Провадження № 2-3/756/199/24
УХВАЛА

09 грудня 2024 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Тиха О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Закритого акціонерного товариства «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД» про стягнення боргу за договором позики,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 05.12.2024 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ЗАТ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД» про стягнення з відповідачів в солідарному порядку на свою користь заборгованості за договором позики від 02.01.2023 у розмірі 20 000 000, 00 грн.

Одночасно з позовом ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову, в якій просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі ТОВ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС Україна», , у розмірі 12 000 000, 00 грн., що становить 100% статутного капіталу та належить ЗАТ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД»; заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, а також посадовим особам, які уповноважені на внесення відомостей та /або змін до Єдиного державного реєстру проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про ТОВ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС Україна», , як про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником зазначено, що 02.01.2023 між ним та ОСОБА_2 укладений договір позики, за умовами якого останній отримав у позику 20 000 000,00 грн. зі строком повернення до 28.02.2024. Додатковою угодою до договору позики від 28.02.2024 внесені зміни щодо строку повернення позики до 14.03.2024. З метою виконання грошового зобов`язання між позивачем ОСОБА_1 , як кредитором, відповідачем ОСОБА_2 , як боржником, та відповідачем ЗАТ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД», як поручителем, укладений договір поруки, згідно з яким поручитель поручився перед кредитором за виконання боржником своїх зобов`язань за договором позики від 02.01.2023 по поверненню позики у розмірі 20 000 000,00 грн. у строк до 14.03.2024. У зв`язку з тим, що боржником ОСОБА_2 не виконані зобов`язання з повернення позики позивач звернувся до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики від 02.01.2023.

За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, ЗАТ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД» належить частка у статутному капіталі ТОВ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС Україна», , у розмірі 12 000 000,00 грн, що становить 100% статутного капіталу ЗАТ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД». У зв`язку з наведеним, з метою забезпечення виконання рішення суду про стягнення боргу за договором позики, у разі задоволення позову, позивач просить забезпечити позов у способи, зазначені у заяві.

Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 06.12.2024 заяву про забезпечення позову передано для розгляду головуючому судді Тихій О.О.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільний справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У статті 2 Закону України «Про доступ до судових рішень» зазначено, що кожен має право на доступ до судових рішень у порядку, визначеному цим Законом. Судові рішення є відкритими та підлягають оприлюдненню в електронній формі не пізніше наступного дня після їх виготовлення і підписання, крім ухвал про арешт майна та тимчасовий доступ до речей та документів у кримінальних провадженнях, які підлягають оприлюдненню не раніше дня їх звернення до виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про доступ до судових рішень» для доступу до судових рішень судів загальної юрисдикції Державна судова адміністрація України забезпечує ведення Єдиного державного реєстру судових рішень. Єдиний державний реєстр судових рішень (далі - Реєстр) - автоматизована система збирання, зберігання, захисту, обліку, пошуку та надання електронних копій судових рішень. Суд загальної юрисдикції вносить до Реєстру всі судові рішення і окремі думки суддів, викладені у письмовій формі, не пізніше наступного дня після їх ухвалення або виготовлення повного тексту. Порядок ведення Реєстру затверджується Вищою радою правосуддя.

Згідно з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

З наведеного убачається, що суд не позбавлений можливості самостійно перевірити відомості, що містяться в Єдиному державному реєстрі судових рішень та є відкритими, набрали законної сили та були чинними на час розгляду заяви про забезпечення позову.

Подібні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 23 березня 2021 року у справі № 910/3191/20, від 24 жовтня 2024 року у справі № 752/8103/13-ц.

Під час розгляду вказаної заяви про забезпечення позову судом з відкритих джерел - Єдиного державного реєстру судових рішень, за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/123421110, встановлено, що позивач ОСОБА_1 25.11.2024 вже звертався до Оболонського районного суду м. Києва з аналогічною заявою, у якій просив забезпечити його позов до ОСОБА_2 , ЗАТ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД» про стягнення боргу за договором позики від 02.01.2023 у розмірі 20 000 000,00 грн. шляхом накладення арешту на частку у статутному капіталі ТОВ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС Україна», , у розмірі 12 000 000, 00 грн., що становить 100% статутного капіталу та належить ЗАТ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД»; заборонити суб`єктам державної реєстрації та державним реєстраторам юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, в тому числі нотаріусам, а також посадовим особам, які уповноважені на внесення відомостей та /або змін до Єдиного державного реєстру проводити державну реєстрацію будь-яких змін до відомостей про ТОВ «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС Україна», , як про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 28.11.2024 у справі № 756/14840/24 (провадження № 2-з/756/190/24), яка в силу ст. 261 ЦПК України набрала законної сили, відмовлено у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Закрите акціонерне товариство "БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД" про стягнення боргу за договором позики.

Суд зауважує, що повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (п.п.2, 11 ч.3 ст.2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (п.1 ч.2 ст.43 ЦПК України).

Відповідно до положень ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

Принцип добросовісності передбачає необхідність сумлінної та чесної поведінки суб`єктів при виконанні своїх юридичних обов`язків і здійсненні своїх суб`єктивних прав. У суб`єктивному значенні добросовісність може розглядатися як усвідомлення суб`єктом власної сумлінності та чесності при здійсненні ним прав і виконанні обов`язків. Добросовісність при реалізації прав і повноважень втілюється у неприпустимості зловживання правом, яку зазвичай виводять із конституційних положень, згідно з якими здійснення прав та свобод людини не повинне порушувати права та свободи інших осіб; заборони обходу закону, тобто ухилення від застосування обов`язкового правила шляхом використання легального засобу, але з негативними намірами, при цьому обхід закону передбачає свідоме створення суб`єктами права певного фактичного складу (чи утримання від його створення) з метою забезпечити щодо себе дію одного правового припису та/чи не допустити дію іншого.

При цьому, складовими принципу добросовісності у цивільному судочинстві є: 1) заборона зловживання процесуальними правами; 2) вимога добросовісного виконання процесуальних обов`язків; 3) заборона суперечливої поведінки сторін або правило процесуального естопелю; 4) заборона чинити інші протиправні перешкоди у здійсненні правосуддя (наприклад, введення суду в оману, використання втрачених процесуальних правомочностей тощо).

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання заяви для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин.

У повторно поданій 05.12.2024 заяві про забезпечення позову заявником не зазначено про будь-які нові підстави для звернення ним до суду з заявою про забезпечення позову незважаючи на те, що вказане питання вже вирішене судом в ухвалі від 28.11.2024 у справі № 756/14840/24.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи викладене, керуючись приписами ч. 3 ст. 44 ЦПК України, суд приходить до висновку про те, що дії позивача ОСОБА_1 , які полягають у повторному зверненні до суду з заявою про забезпечення позову за наявності ухвали суду, якою вже вирішено вказане питання та відмовлено у забезпеченні позову з аналогічних підстав у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що перешкоджає повторному зверненню до суду з аналогічною заявою, є зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим приходить до висновку про залишення вказаної заяви без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 44, 260, 261, 353-355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Закритого акціонерного товариства «БІЗНЕС ЕКВІПМЕНТС ЛІМІТЕД» про стягнення боргу за договором позики залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха