07 листопада 2024 року м. Дніпро
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого - судді Черкез Д.Л.,
за участю секретаря судового засідання Карнаух В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі заяву представника відповідачів ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними, -
Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 17 жовтня 2024 року по цивільній справі № 204/2429/24 було відмовлено у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними.

22 жовтня 2024 року від представника відповідачів - ОСОБА_1 до суду надійшла заява, в якій вона просила ухвалити по справі № 204/2429/24 додаткове рішення та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 34 200,00 грн. В обгрунтування заяви представником відповідачів зазначено, що 17 жовтня 2024 року рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська у задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсним відмовлено в повному обсязі. Попри це, судом не вирішено питання щодо стягнення з позивача витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката представника ОСОБА_1 . В матеріалах справи міститься ордер адвоката серії АЕ №1296122 від 20.06.2024 року, який підтверджує повноваження адвоката Гудим І.В. на представництво інтересів ОСОБА_4 у даній справі. Разом з даною заявою представник відповідачів надає до суду докази понесених відповідачем ОСОБА_4 судових витрат на правничу допомогу адвоката.

05 листопада 2024 року від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшло письмове заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому зазначено наступне. ОСОБА_4 як особисто, так і її представником ОСОБА_1 , відзив на позовну заяву не подавався. В матеріалах справи наявний відзив на позовну заяву, підписаний адвокатом Гудим І.В., та до відзиву долучений ордер на надання правничої допомоги від 21 квітня 2024 року тільки відповідачу ОСОБА_3 . Сам відзив підписаний та поданий до суду 22 квітня 2024 року, натомість ордер на надання правничої допомоги на ОСОБА_4 був виданий тільки 20 червня 2024 року. В період розгляду справи до суду договір № 01/04/24 від 01 квітня 2024 року про надання правової (правничої) допомоги, укладений між ОСОБА_4 та адвокатом Гудим І.В. не долучався. На момент подання відзиву на позовну заяву до суду адвокатом Гудим І.В. не було підтверджено повноваження на представлення інтересів ОСОБА_4 , а тому вважати, що відзив подано адвокатом Гудим І.В. в інтересах ОСОБА_4 є безпідставним. В свою чергу, відзив на позовну заяву було подано адвокатом Гудим І.В. в інтересах ОСОБА_3 , повноваження підтверджено ордером на надання правничої допомоги від 21 квітня 2024 року на ім`я ОСОБА_3 . Таким чином, твердження, що ОСОБА_4 подавала до суду відзив на позовну заяву не відповідають дійсності. Крім того, в акті приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги № 2 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/04/24 від 01.04.2023 року містяться розбіжності у написанні дати, а саме 01 квітня 2023 року та 01 квітня 2024 року. Також, з акту приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги № 2 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/04/24 від 01.04.2023 року неможливо дійти висновку, чи відноситься цей акт до зазначеної справи або до будь-якої іншої, оскільки між сторонами існують і ніші цивільні справи та спори. У зв`язку з викладеним просив відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_4 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 204/2429/24.

07 листопада 2024 року від представника відповідачів ОСОБА_1 до суду надійшло письмове заперечення, в якому зазначено наступне. Твердження представника позивача про те, що відзив на позовну заяву не подавався ОСОБА_4 , є безпідставними та помилковими, а тому не можуть братись до уваги. Щодо Акту приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги № 2 до договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/04/24 від 01.04.2024 року, то просить врахувати, що у вказаному акті допущено технічну помилку. Факт участі представника відповідачів в дев`яти судових засіданнях підтверджується протоколами судових засідань. Щодо посилань на невиконання послуг виїзду за викликом клієнта щодо вчинення кримінального правопорушення та підготовки скарги на бездіяльність уповноважених осіб поліції, то такі твердження є безпідставними, представник відповідача окремо зазначав про ці обставини в судовому засіданні та надавав витяг з ЄРДР.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 270 ЦПК України.

Оскільки розгляд питання про винесення додаткового рішення здійснюється судом без виклику учасників справи та за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду зазначається розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно з ч. 1 ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, з аналізу статті 137 ЦПК України вбачається, що розмір витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката має стягуватись на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Судом встановлено, що 01 квітня 2024 року між адвокатом Гудим Інгою Володимирівною та ОСОБА_4 було укладено Договір № 01/04/24 про надання правової (правничої) допомоги, відповідно до якого адвокат відповідно до вимог чинного законодавства України та доручення клієнта приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги надавати юридичну допомогу клієнту в обсязі та на умовах, передбачених даним договором та додатковими угодами. Розмір гонорару та порядок його оплати визначається сторонами у додатковій угоді до цього договору та відповідно до обсягу доручення на підставі звернення клієнта (т. 2 а.с. 80-81).

02 квітня 2024 року між адвокатом Гудим Інгою Володимирівною та ОСОБА_4 було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/04/24 від 01 квітня 2024 року, в якій сторони домовились, що адвокат за дорученням клієнта приймає на себе зобов`язання в якості правової допомоги здійснити захист прав та інтересів клієнта в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська у справі № 204/2429/24 за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними (т. 2 а.с. 82).

При цьому, у вказаній справі адвокат Гудим Інга Володимирівна надавала правничу допомогу як відповідачу ОСОБА_4 , так і відповідачу ОСОБА_3 , що підтверджується ордером серії АЕ № 1280099 від 21 квітня 2024 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 127) та ордером серії АЕ № 1280100 від 21 квітня 2024 року на надання правничої (правової) допомоги ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 128).

Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Згідно роз`яснень, наведених у п. 48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року №10 визначено, що підстави, межі та порядок відшкодування судових витрат на правову допомогу, надану в суді регламентовано ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

17 жовтня 2024 року між адвокатом Гудим І.В. та ОСОБА_4 було підписано Акт приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги № 2 до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/04/24 від 01 квітня 2024 року, в якій зазначено перелік послуг з надання правничої допомоги, які адвокат надав, а клієнт прийняв, із зазначенням вартості кожної послуги та кількості витраченого на їх надання часу, а також зазначено, що загальна вартість наданих адвокатом послуг становить 34 200,00 грн. (т. 2 а.с. 88 (зворотній бік)).

Разом з цим, як вбачається з вищевказаного Акту приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги № 2, в ньому наявна технічна помилка щодо зазначення дати укладення Договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/04/24, а саме помилково зазначено «01.04.2023 року» замість вірного «01.04.2024 року». При цьому, з аналізу змісту вищевказаного Акту приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги № 2 вбачається, що він укладений саме до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 01/04/24 від 01 квітня 2024 року. У зв`язку з цим суд не приймає до уваги та відхиляє, як безпідставні, наведені представником позивача у письмовому запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення твердження про те, що у зв`язку з такою помилкою неможливо дійти висновку, до якого саме договору відноситься складений акт, а тому факт надання адвокатом Гудим І.В. послуг відповідачу ОСОБА_4 є непідтвердженим.

На підтвердження оплати ОСОБА_4 наданих адвокатом послуг надано інформаційні повідомлення про зарахування коштів, на загальну суму 34 200,00 грн. (т. 2 а.с. 82 (зворотній бік) - 88).

Відповідач ОСОБА_4 дійсно отримала правову допомогу від адвоката Гудим І.В., а тому не викликає сумнівів, що відповідачем понесені витрати на правничу допомогу у справі.

Отже, стороною відповідача документально доведено, що відповідачем ОСОБА_4 понесені витрати на правову допомогу, а тому наявні підстави для стягнення цих витрат з позивача.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Разом з цим, згідно з ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

05 листопада 2024 року від представника позивача ОСОБА_5 до суду надійшло письмове заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому представник позивача, серед іншого, наполягав на тому, що вартість правничої допомоги є завищеною, та не співмірною зі складністю даної справи.

З урахуванням складності даної справи, обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, виходячи з конкретних обставин справи, суд вважає, що зазначена представником відповідача ОСОБА_1 вартість виконаної адвокатом роботи є завищеною та належним чином не обґрунтованою, що суперечить принципу пропорційності розподілу судових витрат.

Суд вирішуючи питання про розмір витрат на правову допомогу виходить з того, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Отже, відшкодовуються лише ті витрати, які мають розумний розмір.

На переконання суду, зазначена стороною відповідача вартість послуг з консультації та правового аналізу (4 000,00 грн.) та витрачений на цю послугу час (2 години), а також послуг з підготовки відзиву на позовну заяву та клопотання про застосування строку позовної давності (6 000,00 грн.) та витрачений на його підготовку час (4 годин), є очевидно завищеними та такими, що не відповідають складності виконаних адвокатом робіт.

При цьому, суд оцінює критично та не приймає до уваги наведені представником позивача у письмовому запереченні на заяву про ухвалення додаткового рішення твердження про те, що ОСОБА_4 відзив на позовну заяву не подавався та на момент подання відзиву повноваження адвоката Гудим І.В. на представлення інтересів ОСОБА_4 не були підтверджені. Такі твердження представника позивача є абсолютно безпідставними та помилковими, оскільки з поданого до суду 22 квітня 2024 року відзиву на позовну заяву чітко вбачається, що даний відзив поданий адвокатом Гудим І.В. в інтересах обох відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , та в матеріалах справи наявні ордери від 21 квітня 2024 року про надання правничої (правової) допомоги як відповідачу ОСОБА_4 , так і відповідачу ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 127, 128).

Крім того, на переконання суду зазначена стороною відповідача вартість послуг з представлення інтересів в суді (2 000,00 грн. за одне судове засідання, що за дев`ять судових засідань становить 18 000,00 грн.) також є очевидно завищеною та такою, що не відповідає складності виконаних адвокатом робіт та витраченому на вказану послугу часу, оскільки чотири з дев`яти судових засідань, які були проведені по справі, тривали не більше, ніж по 15 хвилин кожне (судове засідання 09 квітня 2024 року, 30 квітня 2024 року, 18 червня 2024 року, 09 липня 2024 року), а тривалість ще трьох судових засідань становила всього по 30 хвилин кожне (судове засідання 16 травня 2024 року, 01 жовтня 2024 року та 17 жовтня 2024 року).

Щодо зазначеної в Акті приймання-передачі наданої правової (правничої) допомоги № 2 послуги з підготовки та подання до суду скарги на бездіяльність уповноважених осіб відділення поліції (на яку витрачено 1 годину часу та вартість якої зазначена у розмірі 2 000,00 грн.), то суд вважає за необхідне зазначити, що така послуга не відноситься до послуг, наданих саме під час захисту інтересів ОСОБА_4 у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними, а тому і витрати ОСОБА_4 за надання такої послуги не можуть бути стягнуті судом як витрати на професійну правничу допомогу по цивільній справі № 204/2429/24.

Враховуючи все вищенаведене та з урахуванням подання представником позивача клопотання про зменшення витрат на правову допомогу, беручи до уваги складність справи, виконану адвокатом роботу, керуючись принципами співмірності та розумності судових витрат, критерієм реальності адвокатських витрат, а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та значення справи для сторін, а також враховуючи, що стороною відповідача доведений факт понесення відповідачем ОСОБА_4 витрат на правову допомогу, суд вважає за необхідне заяву представника відповідачів ОСОБА_1 задовольнити частково та ухвалити по справі додаткове рішення про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь відповідача ОСОБА_4 витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 265, 270 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву представника відповідачів ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними задовольнити частково.

Ухвалити по справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання договору купівлі-продажу та договору дарування недійсними - додаткове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн. (десять тисяч гривень, 00 копійок).

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На додаткове рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.

Суддя Д.Л. Черкез