Провадження № 22-ц/824/4664/202 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(у порядку письмового провадження)

29 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: судді-доповідача Мельника Я.С., суддів Матвієнко Ю.О. та Гуля В.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року у справі за позовом Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2021 року КП ВО Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» звернулось до суду із вказаним позовом, який обґрунтовувало тим, що за адресою: АДРЕСА_1 КП «Київтеплоенерго», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго», здійснює надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води до вказаного помешкання, яке належить відповідачам на праві власності, проте відповідачі не здійснюють оплату за надані послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, внаслідок чого станом на 14.09.2023 утворилась заборгованість в загальному розмірі 40 581 грн. 61 коп.

Оскільки відповідачі у добровільному порядку заборгованість не сплачують, позивач вимушений був звернутись до суду з даним позовом за захистом свого порушеного права.

На підставі вищевикладеного, просило суд, з урахуванням уточнених вимог, стягнути з відповідачів заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 5 217 грн. 39 коп.; заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 1 593 грн. 69 коп.; заборгованість за спожиті з 01.05.2018 послуги з централізованого опалення в розмірі 33 770 грн. 53 коп.; витрати пов`язані з отриманням довідки в розмірі 33,00 грн. з ДРРП та судовий збір в розмірі 2 270,00 грн.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із цим рішенням, КП виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на те, що місцевий суд не врахував, що у зв`язку з запровадженням в Україні карантину, встановленого з метою запобігання поширенню Covid 19, строк позовної давності продовжено на строк дії карантину, а відтак вказує на наявність підстав для стягнення з відповідачів заборгованості за спожиті послуги до 01 травня 2018 року.

Крім цього, вказує, що судом першої інстанції не враховано, що відповідач показників квартирних засобів обліку води до виконавця послуг не надавав. Разом з тим, після подання позовної заяви відповідачем були передані показники лічильників виконавцю послуг, та на підставі отриманих показників було здійснено перерахунок заборгованості за період з 01 травня 2018 року та зменшено розмір заборгованості на 89 101,91 грн.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказує, що надав суду першої інстанції фотографії засобів обліку гарячого водопостачання, з яких вбачається що у нього відсутня заборгованість за гаряче водопостачання, а тому вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, та просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи та вивчивши доводи і вимоги апеляційної скарги, вважає необхідним задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин, апеляційний розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи і у такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач пропустив строк позовної давності для звернення з позовом про стягнення заборгованості за період до 01.05.2018, разом з тим, згідно копій квитанцій наданих відповідачем заборгованість за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з 01.05.2018 перед позивачем відсутня.

Однак, колегія суддів не може повністю погодитися з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачі, є власниками квартири АДРЕСА_1 .

КП «Київтеплоенерго», яке є правонаступником ПАТ «Київенерго», визначено обов`язковим виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання для житлових будинків комунальної форми власності згідно Закону України № 1198-VІІ від 10.04.2014 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії» з 01.07.2014 року.

11.10.2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП «Київтеплоенерго» укладено договір про відступлення права вимоги (цесії) №602-18, відповідно до якого ПАТ «Київенерго» відступило, а КП «Київтеплоенерго» набуло права грошової вимоги до боржника з оплати спожитих до 01.05.2018 послуг з централізованого опалення та/або гарячого водопостачання станом на 01.08.2018 з урахуванням оплат, що отримані кредитором за період 01.08.2018 року до дати укладення цього договору.

Перелік договорів (особових рахунків), споживачів та сум грошових зобов`язань (основний борг), право вимоги яких відступається за цим договором, зазначається у Додатку № 1 та Додатку № 2 до цього договору.

Відповідно до додатку № 1 та/або додатку № 2 до Договору цесії позивач набув право вимоги заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та/або централізованого постачання гарячої води за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до додатку 1 до вказаного договору, зокрема було відступлено право вимоги за особовим рахунком № НОМЕР_1 в сумі 6 811,08 грн. (а.с.11-12 т.1).

За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 року № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам.

Відтак з 01.05.2018 року надання послуг з центрального опалення та постачання гарячої води здійснює КП «Київтеплоенерго».

Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідачів за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання до 01.05.2018 становить в загальному розмірі 6 811,08 грн (а.с.226 т.1).

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, заборгованість відповідачів за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання з 01.11.2018 по 31.05.2021 станом на 01.06.2021 становить 139 411 грн. 91 коп., що складається з заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 130 770,81 грн та заборгованості за спожиті послуги з гарячого водопостачання у розмірі 8 641,10 (а.с.9-10 т.1)

Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами (пункт 2 частини першої статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).

З матеріалів справи вбачається, що відповідачу надавалися житлово-комунальні послуги, від даних послуг споживач не відмовлявся та продовжував їх фактично споживати, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини.

Відповідно до положень статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.

Такому праву прямо відповідає визначений у пункті 5 частини третьої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №755/14208/17-ц (провадження № 61-6040св19), постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, з яким також погодилася Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 вересня 2018 року у справі № 751/3840/15-ц (провадження № 14-280цс18).

Відповідно до п. 11 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодних та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - Правила) у разі встановлення будинкових засобів обліку води у багатоквартирному будинку, де окремі квартири обладнані квартирними засобами обліку, споживач, який не має квартирних засобів обліку, оплачує послуги згідно з показаннями будинкових засобів обліку, не враховуючи витрати води виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат води за показаннями усіх квартирних засобів обліку. Різниця розподіляється між споживачами, які не мають квартирних засобів обліку, пропорційно кількості мешканців квартири в разі відсутності витоків із загально будинкової мережі, що підтверджується актом обстеження, який складається виконавцем у присутності не менш як двох мешканців будинку.

Згідно з п. 21 Правил, у разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання, з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв. метр (куб. метр) опалювальної площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення (радіаторів) згідно з законодавством.

Відповідно до п. 18 Правил, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Згідно з п. 30 Правил, споживач зобов`язаний: 1) оплачувати послуги в установлені договором строки; 2) забезпечувати доступ до мережі, арматури, квартирних засобів обліку, розподільчих систем представника виконавця за наявності в нього відповідного посвідчення: для ліквідації аварій - цілодобово; для встановлення і заміни санітарно-технічного та інженерного обладнання, проведення технічного і профілактичного огляду, зняття контрольних показників квартирних засобів обліку - згідно з умовами договору; 3) дотримуватися вимог нормативно-правових актів у сфері житлово-комунальних послуг; 4) забезпечувати цілісність квартирних засобів обліку та не втручатися в їх роботу; 5) у разі несвоєчасного внесення плати за послуги сплачувати пеню у встановлених законом та договором розмірі; 6) виконувати інші обов`язки відповідно до законодавства.

Згідно із ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частин першої, п`ятої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що відповідач подав до суду першої інстанції заяву про застосування строків позовної давності.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.4 ст.267 ЦК України).

Європейський суд з прав людини юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (п.1 ст.32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (п. 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п.51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»).

За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України). За зобов`язаннями із визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України).

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку про те, що початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. У разі неналежного виконання зобов`язань, позовна давність за вимогами кредитора про стягнення грошових коштів має обчислюватися з моменту настання строку виконання зобов`язання у повному обсязі, а за періодичними платежами з моменту несплати окремого платежу.

Як зазначалося вище, у відповідача наявний обов`язок проводити оплату вартості спожитих комунальних послуг щомісяця, а відтак строк позовної давності починає перебіг з моменту несплати кожного окремого платежу.

Судом першої інстанції зроблено висновок, що за період з липня 2015 по травень 2018 року позивач пропустив строк звернення до суду, а тому в цій частині позовних вимог суд відмовив у зв`язку зі спливом позовної давності, позаяк КП «Київтеплоенерго» звернулось до суду з вказаним позовом у липні 2021 року.

Проте, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо застосування позовної давності до усіх позовних вимог про стягнення заборгованості за спожиті послуги до 01.05.2018, оскільки місцевим судом не враховано, що Постановою КМУ від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" було установлено з 12.03.2020 на всій території України карантин.

Разом з цим, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантів у зв`язку з поширення корона вірусної хвороби (Covid 19)» №540-IX від 30.03.2020 розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України доповнено п. 12 такого змісту: «під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Таким чином, у даному випадку, колегія суддів вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду за вимогами про стягнення заборгованості за період з липня 2015 року по березень 2017 року, а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити у зв`язку зі спливом позовної давності.

Згідно з розрахунком позивача, заборгованість відповідачів за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання до 01.05.2018 становить в загальному розмірі 6 811,08 грн, що складається з заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 5 217,39 грн та заборгованості за спожиті послуги з гарячого водопостачання у розмірі 1 593,69 грн (а.с.226 т.1).

Разом з тим, виходячи з вимог вищенаведених норм, КП «Київтеплоенерго», в межах строку позовної давності, має право на стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води за період з липня 2017 року по 01 травня 2018 року, у розмірі 5 974,65 грн, що складається з заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 4 380,96 грн (5 217,39 грн - 836,43 грн) та заборгованості за спожиті послуги з гарячого водопостачання у розмірі 1 593,69 грн (1 593,69 грн - 0,00 грн).

Згідно розрахунку заборгованості за послуги з центрального опалення та постачання гарячої води, заборгованість відповідачів станом на 01.06.2021 за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.11.2018 по 31.05.2021 становить 139 411 грн. 91 коп., що складається з заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 130 770,81 грн та заборгованості за спожиті послуги з гарячого водопостачання у розмірі 8 641,10 (а.с.9-10 т.1)

Після подання позовної заяви, відповідачами було передано показники лічильників виконавцю послуг, на підставі яких було проведено перерахунок заборгованості, таким чином, станом на 11.04.2023 розмір заборгованості по квартирі АДРЕСА_1 за спожиті послуги з централізованого опалення, з урахуванням коригувань на суму 89 101,91 грн та часткового погашення відповідачами заборгованості на суму 5 960,05 грн, становить 35 708,85 грн та розмір заборгованості за спожиті послуги з гарячого водопостачання, з урахуванням коригувань на суму 8 641,10 грн, становить 0,00 грн., що підтверджується довідкою №30100 від 10.04.2023 (а.с. 157 т.1).

Крім цього, відповідачем було сплачено заборгованість за послуги з централізованого опалення місць загального користування за період з 01.10.2019 по 31.05.2021 у розмірі 1 938,32 грн (а.с.44 т.2), внаслідок чого станом на 14.09.2023 розмір заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення, становить 33 770,53 грн (а.с.54 т.2).

Вказаний розрахунок містить повний і чіткий розмір нарахувань за кожен місяць за послугу з централізованого постачання гарячої води, дієві тарифи встановлені на послугу та суми коштів, які сплачувалися відповідачем за вказану послугу.

Доводів на спростування правильності розрахунку, відповідачем не наведено, доказів на підтвердження оплати послуг у вказаний період, які б не були відображені у наданому позивачем розрахунку, також не надано.

Колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції про відсутність у відповідача заборгованості за вказаний період, що підтверджується копіями квитанцій є помилковими, оскільки з вказаних квитанцій вбачається, що відповідачем було передано показники лічильників та частково погашено заборгованість під час розгляду справи в суді першої інстанції, та позивачем здійснено перерахунок заборгованості, з урахуванням коригувань на підставі наданих показників лічильників та часткового погашення відповідачами заборгованості.

Доказів на підтвердження оплати заборгованості за спожиті послугу, які б не були враховані позивачем у наданому ним розрахунку, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги частково заслуговують на увагу, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, не доведенням обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими та невідповідності висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з ухваленням нового судового рішення про стягнення з відповідачів на користь позивача:

- заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання до 01.05.2018 в загальному розмірі 5 974,65 грн, що складається з заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення у розмірі 4 380,96 грн та заборгованості за спожиті послуги з гарячого водопостачання у розмірі 1 593,69 грн;

- заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2018 по 31.05.2021 у розмірі 33 770 грн. 53 коп.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку із скасуванням рішення і частковим задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, апеляційний суд покладає на відповідачів сплачений позивачем судовий збір за подачу позову та апеляційної скарги, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (27,18%), у розмірі 514,15 (1 542,46 грн / 3) грн.

Керуючись ст. ст. 374, 376 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 вересня 2023 року скасувати та ухвалити по справі нове судове рішення, яким позов Комунального підприємства виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго» задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» () заборгованість за спожиті до 01.05.2018 послуги з централізованого опалення у розмірі 4 380,96 грн; за спожиті до 01.05.2018 послуги з гарячого водопостачання у розмірі 1 593,69 грн; за спожиті послуги з централізованого опалення за період з 01.11.2018 по 31.05.2021 у розмірі 33 770,53 грн., а всього 39 745 (тридцять дев`ять тисяч сімсот сорок п`ять) гривень 18 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» () судовий збір у розмірі 514 (п`ятсот чотирнадцять) гривень 15 копійок з кожного.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач: Судді: