Справа № 459/1659/22
Провадження № 2/459/260/2022
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(додаткове)

09 грудня 2024 року Червоноградський міський суд Львівської області в складі: головуючого судді Мельникович М. В., з участю секретаря судового засідання Горощук А. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Шептицькому заяву представника позивачки ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, пені в розмірі 1% від несплаченої суми аліментів та штрафу в розмірі 50% від розміру аліментів

УСТАНОВИВ:

В провадженні Червоноградського міського суду Львівської області перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, пені в розмірі 1% від несплаченої суми аліментів та штрафу в розмірі 50% від розміру аліментів.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.11.2024 позовні вимоги було задоволено частково та вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість по аліментах на утримання дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за період з 01 квітня 2022 року по 30 вересня 2022 року в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень. Крім цього, стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 758 (сімсот п`ятдесят вісім) гривень 31 копійка. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

22.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» надійшла заява від представника позивачки про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить стягнути з відповідача в користь позивачки понесені судові витрати на правову допомогу в розмірі 19 474 гривень.

В обґрунтування заяви представник позивачки зазначила, що 10.05.2022 року між адвокатом Деркач Мариною Анатоліївною та клієнтом ОСОБА_2 було укладено Договір про надання правової допомоги №10/05/22. Згодом, 27.06.2022 року між сторонами зазначеного договору укладено Додаткову угоду №1 до Договору №10/05/22 про надання правової допомоги від 10.05.2022 року. Разом із тим, на виконання вимог п.2.2. Додаткової угоди №1 від 27.06.2022 року сторонами 15.11.2024 року між вказаними сторонами було підписано додаток до вищевказаної Додаткової угоди до Договору №10/05/22 про надання правової допомоги від 10.05.2022 року, яким погоджено вартість послуг адвоката. Також представник позивача звернула увагу на те, що у позовній заяві про стягнення аліментів, пені в розмірі 1 % від несплаченої суми аліментів та штрафу у розмірі 50 % від розміру аліментів також був наданий попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат у розмірі 10 000 (десять тисяч гривень), які позивач планувала понести у зв`язку з розглядом даної цивільної справи №459/1659/22. Разом із тим, представник наголосила, що за умовами Договору №10/05/22 про надання правової допомоги від 10.05.2022 року та Додаткової угоди №1 від 27.06.2022 року виплата гонорару здійснюється у порядку післяплати. Крім цього, при зверненні з позовом неможливо було передбачити повний обсяг правової допомоги, яка буде отримана позивачем до моменту завершення відповідного провадження. А відтак, подання до суду документів, які свідчать про понесені витрати разом із позовною заявою або до закінчення провадження у даній справі, не було неможливим. Відтак, враховуючи зазначені норми законодавства, просила заяву задовольнити у повному обсязі.

03.12.2024 представник відповідача подав заперечення, у яких просив суму витрат на надання професійної правничої допомоги адвокатом позивачу по цивільній справі №459/1659/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів зменшити до 3 000,00 грн. Представник відповідача вважає витрати завищеними, оскільки надані послуги не відповідають критерію необхідності та обґрунтованості, виходячи з того, що дана справа розглянута в спрощеному порядку, а відтак був незначний обсяг матеріалів цивільної справи та незначна тривалість та інтенсивність судових засідань. Наголосив на тому, що ні в договорі про надання правової допомоги, ні в додатках та додаткових угодах не визначено умов щодо обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом. Зауважив, що в позовній заяві у даній справі позивачем було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач очікує понести в зв`язку із розглядом справи в розмірі 10 000,00 грн. Водночас, як вбачається з матеріалів даної цивільної справи, позов складено та підписано виключно позивачкою особисто, а відомостей про те, що відповідні процесуальні документи складено представником позивачки матеріали справи не містять. Окрім того, представник позивача вступила в справу значно пізніше, вже після відкриття провадження у даній цивільній справі. Також представник відповідача просив суд врахувати майновий стан відповідача, перебування на утриманні відповідача непрацездатної матері та припинення здійснення відповідачем підприємницької діяльності. Відтак, враховуючи норми законодавства, представник просить зменшити витрати на надання професійної правничої допомоги адвокатом позивачки.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, суд не вирішив питання про судові витрати.

Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Присутність сторін при винесенні додаткового рішення не є обов`язковою (ч. 4 ст.270 ЦПК України). Додаткове рішення ухвалюється в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про винесення додаткового рішення.

03.12.2024 сторони у судове засідання не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, підтвердження чого міститься в матеріалах справи.

У відповідності до ст. 247 ЦПК України у разі неявки учасників у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали цивільної справи та матеріали заяви, суд дійшов до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 14.11.2024, ухваленим у цивільній справі №459/1659/22 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, пені в розмірі 1% від несплаченої суми аліментів та штрафу в розмірі 50% від розміру аліментів, позовні вимоги було задоволено частково, вирішено стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 заборгованість по аліментах на утримання дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за період з 01 квітня 2022 року по 30 вересня 2022 року в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень та неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів в сумі 70 000 (сімдесят тисяч) гривень. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 758 (сімсот п`ятдесят вісім) гривень 31 копійка. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Даним рішення суду не вирішувалося питання щодо стягнення витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

22.11.2024 представник позивачки через систему «Електронний суд» звернулась із заявою про стягнення судових витрат із відповідача про що свідчить відмітка про те, що документ сформований в системі «Електронний суд» 22.11.2024.

Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України та ст. 254 ЦК України якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Відтак, представник позивачки звернулася до суду із вищевказаною заявою у встановлений процесуальним законом п`ятиденний строк.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідно до ч. 1 та п. 1, 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі і витрати на професійну правничу допомогу та пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті137та частина восьма статті 141 ЦПК України).

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18).

Статтею 137 ЦПК України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст 137 ЦПК України).

Відповідно до ч. 6 ст 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента в судовому процесі сторонам необхідно надати суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Представником позивачки на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до суду надано договір про надання правової допомоги №10/05/2022 від 10.05.2022 укладений між ОСОБА_2 та адвокатом Деркач М. А., копію ордеру серії АІ №1293281 від 18.10.2022, додаткову угоду №1 від 27.06.2022 року до договору про надання правової допомоги № 10/05/22 від 10.05.2022, додаток від 15.11.2024 року до Додаткової угоди №1 від 27.06.2022 року до Договору №10/05/22, акт про надання правової допомоги від 18.11.2024, звіт адвоката про надання правової допомоги відповідно до Угоди №1 від 27.06.2022 року до Договору №10/05/22.

Згідно детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, в межах справи адвокат Деркач М. А. надала клієнту ОСОБА_2 юридичні послуги у справі на суму 19 474 грн., яка включає в себе: вивчення та аналізування документів, наданих клієнтом по суті спору, проведення консультацій з клієнтом з питань, що стосуються суті спору, предмету доказування, наявності та пошуку необхідних доказів, визначення та узгодження правової позиції клієнта у спорі, способу та тактики захисту інтересів клієнта; складання, підготовка до подання позовної заяви; виготовлення копій процесуальних документів для надання суду та відповідачу з використанням власної офісної техніки:позовної заяви з додатками у справі; компенсація витрат на відправку поштової кореспонденції: 1) позовної заяви Відповідачу, 2) заяви про збільшення розміру позовних вимог; 3) заяви про долучення документів до матеріалів справи від 22.03.2023: 4) заяви про вирішення питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог; 5) клопотання про поновлення провадження в цивільній справі; складання, підготовка до подання та подання до суду першої інстанції заяви про збільшення розміру позовних вимог та розрахунку заборгованості від 19.10.2022 року; складання, підготовка до подання та подання до суду заперечення проти клопотання про зупинення провадження у справі від 28.02.2023 року; представництво інтересів клієнта в Червоноградському міському суді Львівської області в судових засіданнях: 28.02.2023, 09.03.2023,24.03.2023, 24.10.2024, 14.11.2024; складання, підготовка до подання та подання до суду заяви про долучення документів до матеріалів справи від 22.03.2023; складання, підготовка до подання та подання до суду заперечення проти клопотання про зупинення провадження у цивільній справі від 04.04.2023 року; складення та направлення до військової частини НОМЕР_1 адвокатського запиту від 19.06.2024, вивчення та аналіз відповіді на адвокатський запит від 27.06.2024 р., вих. №1647/2783; складення та направлення до військової частини НОМЕР_2 адвокатського запиту від 14.08.2024; вивчення та аналіз відповіді на адвокатський запит від військової частини НОМЕР_2 від 29.08.2024 р., вих. №3508; складання, підготовка до подання та подання до суду заяви про поновлення провадження у справі у зв`язку із звільненням відповідача із військової служби у запас від 04.09.2024. Загальна вартість наданих послуг становить 19 474, 00 грн ( т. 2 а. с. 224-225).

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно частини 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.

Частиною 1 статті 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до п. 9 ст. 139 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат, які підлягають розподілу між сторонами.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Таких висновків також дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові по справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020 при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Суд вважає, що надані документи є належними та допустимими доказами, які підтверджують факт понесення позивачкою витрат, що пов`язані з наданою правничою допомогою адвокатом, матеріалами справи доведено, що загальний розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу складає 19 474,00 гривень.

Відшкодування витрат на правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються, і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та є не співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг (постанови Верховного Суду від 02 жовтня 2019 року у справі № 211/3113/16-ц (провадження № 61-299св17), від 06 листопада 2020 року у справі № 760/11145/18 (провадження № 61-6486св19)).

У постановах від 19 лютого 2022 року у справі № 755/9215/15-ц та від 05 липня 2023 року у справі № 911/3312/21 Велика Палата Верховного Суду виснувала, що під час визначення суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та потрібності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін.

Суд вважає, що витрати в сумі 19 474,00 грн є не співмірними із складністю справи та наданим адвокатом обсягом послуг, а обсяг і складність складених процесуальних документів не є значними. Відтак, враховуючи заяву представника відповідача про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, а також враховуючи той факт, що позов задоволено частково, із врахуванням принципу співмірності та розумності судових витрат, критерію реальності адвокатських витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин даної справи, її складності та результатів розгляду такої та суд приходить до переконання, що обґрунтованим розміром витрат на професійну правничу допомогу є сума у розмірі 10 000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява представника позивачки в цій частині підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265, 268, 270, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, пені в розмірі 1% від несплаченої суми аліментів та штрафу в розмірі 50% від розміру аліментів.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень.

В решті вимог - відмовити.

Додаткове рішення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне додаткове рішення складено 09.12.2024.

Відомості про учасників у справі:

Позивачка: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя: М. В. Мельникович