Справа № 234/2015/22
Провадження № 2-в/202/17/2024
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2024 року м. Дніпро

Індустріальний районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Маринін О.В.

за участі секретаря судового засідання Жупій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі заяву Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «УКРГАЗБАНК» про відновлення втраченого судового провадження справи 2/0510/115/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафу за невиконання умов договору іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

У 2022 році ПАТ АК «УКРГАЗБАНК» звернулося до Краматорського міського суду Донецької області із заявою про відновлення втраченого судового провадження 2/0510/115/2012. Заява обґрунтована тим, що рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 23.05.2012 по цивільній справі № 2/0510/115/2012 позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задоволено та стягнуто з відповідачів заборгованість за кредитним договором № 2233/5/150 від 06 жовтня 2008 року. На виконання даного рішення суду було видано виконавчі листи, які після відкриття виконавчого провадження, було повернуто стягувачу. Однак, як зазначає заявник, жодних процесуальних документів ним не отримувалось та в 2014 році у зв`язку з початком активних бойових дій, Донецька обласна дирекція АБ «УКРГАЗБАНК» припинила свою роботу та вся документація залишилась в м. Донецьку. Таким чином виконавчі листи є втраченими та з метою повторного пред`явлення їх до виконання банку необхідно відновити втрачене судове провадження. Заявник просив поновити строк на подачу заяву, оскільки про повернення виконавчих документів не знав, копій постанов виконавця не отримував.

Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 14.03.2022 № 7/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Краматорського міського суду Донецької області на Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська та справу передано до визначеного суду.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи між суддями від 23.11.2023 року, матеріали цивільної справи передані головуючому судді Мариніну О.В.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

На виконання ухвали суду АБ «УКРГАЗБАНК» надано матеріали що збереглися в заявника, а саме роздруківку рішення від 23.05.2012 з ЄДРСР; роздруківку інформаційної довідка з ЄДРВІ по ВІТ 34453539; роздруківку інформаційної довідка з ЄДРВП по ВП 37307064; лист-відповідь Єнакієвського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 10.01.2018 N?14.16/48; копію кредитного договору від 06.10.2008 N?2233/5/150; копія договору поруки від 06.10.2008 N?1238/1; копію договору іпотеки від 06.10.2008 N?1238.

Відповідно до Рішення Вищої ради правосуддя від 19 квітня 2018 року №1200/0/15-18 «Про затвердження Порядку ведення Єдиного державного реєстру судових рішень» та п.5 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» - судді мають право на доступ до усіх інформаційних ресурсів Реєстру, в тому числі до інформації, визначеної статтею 7 цього Закону. Доступ суддів до державної таємниці, що міститься в судових рішеннях, забезпечується відповідно до Закону України "Про державну таємницю".

Дослідивши доводи заяви, відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень, дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено судом Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки Донецької області від 23.05.2012 по цивільній справі № 2/0510/115/2012 позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафу за невиконання умов договору іпотеки - задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк ( ПАТ АБ )«Укргазбанк» міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором N? 2233/5/150 від 06 жовтня 2008 року у сумі 57914 доларів 44 цента США, з яких : заборгованість по кредиту ( прострочена ) -38787,71 доларів США; заборгованість по процентам (нарахованим ) -593,48 доларів США; заборгованість по процентам (простроченим нарахованим) 18533,25 доларів США, та суму пені - 159120,95 ( сто п?ятдесят дев?ять тисяч сто двадцять ) гривень 95 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк (ПАТ АБ )«Укргазбанк» міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» штраф за невиконання умов Договору іпотеки в розмірі 9450 ( дев?ять тисяч чотириста п`ятдесят ) гривень.

Стягнуто на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк ( ПАТ АБ) «Укргазбанк» міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» понесені судові витрати: з ОСОБА_1 в розмірі 1000 (одна тисяча ) гривень, а з ОСОБА_2 в розмірі 950 ( дев?ятсот п?ятдесят ) гривень.

Відповідно ч. 5 ст. 491 ЦПК України заява про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення може бути подана до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання. Суд може поновити зазначений строк, якщо за клопотанням заявника визнає причини його пропуску поважними.

Як зазначає заявник, жодних процесуальних документів ним не отримувалось, про повернення виконавчих документів не знав, копій постанов виконавця не отримував.

Зважаючи, що заявником обґрунтовано поважність чи причини порушення строків для звернення до суду із заявою про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення, суд вважає доцільним поновити зазначений строк за клопотанням заявника, оскільки причини його пропуску, на переконання суду, є поважними.

Відповідно ч.1 ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 493 ЦПК України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

1) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

2) документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

3) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

4) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

5) відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень;

6) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

7) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Судом встановлено, що в Єдиному державному реєстрі судових рішень наявне рішення суду у справі.

Дане рішення надіслано судом та оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reyestr.court.gov.ua/Review/24703112#.

Інших судових рішень у даній справі судом не знайдено.

Відповідно до статті 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановлює ухвалу про відновлення втраченого провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Враховуючи викладене, суд вважає необхідним частково відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 2/0510/115/2012 в частині рішення суду, наявного в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а також матеріалів що збереглися в заявника.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 260-261, 353-354, 488-494, ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задовольнити.

Поновити ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» строк на подачу заяви про відновлення втраченого судового провадження для виконання судового рішення.

Відновити втрачене судове провадження справи 2/0510/115/2012 за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафу за невиконання умов договору іпотеки, в частині повного тексту рішення суду, наявного в Єдиному державному реєстрі судових рішень, а також матеріалів що збереглися в заявника, а саме роздруківки рішення від 23.05.2012 з ЄДРСР; роздруківки інформаційної довідка з ЄДРВІ по ВІТ 34453539; роздруківки інформаційної довідка з ЄДРВП по ВП 37307064; лист-відповідь Єнакієвського міського відділу ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 10.01.2018 N?14.16/48; копія кредитного договору від 06.10.2008 N?2233/5/150; копія договору поруки від 06.10.2008 N?1238/1; копія договору іпотеки від 06.10.2008 N?1238.

Вважати встановленим зміст відновленого рішення суду в такій редакції: «

Справа № 2/0510/115/2012

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.05.2012 Гірницький районний суд м. Макіївки Донецької області

у складі : головуючого судді Алексєєнко І.П.

при секретарі _ Хорхордіної О.О.

з участю представника позивача ПАТ АБ «Укргазбанк»_ Легезіна О.Г.

відповідача _ ОСОБА_1

його представника - адвоката _ Злотника М.І.

з участю відповідача _ Горлачова М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Макіївки справу за позовом Публічного акціонерного товариства акціонерний банк ( ПАТ АБ ) «Укргазбанк» міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафу за невиконання умов договору іпотеки,

в с т а н о в и в :

08 липня 2009 року ПАТ АБ «Укргазбанк`звернулися до суду з позовом до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 2233/5/150, укладеним між банком та відповідачем ОСОБА_1 06.10.2008 року на придбання квартири в сумі 38950 доларів США на строк з 06 жовтня 2008 року по 05 жовтня 2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 16,5 % річних, яким просили стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом 38787,71 доларів США, з них прострочений кредит -973,74 доларів США, за простроченими процентами 1479,91 доларів США, а загалом 40267,62 доларів США і пеню в сумі 1598,39 гривень, просили також у рахунок погашення заборгованості за кредитом звернути стягнення на предмет іпотеки двокімнатну квартиру, житловою площею 29,10 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 та виселити всіх зареєстрованих у цій квартирі осіб.

Рішенням Гірницького районного суду м. Макіївки від 22 лютого 2010 року, постановленим заочно, вказані позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк`задоволені у повному обсязі. ( а.с. 84-86 )

Ухвалою Гірницького районного суду м. Макіївки від 10 травня 2011 року вказане заочне рішення суду було скасоване і справу призначено до судового розгляду.

В процесі розгляду вказаної справи, позивачем ПАТ АБ «Укргазбанк`в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк», були уточнені позовні вимоги 09 червня 2011 року ( а.с. 107-109 ) і остаточно уточнені позовні вимоги 01 лютого 2012 року ( а.с.150 ), відповідно до яких позивач вимагає стягнути солідарно з відповідачів на користь Банку заборгованість за кредитним договором станом на 01.02.2012 року 57914,44 долари США та пеню у розмірі 159120,95 гривень, а також стягнути з ОСОБА_1 штраф 9450 гривень за невиконання умов договору іпотеки , та стягнути з відповідачів понесені Банком судові витрати. Тобто, позивачем одночасно збільшені позовні вимоги в частині розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 01.02.2012 року та зменшені позовні вимоги щодо звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості за кредитом на предмет іпотеки квартиру і виселення всіх зареєстрованих осіб з названої квартири, що відповідно до ст. 31 ЦПК України є процесуальним правом позивача і відповідає об`єму наданих повноважень Банком представнику Донецької філії ПАТ АБ «Укргазбанк». ( а.с. 139 )

В судовому засіданні представник позивача ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк`Легезін О.Г., діючий на підставі довіреності ( а.с. 139, 160 ), підтримав позов із урахуванням внесених ним уточнень (збільшення і зменшення позовних вимог) і пояснив, що 06 жовтня 2008 року між ВАТ АБ «Укргазбанк`в особі Донецької філії ВАТ АБ «Укргазбанк`та відповідачем ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 2233/5/150, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит на придбання квартири в сумі 38950 доларів США на строк з 06.10.2008 року по 05.10.2028 року зі сплатою процентів за користування кредитом виходячи із 16,5 % річних. Банк своїм розпорядженням від 06.10.2008 року перерахував вказану суму на рахунок, відкритий позичальнику у відповідності з кредитним договором. Згідно п. 3.3.3 кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався повертати заборгованість по кредиту щомісяця в розмірі не менше 1/240 ( кількість місяців використання кредиту )від суми отриманого кредиту, що становить 162,29 доларів США та сплачувати проценти за користування кредитними коштами з 1 по 10 число місяця наступного за звітним. Проте, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по кредитному договору не виконує і станом на 01.02.2012 року виникла заборгованість за простроченим кредитом 38181,71 доларів США, за відсотками -593,48 доларів США, за простроченими відсотками 18533,25 доларів США, загалом 57914,44 доларів США та нарахована пеня за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 159120,95 гривень. У забезпечення вказаного зобов`язання за кредитним договором між Банком та відповідачем ОСОБА_1 , 06.10.2008 року було укладено Договір поруки № 1238/1, за яким поручителем виступив відповідач ОСОБА_2 , який згідно пункту 1.2. зазначеного Договору поруки несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору. Інша( субсидіарна ) відповідальність цим договором не передбачена. Отже, просить стягнути з відповідачів солідарно на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за простроченим кредитом, за відсотками, за простроченими відсотками всього 57914,44 долари США та нараховану пеню за несвоєчасне погашення кредиту в сумі 159120,95 гривень.

Крім того, вказане зобов`язання за кредитним договором було забезпечено Договором іпотеки № 1238 від 06.10.2008 року, укладеним між ВАТ АБ «Укргазбанк», як іпотеко держателем , та ОСОБА_1 , як позичальником за кредитним договором і іпотекодавцем за договором іпотеки. Предметом іпотеки є квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить іпотекодавцеві на підставі договору купівлі-продажу від 06.10.2008 року, яка придбана відповідачем ОСОБА_1 за отримані кредитні кошти за кредитним договором. За цим договором іпотеки відповідач ОСОБА_1 зобов`язаний був застрахувати цю квартиру за власний рахунок твід всіх ризиків по даному виду страхування. Так як він цього зобов`язання не виконав, то відповідно до пункту 4.2 Договору іпотеки він повинен сплатити на користь іпотеко держателя, яким виступає Банк, штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно із пунктом 2.3. Договору іпотеки. Ця вартість за висновком фахівця складає 189000 гривень, а сума штрафу складає 9450 гривень ( 189000 х5%= 9450 ), яку просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Банку.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Злотник М.І., позов ПАТ АБ «Укргазбанк`не визнали і у судовому засіданні відповідач ОСОБА_1 пояснив, що він дійсно на придбання квартири отримав за кредитним договором від 06.10.2008 року гроші в сумі 38950 доларів США та згідно договору купівлі-продажу від 06.10.2008 року він купив двокімнатну квартиру, житловою площею 29,10 кв.м , розташовану за адресою: АДРЕСА_2 . За кредитним договором вбачається , що Банк надав йому цільовий кредит в доларах США для придбання нерухомого майна квартири, тобто йому як резиденту України був виданий кредит в іноземній валюті для розрахунку з іншим резидентом України, що не відповідає, на його думку, вимогам Декрету Кабінету Міністрів від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю». Згідно ст. 99 Конституції України грошовою одиницею в Україні є гривня. Статтею 192 ЦК України також встановлено, що законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України гривня. Згідно ст. 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Таким чином, умови кредитного договору відносно зобов`язань обох сторін в іноземній валюті є такими, що порушують норми діючого на момент укладання договору законодавства України. У зв`язку з ростом курсу долару США до української гривні та затримкою у виплаті заробітної плати у 2009 році, він тричі звертався до АБ «Укргазбанк`з проханням переглянути умови кредитного договору, оскільки він не може виконувати умови цього договору. Проте, банк не дав відповіді на його звернення. Також вважає, що Банк на момент укладання з ним кредитного договору не мав на це відповідного дозволу індивідуальної ліцензії та генеральної довіреності НБУ на здійснення валютної діяльності. Вважає розрахунок заборгованості за кредитним договором невірним, так як на момент укладання кредитного договору курс долару до гривні був приблизно 1долар до 5,3 гривні, а на дату розрахунку приблизно 1 долар до 8 гривень, що значно звужує його права, бо в кредитному договорі немає умов, що в разу росту курсу долару відносно гривні, він буде зобов`язаний вносити платежі по новому курсу. Щодо вимог про стягнення з нього штрафу в сумі 9450 гривень за не укладення договору страхування придбаної ним квартири, то вважає ці вимоги необґрунтованими, так як він не укладав договору іпотеки, бо в пункті 1.7 кредитного договору зазначено, що договір іпотеки укладено між банком і ОСОБА_3 .Тому, він заперечує повністю проти вимог Банку до нього і просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав і пояснив у судовому засіданні, що він виступив поручителем при укладанні кредитного договору між АБ «Укргазбанк`і Новиковим А.Є., так як не міг уявити, що настане криза в Україні. Він не може сплачувати таку суму, як нарахував Банк заборгованість, бо в нього не має такої фінансової можливості і відсутня нерухомість, є сім`я і зобов`язання по утриманню неповнолітніх дітей. Вважає, що Банк не повинен був видавати кредит ОСОБА_1 в доларах США і тепер слід нарахувати заборгованість по курсу долару, який існував на момент укладення кредитного договору, тобто на жовтень 2008 року, а не на теперішній час, тоді удвох з ОСОБА_1 вони зможуть погашати кредит. Просив відмовити у задоволенні позову про стягнення з нього солідарно з ОСОБА_1 заборгованості за кредитом, відсотками і пені, поки Банк не проведе перерахунок по курсу долару до гривні приблизно 1 долар до 5 гривень.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, вважає, що позов ПАТ АБ «Укргазбанк`в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Украгазбанк», з урахуванням уточнення позовних вимог в процесі розгляду справи, обгрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа( кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит)позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

При цьому статтею 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність`установлено, що кошти - це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент.

Як вбачається з копії Кредитного договору № 2233/5/150 від 06 жовтня 2008 року ВАТ ( на теперішній час ПАТ ) АБ «Укргазбанк» надав позичальнику ОСОБА_1 кредит в сумі 38950 доларів США на строк з 06 жовтня 2008 року по 05 жовтня 2028 року на придбання житлової нерухомості двохкімнатної квартири житловою площею 29,10 кв.м, загальною площею 50,25 кв.м, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . За користування кредитом позичальник сплачує проценти, виходячи із 16,5 % річних. ( а.с. 14-17 )

З метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором між ПАТ АБ «Украгазбанк`та Новиковим А.Є. у цей же день був укладений Договір іпотеки № 1238 (а.с. 25-28 ) та між Банком і ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був укладений Договір поруки № 1238/1 ( а.с. 21 )

Згідно пункту 3.3.3 вказаного Кредитного договору ОСОБА_1 зобов`язався повертати заборгованість по кредиту щомісячно в розмірі не менше 1/240 (кількість місяців використання кредиту ) від суми отриманого кредиту, що становить 162,29 доларів США та сплачувати проценти за користування кредитними коштами з 1-го по 10-те число місяця, наступного за звітним, а також в день закінчення строку, на який надано кредит, вдень дострокового погашення заборгованості по кредиту або на день дострокового розірвання кредитного договору.

Як встановлено в судовому засіданні відповідачем ОСОБА_1 був підписаний і зрозумілий вказаний кредитний договір і додаток № 1 до нього з розрахунком щомісячних платежів.

Таким чином, між сторонами виникло грошове зобов`язання.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства... та відповідно до вимог ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів в сумі 38950 доларів США підтверджується розпорядженням Банку від 06.10.2008 року про перерахування суми коштів з дебету рахунку № НОМЕР_1 на кредит рахунка № НОМЕР_2 , відкритий позичальнику у відповідності з кредитним договором ( а.с.24 ) і цей факт не заперечується відповідачем ОСОБА_1 , що саме у такій сумі і в іноземній валюті ним були отримані кредитні кошти.

Статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею в Україні є гривня. При цьому Основний закон не встановлює обмежень щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав.

Відповідно до ст. 192 ЦК України іноземна валюта може використовуватися в Україні в випадках і в порядку, встановлених законом. Тобто, відповідно до законодавства гривня має статус універсального платіжного засобу, який без обмежень приймається на всій території України, однак, обіг іноземної валюти обумовлений вимогами спеціального законодавства України.

Основним законодавчим актом, який регулює правовідносини у сфері валютного регулювання та валютного контролю є Декрет Кабінету Міністрів від 19.02.1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю».

На обґрунтування своїх заперечень проти заявленого Банком позову відповідачі посилаються на незаконність, на їх думку, видачі Банком при укладанні кредитного договору 06.10.2008 року кредитних коштів в іноземній валюті доларах США, зокрема, на відсутність у Банку Генеральної довіреності НБУ на здійснення валютної діяльності , а також на відсутність індивідуальної ліцензії.

Проте , такі ствердження відповідачів є хибними, оскільки позивач надав суду копію Банківської ліцензії № НОМЕР_3 , виданої Національним Банком України 21 липня 1993 року ВАТ АБ «Укргазбанк» на право здійснювати банківські операції, визначені частиною першою та пунктами 5-11 частини другої статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність`та був отриманий Дозвіл № 123-2 і Додаток до дозволу № 123-2 від 03 лютого 2004 року, якими визначений перелік операцій, які має право здійснювати ВАТ АБ «Укргазбанк», в числі яких і операції з валютними цінностями. ( а.с. 161-163 )

Таким чином, вказана у дозволі валютна операція, в повній мірі відповідає характеру укладеного з ОСОБА_1 кредитного договору, в якому валютою кредитування є саме іноземна валюта.

Крім того, відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають з кредитних правовідносин», суди повинні виходити з того, що надання та одержання кредиту в іноземній валюті, сплата процентів за таким кредитом не потребують наявності індивідуальної ліцензії на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу у жодної із сторін кредитного договору. ( пункт 11 )

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про законність видачі Банком відповідачу ОСОБА_1 кредиту у доларах США та про обґрунтованість вимог про стягнення заборгованості за кредитом,та за процентами саме у іноземній валюті.

Як встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_1 не виконував і не виконує на теперішній час своїх зобов`язань за кредитним договором щодо щомісячної сплати суми кредиту та процентів за користування кредитними коштами, посилаючись на кризу та матеріальну неспроможність виплачувати нараховані Банком суми платежів у зв`язку із зростанням курсу долару США до гривні України.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ст. 36 Закону «Про Національний Банк України`офіційний курс гривні до іноземних валют установлюється Національним Банком . Положенням про встановлення офіційного курсу гривні до іноземних валют та курсу банківських металів, затвердженим постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року № 496, зазначено, що офіційний курс гривні до іноземних валют, зокрема до долара США, установлюється щоденно.

Отже , незмінність курсу гривні до іноземних валют законодавчо не закріплена, а тому, укладаючи спірний кредитний договір в іноземній валюті, сторони брали на себе певні ризики на випадок зміни валютного курсу та в момент укладення договору не мали будь-яких законних підстав уважати, що зміна встановленого валютного курсу не настане.

Виходячи зі змісту ст.ст. 1046,1054 ЦК України, відповідальність за валютні ризики лежить саме на позичальнику.

Оскільки кредит ОСОБА_1 видавався в доларах США і відповідно до п. 3.3.3 кредитного договору та додатку № 1 до нього, визначені щомісячні платежі 162,29 доларів США за кредитом, та враховуючи, що відповідач усвідомлював в момент укладання договору можливість зміни курсу гривні України до іноземної валюти, а також в нього була можливість отримати кредит в національній валюті, та оскільки, за приписами ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасників правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, суд виходить з того, що саме по собі зростання (коливання) курсу іноземної валюти стосується обох сторін договору і не може вплинути на припинення в односторонньому порядку виконання грошового зобов`язання.

В укладеному кредитному договорі не передбачено зростання курсу долару по відношенню до гривні України як форс-мажорні обставини, які б виключали погашення позичальником кредитних кошт, процентів тощо та ( або ) звільняли сторони від виконання своїх зобов`язань за кредитним договором на час виникнення цих обставин. ( п. п. 5.4, 5.5 кредитного договору ).

За таких умов, заперечення як відповідача ОСОБА_1 , так і відповідача ОСОБА_2 , про перерахунок суми заборгованості за кредитним договором за курсом долару США до гривні України, який діяв на час укладання договору, є безпідставними.

Судом встановлено, що погашення кредиту відповідачем ОСОБА_1 здійснювалось з порушенням встановленого кредитним договором строку, кредит погашався не щомісячно, останній внесок був здійснений 07.05.2008 року, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість.

Згідно пункту 3.3.4 ( абзац 3 ) кредитного договору за порушення строків повернення кредиту позичальник сплачує проценти за користування кредитом виходячи з процентної ставки , встановленої пунктом 3.1.10 цього договору, тобто на рівні 17,5 %, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості за кредитом та пеню у розмірі 0,1 % від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення кредиту.

Відповідно до пункту 5.3 кредитного договору, за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити Банку пеню в розмірі 0,1 % від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах строків позовної давності.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості на підставі вказаних вимог кредитного договору , заборгованість станом на 01.02.2012 року становить: заборгованість по кредиту ( прострочена ) 38787,71 доларів США; заборгованість по процентам ( нарахованим ) 593,48 доларів США; заборгованість по процентам (простроченим нарахованим ) 18533,25 доларів США, загалом 57914,44 доларів США. (а.с. 151-152 )

Крім того, пеня станом на 01.02.2012 року становить 159120,95 гривень, виходячи з курсу долару США за ставкою НБУ станом на 01.02.2012 року 7,9897 гривень за 1 долар США. ( а.с.153-155 )

Відповідач ОСОБА_1 зауважує, що за наданим розрахунком пені не видно за яким курсом долару США до гривні України розраховувалась ця сума пені, проте з цим не можна погодитись, так як у наведеному розрахунку вказаний курс долару США до гривні України станом на 01.02.2012 року як це встановлено НБУ 7,987 гривень за 1 долар США.

Таким чином, невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором порушення строків сплати будь-яких платежів за цим договором, дає позивачеві право вимоги на повернення кредиту достроково. ( пункт 3.2. 5 кредитного договору ).

Як зазначено вище, вказаний кредитний договір було забезпечено договором поруки № 138/1 від 06.10.2008 року, в якому поручителем виконання відповідачем ОСОБА_1 грошового зобов`язання, виступив перед Банком відповідач ОСОБА_2 , проти чого сторони не заперечували. ( а.с. 21-22 )

Відповідно до приписів статті 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну ) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Згідно пункту 1.2 Договору поруки, поручитель ОСОБА_2 несе солідарну відповідальність з позичальником перед кредитором за невиконання зобов`язань по кредитному договору. Інша додаткова ( субсидіарна ) відповідальність не передбачена.

Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про солідарну відповідальність відповідачів за невиконання зобов`язань за кредитним договором № 2233/5/150 від 06.10.2008 року та про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк`заборгованість по кредиту ( прострочена ) 38787,71 доларів США; заборгованість по процентам (нарахованим ) 593,48 доларів США; заборгованість по процентам (простроченим нарахованим ) 18533,25 доларів США, загалом 57914,44 доларів США, та пені у розмірі 159120,95 гривень.

Крім того, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача до ОСОБА_1 про стягнення з нього штрафу за несвоєчасне страхування предмету іпотеки, незважаючи на те, що позивач відмовився від раніше заявлених вимог про звернення стягнення на предмет іпотеки у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, що є його правом, а не обов`язком.

Так, згідно договору іпотеки № 1238 від 06.10.2008 року в забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором, в іпотеку Банком було прийнято нерухомість двохкімнатна квартира , загальною площею 50,25 кв.м в тому числі жилою площею 29,10 кв.м, яка знаходиться за адресою : АДРЕСА_2 і яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 06.10.2008 року. ( а.с. 25-28 )

Вказаний договір іпотеки посвідчений нотаріально і відповідно до вимог статті 4 частина 1 Закону України «Про іпотеку`обтяження нерухомого майна іпотекою зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 21152158 від 06.10.2008 року , предмет іпотеки зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за реєстраційним номером 8025653 на підставі Договору іпотеки від 06.10.2008 року , реєстровий номер 6646. ( а.с.22-23 )

Крім того, цей договір іпотеки підписаний сторонами , у тому числі і ОСОБА_1 , а тому його твердження, що договір іпотеки не укладався тільки тому, що у пункті 1.7 2.1 Кредитного договору зазначено, що згідно договору іпотеки № 1238 від 06 жовтня 2008 року, укладеного одночасно з цим договором між Банком і ОСОБА_4 в забезпечення зобов`язань за дійсним договором, а не між Банком і ОСОБА_1 , є безпідставним, оскільки ця помилка є очевидною, так як і номер кредитного договору і предмет іпотеки двохкімнатна квартира, співпадають з тими, що зазначені у самому Договорі іпотеки.

Враховуючи принцип презумпції правомірності правочину ( ст. 204 ЦК України ), суд вважає доказаним наявність вищезазначеного Договору іпотеки , укладеного між ВАТ АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 .

Згідно пункту 3.3.4 Договору іпотеки № 1238 від 06.10.2008 року, на період дії договору іпотеки Іпотекодавець зобов`язаний застрахувати предмет іпотеки на його повну вартість за власний рахунок від всіх ризиків по даному виду страхування.

Пунктом 4.2 вказаного Договору іпотеки передбачено, що за невиконання чи неналежне ( в тому числі несвоєчасне ) виконання пункту 3.3.4 договору іпотеки, Іпотекодавці сплачують на користь Іпотекодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки згідно із пунктом 2.3 договору іпотеки, в якому зазначено, що згідно висновку фахівця по оцінці предмета іпотеки заставна вартість предмету квартири складає 189000 гривень.

У зв`язку з тим, що строк дії попереднього Договору страхування заставного майна закінчився, а станом на теперішній час відповідачем ОСОБА_1 , який є іпотекодавцем, договір страхування предмета іпотеки двохкімнатної квартири АДРЕСА_3 , не укладений, то відповідач ОСОБА_1 має сплатити штраф, розмір якого становить: 189000 гривень х5 % = 9450 гривень, на користь позивача АБ «Укргазбанк», який є іпотекодержателем вказаного нерухомого майна.

Таким чином, аналізуючи усі зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк`до відповідачів, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі з урахуванням його уточнення в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, які були понесені позивачем і ці витрати підтверджені квитанціями про сплату судового збору у вигляді і розмірі державного мита 1700 гривень та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 250 гривень, підлягають стягненню з відповідачів в частках, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а саме : з ОСОБА_1 1000 гривень, а з ОСОБА_2 950 гривень на користь позивача.

На підставі викладеного, ст. ст. 192, 203, 204, 525,526, 527,530,554, 625, 1046, 1048,1054, 1056-1 ЦК України,

керуючись ст. ст. 209, 212-215 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позов Публічного акціонерного товариства акціонерний банк ( ПАТ АБ ) «Укргазбанк» міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та штрафу за невиконання умов договору іпотеки, задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 та з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк ( ПАТ АБ )«Укргазбанк» міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором № 2233/5/150 від 06 жовтня 2008 року у сумі 57914 доларів 44 цента США, з яких : заборгованість по кредиту ( прострочена ) 38787,71 доларів США; заборгованість по процентам (нарахованим ) 593,48 доларів США; заборгованість по процентам (простроченим нарахованим ) 18533,25 доларів США, та суму пені - 159120,95( сто п`ятдесят дев`ять тисяч сто двадцять ) гривень 95 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк ( ПАТ АБ )«Укргазбанк`міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк`штраф за невиконання умов Договору іпотеки в розмірі 9450 ( дев`ять тисяч чотириста п`ятдесят ) гривень.

Стягнути на користь Публічного акціонерного товариства акціонерний банк ( ПАТ АБ )«Укргазбанк`міста Києва в особі Донецької обласної дирекції ПАТ АБ «Укргазбанк`понесені судові витрати: з ОСОБА_1 в розмірі 1000 (одна тисяча ) гривень, а з ОСОБА_2 в розмірі 950 ( дев`ятсот п`ятдесят ) гривень.

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області через Гірницький районний суд м. Макіївки протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:».

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О. В. Маринін