Провадження № 2-о/161/510/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2024 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

присяжних Приступи П.І.,

Процик В.І.,

за участю секретаря судового засідання Камінського Ю.В.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

особи у відношенні якої

подано заяву ОСОБА_2 ,

адвоката особи у відношенні якої

подано заяву ОСОБА_3

прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 в м. Луцьк цивільну справу № 161/14773/24 за заявою лікаря-психіатра відділення №10 КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Вахна Сергія Олександровича про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку,

В С Т А Н О В И В :

05 серпня 2024 року Лікар-психіатр відділення №10 КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Вахно Сергій Олександрович звернувся до суду з вказаною заявою. Просить суд задовольнити заяву про госпіталізацію до КП «ВОПЛ м. Луцька» в примусовому порядку ОСОБА_2 з підстав, викладених в заяві.

Заявник в судовому засіданні підтримав подану заяву з підстав у ній викладених, просив заяву задовольнити. Також суду пояснив, що ОСОБА_2 була доставлена до ВОПЛ міста Луцька в супроводі поліції, її брата та чоловіка з ними не було. В подальшому була оглянута черговим лікарем, на думку якого в останньої були наявні ознаки психічного захворювання. Підставою для поміщення ОСОБА_2 до закладу з надання психіатричної допомоги були заяви її брата та чоловіка, доказів на підтвердження обставин, викладених в заявах взагалі не було надано. Також визнав, що при складанні заяви про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку він керувався лише голослівними заявами.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що заява не підлягає до задоволення та заперечив щодо наявності підстав, які могли б обумовити госпіталізацію ОСОБА_2 у примусовому порядку та тримання її протягом 3 днів в закладі охорони здоров`я за відсутності рішення суду та підстав для цього.

Адвокат особи, у відношенні якої подано заяву в судовому засіданні вважав, що заява не підлягає до задоволення, просив відмовити в задоволенні заяви. Суду пояснив, що відсутня жодна з підстав, передбачених Законом України «Про психіатричну допомогу» для госпіталізації ОСОБА_2 до закладу з надання психіатричної допомоги в примусовому порядку.

Особа, у відношенні якої подано заяву в судовому засіданні суду пояснила, що взагалі відсутні обставини, викладені в заяві, її обмовляють. В день госпіталізації вона перебувала вдома, в неї виникла сварка, скандал з чоловіком. Потім з`явився брат, який завдав їй тілесних ушкоджень кинув об землю з висоти його росту та обіцяв закрити в підвалі та «помістити в псіхушку». Єдине, що вона вчинила під час сварки розбила посуд. Вважає, що не підлягає примусовому лікуванню.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 341 ЦПК України справа за заявою про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку, про припинення надання амбулаторної психіатричної допомоги або про госпіталізацію у примусовому порядку розглядається за присутності особи, стосовно якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку, з обов`язковою участю прокурора, лікаря-психіатра, представника закладу з надання психіатричної допомоги, який подав заяву, адвоката чи законного представника особи, стосовно якої розглядається питання, пов`язане з наданням психіатричної допомоги.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про психіатричну допомогу»Психіатрична допомога надається на основі принципів законності, гуманності, додержання прав людини і громадянина, добровільності, доступності та відповідно до сучасного рівня наукових знань, необхідності й достатності заходів лікування, медичної, психологічної та соціальної реабілітації, надання освітніх, соціальних послуг.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року N 1489-III особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона:

вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або

неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

02 серпня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була доставлена до КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» з місця проживання за адресою АДРЕСА_1 з попереднім діагнозом «гострий психічний розлад» (а.с. 5). Доставлена о 20.53 годин 02 серпня 2024 року за викликом № 423, прийнятим о 19.47 годин. Доставлена в супроводі 102 (поліції).

05 серпня 2024 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була оглянута комісією лікарів-психіатрів КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради.

Відповідно до висновку комісії лікарів-психіатрів № 8755/2-06.24 від 05 серпня 2024 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 страждає на тяжкий психічний розлад «гострий поліморфний психотичний розлад без симптомів шизофренії, афективно-параноїдний синдром з емоційно-вольовою нестійкістю», внаслідок чого вона вчиняє та виявляє реальні наміри вчиняти дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї та оточуючих. Потребує лікування в стаціонарних умовах в примусовому порядку (а.с. 2). При цьому, суд звертає увагу, що у вказаному висновку зазначені завідомо неправдиві відомості щодо доставлення ОСОБА_2 до КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Волинської обласної ради в супроводі чоловіка ОСОБА_5 та брата ОСОБА_6 , оскільки остання була доставлена виключно в супроводі працівників поліції.

При цьому, суд звертає особливу увагу на наступні обставини, достовірно встановлені судом в ході розгляду заяви по суті.

Судом достовірно встановлено, що єдиними документами, якими Лікар-психіатр відділення №10 КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» ОСОБА_1 обґрунтовує наявність підстав, передбачених ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с. 3-4).

Із дійсного змісту вищевказаних документів достовірно вбачається, що ОСОБА_2 вчинялися наступні дії, які на думку заявника, можуть бути розцінені як такі, що являють собою безпосередню небезпеку для оточуючих, а саме:

-Має манію переслідування;

-Сварилася з сусідами;

-Викидає все з хати;

-Погрожує заявникам і дітям;

-Кидалася скляним посудом;

-Накидала в туалет мотлоху;

-Відірвала пломбу газового лічильника;

-Світила вночі ліхтарем;

-Викликала швидку;

-Погрожувала сусідам;

-Постійно вмикала воду;

-Закривала двері в будинок, через що чоловік з дочкою мусили ночувати в іншому місці;

-Махає руками.

Суд звертає особливу увагу, що суду взагалі не надано належних відомостей щодо погроз з боку ОСОБА_2 , про які зазначено в заяві ОСОБА_5 та ОСОБА_6 суду невідомий їх зміст, контекст, внаслідок чого суд позбавлений можливості надати оцінку вказаним обставинам, оцінити їх обсяг, реальність та визначити їх реальність.

Всі інші діяння ОСОБА_2 є суто побутовими, та викладені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у формі оціночних суджень, що унеможливлює їх об`єктивну оцінку.

Також суд звертає увагу, що комісія лікарів-психіатрів під час огляду ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (та будь-якої іншої особи) не наділена повноваженнями щодо визначення дій особи дій як таких, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих саме за відсутності належних, достатніх, достовірних, та допустимих доказів.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» дії, що являють собою безпосередню небезпеку для особи та оточуючих або намір вчинити такі дії повинні бути реальними, без будь-яких натяків на ймовірність або абстрактність.

Однак, комісія лікарів-психіатрів в складі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 дійшли висновку про наявність з боку ОСОБА_2 дій, які являють безпосередню небезпеку для неї та оточуючих та намір вчинити такі дії виключно з двох заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які таких відомостей взагалі не містять.

Висновок комісії лікарів-психіатрів № 8755/2-06.24 від 05 серпня 2024 року не містить жодного посилання на реальні дії або намір вчинити дії, які являють собою безпосередню небезпеку для ОСОБА_2 та оточуючих.

Також в судовому засіданні встановлено, і це визнано безпосередньо лікарем-психіатром відділення №10 КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» ОСОБА_1 , що ним не надано жодної уваги поясненням ОСОБА_9 щодо нанесення їй тілесних ушкоджень з боку ОСОБА_6 , які передували госпіталізації, самі тілесні ушкодження не зафіксовані, хоча були фізично наявні, та не повідомлено правоохоронні органи про зазначені обставини.

Також суд звертає увагу, що до матеріалів справи не долучено акт огляду ОСОБА_2 саме черговим лікарем ОСОБА_10 , яким і було прийнято рішення про госпіталізацію останньої.

Внаслідок протиправної діяльності лікарів КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , ОСОБА_2 була без будь-яких на те підстав госпіталізована до КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» на період з 02 серпня 2024 року по 06 серпня 2024 року, та отримувала лікування.

Таким чином, суд приходить до висновку, що незважаючи на наявність конфліктної поведінки ОСОБА_2 , взагалі відсутні належні, достовірні, та допустимі докази, що вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Такі відомості, які були покладені комісією лікарів-психіатрів в основу висновку до висновку № 8755/2-06.24 від 05 серпня 2024 року року були встановлені з голослівних заяв, та взагалі не підтверджені належним чином.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що взагалі відсутні належні, достовірні, та допустимі докази, що ОСОБА_2 вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. За таких умов суду неможливо дійти висновку, що ОСОБА_2 потребує госпіталізації до психіатричного стаціонару в примусовому порядку. А тому з таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись Законом України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 341, 342 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити лікарю-психіатру відділення №10 КП «Волинська обласна психіатрична лікарня м. Луцька» Вахно Сергію Олександровичу в задоволенні заяви про госпіталізацію ОСОБА_2 до психіатричного закладу в примусовому порядку

Рішення суду підлягає до негайного виконання. Оскарження рішення суду не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення в повному об`ємі складено

19 серпня 2024 року.

Суддя В.В. Ковтуненко

Присяжні П.І. Приступа

В.І. Процик