Справа № 148/1853/24
Провадження №2/148/707/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

В серпні 2024 позивач звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 15.07.2022 між ТОВ «ФК «ЦФР» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № , згідно з яким кредитодавець зобов`язався надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до умов кредитного договору позичальнику було надано грошові кошти на наступних умовах: сума кредиту 112 350 грн., строк користування 48 місяців, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором, щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту.

Позичальник підтвердила, що ознайомлена з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту. Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, підписавши договір, позичальник доручає кредитодавцю виплатити за рахунок отриманого кредиту такі суми грошових коштів за наступними реквізитами (всього 1 платіж). Окрім того, за рахунок кредитних коштів було сплачено первісні відсотки в розмірі 5350 грн.

18.07.2022 права вимоги за вищевказаним кредитним договором відступлені АТ «ТАСКОМБАНК» на підставі Договору факторингу № 01/09/2021. Відповідно до умов цього Договору та Витягу з Реєстру прав вимоги до Договору факторингу позивач є новим кредитором відповідача за кредитним договором з усіма наступними додатками та змінами. Факт передачі права вимоги за вказаним вище договором, а також відповідний розмір зобов`язання, що існував на момент передачі підтверджується Реєстром прав вимоги до Договору факторингу, Випискою та Розрахунком заборгованості, доданими до позовної заяви. Дана інформація є відомою боржнику.

Відповідачка умови кредитного договору не виконувала, кредитні кошти у встановлені договором (Графіком погашення кредиту) строки не повернула. Неодноразовими телефонними повідомленнями відповідачку було сповіщено про наявність заборгованості за кредитом та про необхідність її погашення у стислі терміни.

06.05.2024 відповідачці надіслано повідомлення - вимогу щодо дострокової сплати заборгованості за кредитним договором, однак зазначена вимога нею не виконана. Як наслідок, станом на 29.07.2024, заборгованість відповідачки за кредитним договором становить 90735,72 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту (в т.ч. прострочена) 86583,46 грн.; заборгованість по річним процентам (в т.ч. прострочена) 1,10 грн.; заборгованість по щомісячним процентам (в т.ч. прострочена) 4151,16 грн.

Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом, у якому він просить стягнути з відповідачки вказану вище заборгованість та понесені у справі судові витрати.

В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. До суду надійшла його заява, в якій він просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, про причину своєї неявки суд не повідомила, у встановлений судом строк відзив не подала.

Представник відповідачки, адвокат Дунаєв І.Б., в судовому засіданні заперечив проти позову. Зазначив, що кредитний договір укладено відповідачкою 15.07.2022 на 4 роки, до 15.07.2026. Кредитним договором не передбачено права на дострокове стягнення боргу. Вважає, що позивач не довів того, що має право на дострокове стягнення заборгованості. Відповідачка визнає, що уклала вказаний кредитний договір, та згодна виплачувати наявну заборгованість до закінчення строку договору, в 2026 року. Також вважає, що позивач не набув права вимоги до відповідачки, оскільки кредитний договір з відповідачкою було укладено після укладення договору відступлення прав вимоги. Крім того, відсутні докази повідомлення відповідачки про відступлення позивачу права вимоги за договором. Просив відмовити в позові.

Вислухавши представника відповідачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що 15.07.2022 ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «ФК «ЦФР» з заявою-анкетою на отримання кредиту та інших послуг в ТОВ «ФК «ЦФР», яка підписана нею власноручним підписом, про що свідчить її копія (а.с. 11).

Також судом встановлено, що 15.07.2022 між ОСОБА_1 та ТОВ «ФК «ЦФР» укладено Кредитний договір №, про що свідчить копія даного договору. Даний договір підписаний власноручним підписом ОСОБА_1 (а.с. 4-8). За умовами кредитного договору кредитодавець зобов`язується надати кредит у розмірі та на умовах, встановлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. Сума кредиту 112350 грн., строк на який надається кредит 48 місяців. Початковий процент при надані кредиту 5% від суми кредиту в розмірі 5350 грн., щомісячні проценти 2,49 % від суми кредиту, річні проценти - 0,01 % від суми боргу за договором.

Згідно з п. 1.3 Кредитного договору позичальник зобов`язується сплачувати проценти за користування кредитом та здійснювати повернення кредиту згідно графіку платежів.

Відповідно до п. 1.4 кредитного договору, підписавши цей договір, позичальник доручає кредитодавцю виплатити за рахунок отриманого кредиту суми грошових коштів за вказаними в договорі реквізитами, призначення платежу: перек. коштів на пог.заборг. по КД від 18.01.2022 за рах. кред.кошт. з зг. КД № від 15.07.2022 та заяви ОСОБА_1 на суму 107000 грн.

Відповідно до п.2.7. вказаного договору позичальник згоден з тим, що кредитодавець має право відступити право вимоги за цим Договором Новому кредитору або залучити колекторську компанію, до врегулювання простроченої заборгованості Позичальника, та зобов`язаний протягом 10 робочих днів з дати відступлення права вимоги, за цим договором, новому кредитору або залучення колекторської компанії до врегулювання простроченої заборгованості повідомити позичальника у спосіб, визначений частиною першою статті 25 ЗУ «Про споживче кредитування» та з урахуванням п. 8.2. Умов отримання фінансових кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (публічна частина).

Згідно п. 3.5. вказаного договору всі інші умови кредитного договору зазначені в Умовах отримання фінансових. кредитів ТОВ «ФК «ЦФР» (публічна частина) редакція від 02.02.2022, які розміщені на сайті ТОВ «ФК» «ЦФР» www.kreditmarket.ua та з якими Позичальник ознайомився до укладення цього Договору та до яких Позичальник приєднується, підписавши цей Договір.

Відповідно до копії паспорту кредиту від TOB «ФК «ЦФР» №75900767 від 15.07.2022, який також містить особистий підпис відповідачки, позичальнику було надано грошові кошти в сумі 112350 грн. строком користування 48 місяців зі сплатою річних процентів 0,01 % від суми боргу за договором та щомісячних процентів 2.49 % від суми кредиту, проценти при наданні кредиту 5 % від суми кредиту, що становить 5350 грн. В даному паспорті кредиту погоджено графік платежів та орієнтована загальна вартість кредиту, з урахуванням суми кредиту та відсотків за користування кредитом (а.с. 9-10).

Встановлено судом та не спростовано відповідачкою, що TOB «ФК «ЦФР» свої зобов`язання перед нею за кредитним договором № від 15.07.2022 виконало та надало їй кредит в загальній сумі 107000 грн. шляхом зарахування кредитних коштів на рахунки за реквізитами, вказаними в кредитному договорі, призначення платежу: перек. коштів на пог.заборг. по КД від 18.01.2022 за рах. кред.кошт. з зг. КД № від 15.07.2022 та заяви ОСОБА_1 на суму 107000 грн., що підтверджується копією платіжної інструкції № І268633750 від 15.07.2022 (а.с. 49).

Згідно копії бухгалтерської довідки 15.07.2022 ОСОБА_1 було здійснено оплату початкових % в розмірі 5350 грн.(а.с. 50).

Відповідачка користувалася кредитними коштами, що підтверджується виписками по особовому рахунку ОСОБА_1 за період 15.07.2022 по 29.07.2024 (а.с. 20-48).

Також судом встановлено, що 01.09.2021 між ТОВ «ФК «ЦФР» та АТ «Таскомбанк» укладено договір про відступлення права вимоги №01/09/21, про що свідчить його копія (а.с. 73-76).

Відповідно до п. 2.2 умов вказаного договору Первісний кредитор має право щоденно передавати (відступати) Новому кредитору Права вимоги до Позичальника, а Новий кредитор зобов`язаний набувати такі Права вимоги шляхом підписання відповідних реєстрів прав вимог із зазначенням ціни договору та розміру заборгованостей позичальників. Підписані сторонами відповідні реєстри прав вимог є невід`ємною частиною цього договору.

Згідно п. 3.4. право вимоги переходить до нового кредитора з моменту підписання сторонами відповідного Реєстру прав вимоги та зарахування коштів у розмірі Ціни договору на рахунок Первісного кредитора, після чого Новий кредитор стає новим кредитором по відношення до позичальників стосовно їх заборгованостей за кредитним договорам.

Відповідно до копії Реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 за 18.07.2022 АТ «Таскомбанк» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором № від 15.07.2022 на суму 112612,36 грн., з яких: 112350 грн. сума основного боргу, 262,27 грн. сума нарахованого щомісячного проценту, 0,09 сума нарахованих процентів (а.с. 17).

Відповідно до копії платіжної інструкції банку № 981939504 від 18.07.2022 АТ «Таскомбанк» перераховано на рахунок ТОВ «ФК «ЦФР» 2370151,86 грн. згідно договору про відступлення прав вимоги №01/09/21 від 01.09.2021 (а.с. 18).

Згідно розрахунку заборгованості за договором № від 15.07.2022 станом на 29.07.2024 вбачається, що відповідачкою ОСОБА_1 здійснено оплату: 16.08.2022 - 638,51 грн. тіла кредиту, 0,97 грн. процентів, 2797,52 грн. щомісячних відсотків; 16.09.2022 501,54 грн. тіла кредиту, 0,94 грн. процентів, 2797,52 грн. щомісячних відсотків; 17.10.2022 2424,36 грн. тіла кредиту, 0,94 грн. процентів, 2797,52 щомісячних відсотків; 16.11.2022 501,54 грн. тіла кредиту, 0,89 грн. процентів, 2797,52 грн. щомісячних відсотків; 16.12.2022 2422,61 грн. тіла кредиту, 0,87 грн. процентів, 2797,52 грн. сума сплачених щомісячних відсотків; 16.01.2023 2422,61 грн. тіла кредиту, 0,87 грн. процентів, 2797,52 грн. щомісячних відсотків; 16.02.2023 2422,59 грн. тіла кредиту, 0,89 грн. процентів, 2797,52 грн. щомісячних відсотків; 21.03.2023 2421,75 грн. тіла кредиту, 0,78 грн. процентів, 2797,52 грн. сплачених щомісячних відсотків; 18.04.2023 0,87 грн. процентів; 14.07.2023 1,50 грн. процентів, 5219,50 грн. щомісячних відсотків; 18.09.2023 1,46 грн. процентів, 5219,54 грн. щомісячних відсотків; 13.10.2023 0,76 грн. процентів, 5220,24 грн. щомісячних відсотків; 19.12.2023 2,28 грн. процентів, 5218,72 грн. щомісячних відсотків; 15.04.2024 2,72 грн. процентів, 5997,28 грн. щомісячних відсотків; 23.04.2024 0,83 грн. процентів, 1999,17 грн. щомісячних відсотків; 20.05.2024 0,83 грн. процентів, 2999,17 грн. щомісячних відсотків; 31.05.2024 7000 грн. щомісячних відсотків; 19.06.2024 3910,03 грн. тіла кредиту, 0,87 грн. процентів, 3089,10 грн. щомісячних відсотків; 10.07.2024 3000 грн. тіла кредиту. Всього сплачено 25766,54 грн. тіла кредиту, 19,27 грн. процентів; 64342,96 - щомісячних відсотків.

Отже, загальна заборгованість відповідачки ОСОБА_1 становить 90735,72 грн., з яких: 86583,46 грн. заборгованість за тілом кредиту(в т.ч. прострочена); 1,10 грн. заборгованість по відсоткам, 4151,16 грн. (в т.ч. прострочені) - заборгованість за щомісячними відсотками (а.с. 19).

Вказаний розмір заборгованості відповідачкою, її представником не спростовано.

Як встановлено з наявної в матеріалах справи копії повідомлення-вимоги від 06.05.2024 №178414/70, позивачем повідомлено відповідачку ОСОБА_1 , що в зв`язку з тривалим невиконанням нею своїх зобов`язань за кредитним договором, кредитор вимагає достроково повністю повернути кредит. Заборгованість по кредиту станом на 02.05.2024 становить 65009,51 грн. основного боргу; 0,45 грн. строкова заборгованість за відсотками, 31483,98 грн. простроченого боргу, 7493,23 грн. прострочених щомісячних процентів, 2797,52 грн. строкових щомісячних процентів. Також повідомлено, що повернення кредиту та сплата нарахованих процентів повинні бути здійснені позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення, але не пізніше 45 календарних днів з дня направлення повідомлення. У випадку непогашення заборгованості банком буде ініціювано примусове стягнення заборгованості (а.с. 51).

Направлення вказаного вище повідомлення-вимоги на адресу відповідачки підтверджується копією списку «01032.07.05.24 Київ. Терещенко-вимоги» згрупованих відправлень Укрпошта експрес (а.с. 52-53) та копією опису вкладення у цінний лист (а.с. 54).

Отже, з аналізу вказаних доказів, суд доходить висновку, що всупереч умовам кредитного договору, відповідачка не виконала взятих на себе зобов`язань щодо вчасного погашення боргу за кредитним договором, що призвело до виникнення в неї простроченої заборгованості перед кредитором. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, остання не здійснила жодного платежу для погашення існуючої заборгованості ні на рахунки АТ «Таскомбанк», ні на рахунки первісного кредитора.

Отже, відповідачка має непогашену заборгованість перед АТ «Таскомбанк» за Кредитним договором № від 15.07.2022 в розмірі 90 735,72 грн., з яких: 86583,46 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1,10 грн. заборгованість за річними процентами, 4 151,16 грн. - заборгованість за щомісячними процентами..

Правовідносини, що склалися між сторонами, підлягають врегулюванню наступними законодавчими нормами.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 2 цієї ж статті визначено, що до відносин за кредитним договором застосовується правове регулювання щодо відносин за договором позики.

Так, за змістом ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України встановлено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Отже, зобов`язання за кредитним договором виникають з моменту передачі кредитодавцем позичальнику коштів, згідно умов кредитного договору.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до статті 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Кредитний договір № від 15.07.2022 підписаний ОСОБА_1 та представником ТОВ ФК«ЦФР» особисто, тому сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Вказаний Кредитний договір містить персональні дані відповідачки, зокрема, її паспортні дані, ідентифікаційний код, номер мобільного телефону, а також номера рахунків, на які перераховуватимуться грошові кошти, реквізити яких надано ОСОБА_1 . Також в даному кредитному договорі визначено предмет, порядок та умови надання та повернення кредитних коштів. Факт укладення договору відповідачем не заперечено.

Відповідно до ст. 629 ЦПК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким виконанням щодо кредитних правовідношень є повернення кредитних ресурсів та сплата відсотків за їх використання з дотриманням визначених законодавством або договором умов, якими по відношенню до кредитних договорів є повернення, строковість, платність.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки установлені договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частиною 2 ст. 1050 ЦПК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

З огляду на викладене доводи представника відповідачки про те, що позивач не набув права на дострокове стягнення з відповідачки заборгованості, оскільки строк дії кредитного договору не закінчився, на переконання суду, безпідставні та не ґрунтуються на вимогах закону.

Як встановлено судом, кредит дійсно видано в 2022 році на 48 місяців. Разом з цим, умовами договору передбачено за користування кредитом сплату щомісячних процентів - 2,49 % від суми кредиту, річних процентів - 0,01 % від суми боргу за договором. Розмір щомісячних внесків, які відповідачка повинна була сплачувати в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, наведено в паспорті кредиту та Графіку платежів, розрахованого з 16.08.2022 по 16.07.2026, де сума місячного платежу становить 5220,05 грн. та включає в себе як погашення суми кредиту, так річних процентів за користування кредитом, та щомісячних процентів за користування кредитом.

З розрахунку заборгованості за договором № від 15.07.2022 встановлено, що відповідачкою ОСОБА_1 погашення кредиту здійснювалось не у відповідності зі встановленим Графіком, що призвело до прострочення заборгованості.

А тому позивач, відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦПК України, набув права вимоги на дострокове погашення боргу, про що направив відповідачці повідомлення-вимогу, яка нею залишена без задоволення. В зв`язку з чим, позивач змушений був звернувся до суду з даним позовом.

Крім того, наявні у справі докази свідчать, що позивач правомірно набув право вимоги до відповідачки за кредитним договором № від 15.07.2022, оскільки, хоча кредитний договір було укладено після укладення договору відступлення права вимоги 01.09.2021, проте, згідно реєстру прав вимоги до договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2024, який є невід`ємною частино вказаного договору та підписаний представниками АТ «Таскомбанк» та ТОВ «ФК «ЦФР», право вимоги до відповідачки за кредитним договором № від 15.07.2022 перейшло до АТ «ТАСКОМБАНК» 18.07.2024 (а.с. 17), що відповідає умовам договору про відступлення права вимоги №01/09/21 від 01.09.2024.

Згідно ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

Відповідно до ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Отже, встановлені фактичні обставини у справі свідчать про те, що відповідачка порушила взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № від 15.07.2022, оскільки не надавала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями відповідно до умов договору, а позивач правомірно набув право вимоги за договором про відступлення права вимоги.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на викладене, оскільки в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт невиконання відповідачкою взятих на себе зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредиту, сплати відсотків, що призвело до виникнення у неї перед позивачем простороченої заборгованості, яка обґрунтована позивачем та доведена відповідними доказами, а відповідачкою на спростування цього належних доказів не надано, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає, що з відповідачки слід стягнути заборгованість на користь позивача в сумі 90 735,72 грн.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 2684 грн. (а.с. 1).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 512, 514, 516, 525, 526, 530, 599, 610-612, 625, 626, 628, 629, 633, 634, 639, 1046-1050, 1054, 1055, 1077 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76-81, 133, 137, 141, 223, 247, 263- 265 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК", місцезнаходження якого: вул. С. Петлюри, 30, м. Київ, 01032, код ЄДРПОУ 09806443, заборгованість за кредитним договором № від 15.07.2022 в розмірі 90 735,72 грн. (дев`яносто тисяч сімсот тридцять п`ять гривень сімдесят дві копійки), з яких: 86583,46 грн. заборгованість за тілом кредиту; 1,10 грн. заборгованість за річними процентами, 4 151,16 грн. - заборгованість за щомісячними процентами.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "ТАСКОМБАНК" судовий збір в сумі 3028 грн. (три тисячі двадцять вісім гривень).

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 09.12.2024.

Суддя Л.А. Штифурко