Справа № 579/1979/24
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

27 листопада 2024 року Кролевецький районний суд Сумської області

в складі головуючого судді Моргуна О.В.

з участю секретаря судового засідання Сергієнко Ж.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

третьої особи ОСОБА_4

законного представника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевець справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду за пошкодження мобільного телефону марки ПОКО-М5, належного її сину ОСОБА_4 , з тих підстав, що протиправними діями ОСОБА_3 їй завдана матеріальна шкода в розмірі 8000 грн., мотивуючи позовні вимоги тим , що 11 жовтня 2023 року близько 11 години 30 хвилин зателефонував до неї однокласник сина, однак по телефону говорив її син ОСОБА_5 і повідомив, що вчитель ОСОБА_3 розбила йому телефон. Після чого вона відразу зателефонувала директору школи і повідомила, що вчителька ОСОБА_3 розбила телефон. Через 20 хвилин директор їй зателефонував і повідомив, щоб приїхала до школи. Коли зайшла до класу то там була завідувач і директор школи, також була вчителька і учні. Завідувач сказала, щоб діти розповіли, що сталося. Учениця ОСОБА_6 почала розповідати, що коли всі зайшли до класу, вчителька сказала, щоб всі положили телефони, буде практична робота і почала роздавати зошити, а потім сказала ОСОБА_7 , щоб розповідав сам, бо дитина не бачила, оскільки сидить попереду. Син ОСОБА_7 повідомив, що він дістав телефон із кишені, оскільки хотів вимкнути, в цей час вчителька ОСОБА_3 обернулася і вихватила з рук телефон і кинула на парту. Він взяв телефон до рук і помітив на екрані чорні полоси і вийшов із класу. Перед цим вчителька вигнала із класу ОСОБА_8 , і коли він вийшов, то зателефонував із його телефону. ОСОБА_3 повідомила, що відшкодує витрати, але вона, ОСОБА_1 , відповідала, що телефон на гарантії і він дорого коштує. ОСОБА_3 сказала, що відмовляється його вчити. ОСОБА_1 сказала, що коли телефон був цілий, то сина вчили, а тепер відмовляється. Потім запитала у сина ОСОБА_7 , що будемо робити, оскільки вчителька ОСОБА_3 відмовляється його вчити. На цьому розмова закінчилася. Через 2 тижні зателефонувала директору і запитала коли в школі буде ОСОБА_3 (були канікули) і директор відповів, щоб ОСОБА_1 приїхала до школи на наступний день. ОСОБА_3 хотіла дати гроші на ремонт, щоб замінити екран. ОСОБА_1 була не згодна, оскільки телефон був на гарантії і коли замінити екран, то працювати він вже так не буде. Зайшов вчитель фізкультури і сказав, що заміна екрана коштує 2500 грн. ОСОБА_1 запитала чи є гарантія, що телефон працюватиме, він відповів, що не має. Після чого вона вийшла із класу, зателефонувала ОСОБА_7 і сказала, щоб він привіз телефон. Коли він приїхав до школи вони зайшли разом. В коридорі школи зустріли ОСОБА_3 , остання давала їм 2500 грн., на що вона, ОСОБА_1 , не погодилася, оскільки в них є гарантія і чек на 8000 грн. Запропонували ОСОБА_3 забирати телефон, а їм повернути кошти. Остання погодилася. Телефон потрібно було почистити до заводських налаштувань. Вони домовилися, що всю інформацію із телефону скине на комп`ютер, і на наступний день привезе ОСОБА_3 . На що остання погодилася і вони поїхали додому. Через 20 хвилин ОСОБА_3 до неї зателефонувала і повідомила, що якщо хоче грошей за телефон, щоб зверталася до суду. Після чого, зателефонувала директору, на що він відповів, щоб вони розбиралися самі. Вона, ОСОБА_1 , написала відповідні заяви до відділу освіти, правоохоронних органів, щоб розібралися, однак позитивних результатів не було.

27.10.2023 року в порядку ст.214 КПК України, була подана заява до ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про внесення відомостей до ЄДРДР за пошкодження вчителем ОСОБА_3 телефону марки ПОКО М5, належного ОСОБА_4 .

ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП листом від 08.11.2023 року повідомив, що вбачаються цивільно-правові відносини, які вирішуються у судовому порядку.

30 січня 2024 року повторно, в порядку ст.214 КПК України, була подана заява до ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП ГУНП в Сумській області про внесення відомостей до ЄДРДР відносно ОСОБА_3 , яка пошкодила телефон марки ПОКО М5, належного ОСОБА_4

11 березня 2024 року ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області справа №579/419/24, зобов`язано відповідальних посадових осіб ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП протягом доби з дня проголошення ухвали внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄДРДР за змістом заяви ОСОБА_1 від 27.10.2023 року, зареєстрованої за №3582, з коротким викладом обставин.

Згідно довідки Алтинівського ліцею Кролевецької міської ради від 22.07.2024 року №01-28/173 вбачається, що ОСОБА_3 дійсно працює вчителем фізики і математики Алтинівського ліцею. ОСОБА_3 11 жовтня 2023 року перебувала на робочому місці (вела урок фізики у 8 класі), а ОСОБА_4 був присутнім на цьому уроці.

Згідно пояснювальної записки ОСОБА_3 від 19.12.2023 року остання не заперечувала щодо причетності до пошкодження мобільного телефону належного ОСОБА_4 11.10.2023 року та відшкодування шкоди у розмірі 7000 грн. за пошкоджений телефон.

Вказані обставини свідчать про вину та визнання вини ОСОБА_3 у пошкодженні мобільного телефону марки ПОКО-М5, 11 жовтня 2023 року в Алтинівському ліцеї Кролевецької міської ради, належного ОСОБА_4 .

Відповідно до товарного чеку на придбання мобільного телефону ПОКО-5М від 16.01.2023 року вартість вказаного телефону становить 7999 грн.

Вказаний мобільний телефону був придбаний за її, ОСОБА_1 , власні кошти.

Таким чином, в результаті протиправних дій ОСОБА_3 їй завдана матеріальна шкода у розмірі 8000 грн.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 22 ЦК особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ст. 1192 ЦК з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Як роз`яснила Велика Палата Верховного Суду в п. п. 6.56-6.58 постанови від 15.06.2021 року в справі № 904/5726/19 (провадження № 12-95гс20) у процесуальному законодавстві діє принцип «jura novit curia» («суд знає закони»), який полягає в тому, що: 1) суд знає право; 2) суд самостійно здійснює пошук правових норм щодо спору безвідносно до посилання сторін; 3) суд самостійно застосовує право до фактичних обставин спору (da mihi factum, dabo tibi jus). Активна роль суду в цивільному процесі проявляється, зокрема, у самостійній кваліфікації судом правової природи відносин між позивачем та відповідачем, виборі і застосуванні до спірних правовідносин відповідних норм права, повного і всебічного з`ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким чином, при вирішенні спору суд в межах своїх процесуальних функціональних повноважень та в межах позовних вимог встановлює зміст (правову природу, права та обов`язки ін.) правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин, та визначає правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин. Підсумок такої процесуальної діяльності суду знаходить своє відображення в судовому рішенні, зокрема в його мотивувальній й резолютивній частинах.

Отже, обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи з фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, покладено саме на суд, що є складовою класичного принципу «jura novit curia».

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК).

Частинами 1 та 3 ст.13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

У позасудовому порядку вона позбавлена можливості захистити свої права, а тому змушена звернутися до суду із даним позовом.

Просить суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь, ОСОБА_1 , матеріальну шкоду за пошкодження мобільного телефону марки ПОКО-М5, належного її сину ОСОБА_4 .

Відповідач відзив на позову заяву не подала.

Позивач та її представник в судовому засідання позов підтримали з підстав, викладених в позовній заяві.

Третя особа, яку в суді представляв законний представник ОСОБА_1 , позов підтримав.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнала. Однак згодна сплатити вартість ремонту в розмірі 2500 грн.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснила, що 11 жовтня 2023 року вчитель ОСОБА_3 в школі під час уроку розбила телефон її сина ОСОБА_4 , в ході з?ясування всіх обставин вчиненого в школі ОСОБА_3 повідомила, що відшкодує витрати, пізніше ОСОБА_3 погодилася відшкодувати ремонт в розмірі 2500 грн., на що вона не погодилася, оскільки в них є гарантія і чек . Потім ОСОБА_3 погодилася забрати телефон і відшкодувати його вартість. Пізніше ОСОБА_3 повідомила, щоб вони зверталися до суду.

Відповідач ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що є вчителем фізики Алтинівського ліцею Кролевецької міської ради , 11 жовтня 2023 року перед початком лабораторної роботи з учнями класу, в якому навчається і ОСОБА_4 , роз`яснила порядок її проведення та наголосила на тому, щоб учні телефонам не користувалися. Однак ОСОБА_4 чохол поклав на край столу , а телефон тримав в руках під партою. Вона підійшла до нього, взяла телефон та поклала на зошит учня, який лежав на парті . ОСОБА_4 взяв телефон, він був виключений та не включався, сказав ви попали на 3000 грн. та вийшов з класу. Згодна відшкодувати вартість ремонту телефону тільки через те, що останньою трималася за телефон , хоча вважає, що у учня були проблеми з телефоном, оскільки він знав ціну його ремонту . Пізніше один з учителів телефонував у майстерню, де повідомили, що вартість ремонту телефону по заміні модуля становить 2500 грн.

Третя особа ОСОБА_4 судовому засіданні пояснив, що 11 жовтня 2023 року перед лабораторною роботою він витягнув чохол, поклав на столі , а телефон тримав під партою , вимикав гру, вчитель ОСОБА_3 підійшла до нього, взяла телефон та кинула його на парту , він взяв телефон до рук, він був вимкнутий та не включався , на екрані була вертикальна полоса, зовні телефон 11 жовтня 2023 року був і в теперішній час є цілий , видимих пошкоджень не має. Він взяв телефон та вийшов з класу, сказав, що вчитель винна йому 3000 грн.

Суд, заслухавши пояснення сторін та їх додаткові пояснення, дослідивши наявні в справі докази, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За заявленими вимогами, ОСОБА_1 вимагає відшкодування від особи, на її думку винуватої в заподіянні шкоди.

Сторонами не оспорюється , що 11 жовтня 2023 року ОСОБА_3 під час лабораторної роботи в класі Алтинівського ліцею Кролевецької міської ради взяла до рук телефон РОСО-М5, яким користувався учень ОСОБА_4 .

За змістом позову та пояснень позивача власником телефону є позивач ОСОБА_1 .

Згідно товарного чеку від 16 січня 2023 року вартість мобільного телефону РОСО-М5 на день його придбання становить 7999 грн.(а.с.8)

Згідно пояснень ОСОБА_10 ОСОБА_3 перед лабораторною роботою взяла до рук мобільний телефон ОСОБА_4 та поклала його на парту (а.с. 10).

Згідно пояснень ОСОБА_3 вона перед лабораторною роботою взяла до рук мобільний телефон ОСОБА_4 який тримав його під партою , грав у гру і поклала його зошит на парті екраном вниз (а.с. 11).

11 березня 2024 року ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду Сумської області справа №579/419/24, зобов`язано відповідальних посадових осіб ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП протягом доби з дня проголошення ухвали внести відомості про кримінальне правопорушення до ЄДРДР за змістом заяви ОСОБА_1 від 27.10.2023 року, зареєстрованої за №3582, з коротким викладом обставин.(а.с.17)

Представник позивача пояснив , що кримінальне провадження слідчим ВП №1 (м.Кролевець) Конотопського РВП закрито.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідач до суду заяви по суті справи не подавала , і суд має обґрунтований сумнів щодо добровільності визнання нею обставин, оскільки в судовому засіданні відповідач неодноразово підтвердила, що взяла телефон до рук , поклала на парту, не кидала та не розбивала, тільки через це згодна відшкодувати вартість ремонту, а не вартість телефону.

Відповідач не розуміє , що таке реальна вартість втраченого майна, про що зазначено в позовній заяві.

Суд погоджується з тим , що відповідач визнала позов внаслідок помилки, що має істотне значення і приймає відмову сторони відповідача від визнання обставин, про які вона зазначала на початку судового засідання про визнання позову.

Реалізовуючи своє право на судовий захист, позивач посилається на вимоги ст.22 та ст. 1166 ЦК України, яка регулює порядок відповідальності за завдану майнову шкоду та ч. 2 ст. 1192 ЦК України . Так, згідно ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами) шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Таким чином, для покладення відповідальності на заподіювача майнової шкоди необхідна сукупність таких обов`язкових умов: а) наявність шкоди; б) протиправність дій заподіювача шкоди; в) причинний зв`язок між протиправною поведінкою заподіювача і шкодою; г) вина в заподіянні шкоди, тобто деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди. Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.

З наведеного вбачається, що для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти: неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії; наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого та (або) позбавлення його особистого нематеріального права (життя, здоров`я тощо); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди; вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Тобто, для всіх випадків відшкодування шкоди (якщо інше не передбачено законом), законодавець визначає обов`язкову наявність чотирьох підстав, а саме: наявність шкоди; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина.

Відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Сторонам, зокрема позивачу, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані йому законом, в тому числі надати докази.

Суди у цивільних справах не оцінюють професійність, якість чи своєчасність правової допомоги, яка перешкодила особі, якій вона надається, отримати ефективний доступ до суду (див. ухвалу Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15.02.2023 у справі № 554/4001/17, провадження № 61-20093ск21).

Матеріали справи не містять доказів та й доводів, які б свідчили про наявність перешкод для ОСОБА_1 щодо професійності, якості чи своєчасності правової допомоги.

Позивач користувалася правовою допомогою.

На позивача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести в суді ті обставини, на які він посилається, як на підставу своїх позовних вимог. Тобто, відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України позивач повинен був довести за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, зазначені ним обставини.

Однак позивачем не надано суду доказів на підтвердження своїх вимог, зокрема не доведено протиправність поведінки відповідача як заподіювача шкоди 11 жовтня 2023 року під час лабораторної роботи в класі Алтинівського ліцею Кролевецької міської ради.

Відповідач не знала та не могла передбачити настання шкідливих наслідків своїх дій взяла в руки телефон та поклала його на зошит на парті , зокрема, не могла передбачити, що від цього може бути пошкоджений телефон.

Будь-які докази протиправності поведінки відповідача 11 жовтня 2023 року під час лабораторної роботи в класі Алтинівського ліцею Кролевецької міської ради та її вина в заподіянні позивачу майнової шкоди в розмірі 8000 грн., яка полягає у матеріальній шкоді саме за пошкодження мобільного телефону в матеріалах справи відсутні і судом таких не встановлено.

Позивачем не надано доказів наявності шкоди; протиправної поведінки заподіювача шкоди; причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вини.

Крім того, слід також зазначити, що позивач та третя особа в судовому засіданні пояснили, що телефон цілий без видимих зовнішніх пошкоджень , після ввімкнення на екрані вертикальна полоса , телефон не працює, в судовому засіданні сторона позивача продемонструвала мобільний телефон РОСО-м5, без демонстрації зображення на екрані.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивач в судовому засіданні пояснила, що до сервісного центру вона не зверталась , звертатись не бажає, експертизу проводити не бажає, тобто не довела наявність реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Позивачем не надано доказів того , що мобільний телефон РОСО-м5 знищено , чи телефон не підлягає ремонту , чи телефон не можливо використовувати за призначенням.

Крім того позивач за змістом позову просить стягнути матеріальну шкоду за пошкодження мобільного телефону , при цьому не зазначає розмір реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі та доказів які це підтверджують.

Позивач за змістом позову просить стягнути матеріальну шкоду за пошкодження мобільного телефону, а не за його знищення, втрату , чи не можливість використання за призначенням.

Позивач в прохальній частині позовної заяви взагалі не зазначає розмір стягнення.

Суд вважає, що наявність шкоди, протиправної поведінки заподіювача шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача, вини має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що в позові ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди необхідно відмовити в повному обсязі за недоведеністю.

Суд не знаходить підстав для задоволення позову.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява №4909/04, від 10 лютого 2010 року).

Згідно п.2 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача, які фактично нею понесені.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст.15, 16, 22, 1166 ЦК України, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 19, 76-82, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України,-

у х в а л и в:

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 , третя особа ОСОБА_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 , про відшкодування шкоди.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст.273 ЦПК України.

Повне рішення суду складено 9 грудня 2024 року.

Суддя О. В. Моргун