У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Хамник М.М. ознайомившись з матеріалами заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Ракущинець А.А., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду із заявою про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна.

Відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Приписами ч.1 ст.187 ЦПК України визначено, що суд відкриває провадження у справі за відсутності підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

Дослідивши матеріали заяви, вважаю, що така підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Згідно вимог ЦПК України звернення до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів особи здійснюється шляхом пред`явлення позову, форма і зміст якого повинні відповідати вимогам ст.ст.175,177 ЦПК України.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити зміст позовних вимог; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Згідно ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд вирішує питання щодо призначення над недієздатною особою піклувальника або опікуна не інакше, як за поданням органу опіки та піклування.

Тобто, нормами законодавства передбачено чіткий порядок призначення над недієздатними особами опіки, а саме - за поданням відповідного органу, а не за заявою фізичної особи.

Отже, призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства: захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в цьому конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою.

Крім того, фізична особа може бути призначена опікуном ( піклувальником) лише за її згодою, що повинно бути виражено в письмовій заяві. Особа, яка виявила бажання виконувати обов`язки опікуна ( піклувальника), подає до органу заяву про клопотання перед судом про призначення її опікуном ( піклувальником). До заяви додається медичний висновок про те, що за станом здоров`я заявник може бути опікуном ( піклувальником). Спеціалісти органу опіки і піклування обстежують матеріальнопобутові умови проживання майбутнього опікуна ( піклувальника), складають відповідний акт і готують до суду подання щодо кандидатури опікуна ( піклувльника).

Заявником до заяви не додано висновок органу опіки та піклування про можливість призначення опікуном його опікуном над недієздатною фізичною особою, а також доказів того, що він звертався з приводу цього питання до органу опіки та піклування.

Пунктом 3.3 частини 3 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім`ї та молоді від 17 червня 1999 року, визначений перелік документів за наявності яких орган опіки та піклування призначає опікуна, а саме: рішення суду про визнання громадянина недієздатним, акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про стан здоров`я особи, яка потребує опіки та її опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна.

Так, всупереч зазначеним вимогам заявником не додано до матеріалів справи: акт обстеження умов проживання особи, що потребує опіки, опис її майна та майбутнього опікуна, довідки про судимість майбутнього опікуна.

Окрім цього, частиною 4 статті 177ЦПК України визначено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частиною 1 статті 4Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2024 рік» від 09 листопада 2023 року № 3460-IX, з 1 січня 2024 року установлено прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі3028,00 гривні.

Згідно з Законом України «Про судовий збір» розмір ставки судового збору за подання заяви у справах окремого провадження фізичною особою становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб 605,60 гривень.

При цьому, за даними матеріалів справи №308/19547/24, що надійшли до суду вбачається, що до заяви на підтвердження сплати судового збору у даній справі заявником було долучено квтанцію № 6184-7066-3257-7285 від 10.07.2024 року про сплату судового збору у сумі 605,60 грн.

Однак, вказана копія платіжної інструкції не може бути належним доказом сплати судового збору, враховуючи наступне.

Станом на 09.12.2024 року відсутнє підтвердження про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України, а саме: в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3» відсутній показник (Виписка про зарахування судового збору) автоматичного поєднання платіжного доручення з Державною Казначейською службою.

При перевірці судом надходження сплаченої суми до бюджету, виявилося, що вищевказана квитанція про сплату судового збору № 6184-7066-3257-7285 від 10.07.2024 року на суму 605,60 грн. прикріплена та обліковується в комп`ютерній програмі документообігу загальних судів «Д-3» за іншою цивільною справою.

Вищевказані обставини позбавляють суд можливості поєднати суму судового збору з новою заявою при її реєстрації в суді.

Статтею 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.175, ст.177ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати заявнику строк, десять днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху для їх усунення.

Керуючись частинами 1, 2 ст. 185, статтями 260-261, 293, 297, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ужгородської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення над нею опіки та призначення опікуна- залишити без руху.

Повідомити заявнику про необхідність виправити зазначені недоліки заяви протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали. Роз`яснити, що в разі не усунення ним вказаних недоліків, заява буде вважатися неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду

Закарпатської області М.М. Хамник