Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/341/24

Провадження № 2/943/529/2024

19 серпня 2024 року м. Буськ Львівська область

Буський районний суд Львівської області

в складі: головуючого-судді Шендрікова Г. О.

за участю секретаря судового засідання Ладиги С.В.

без участі сторін

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у м. Буську без фіксації технічним засобом цивільну справу за позовом представника позивача адвоката Коченаш Ю.К., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Буська міська рада про визнання права власності на спадкове майно,

в с т а н о в и в :

представник позивача адвокат Коченаш Ю.К., яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася до суду з повною заявою до ОСОБА_2 , третя особа: Буська міська рада, в якій просить визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом, як за спадкоємцем другої черги після смерті його брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_3 , який мешкав на території російської Федерації. Після смерті брата залишилася спадщина, а саме: житловий будинок з погосподарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після смерті брата є він та відповідачка по справі їх рідна сестра ОСОБА_2 .. Просить визнати право власності на житловий будинок за позивачем.

Позивач та його представник в підготовче судове засідання не прибули, належно та вчасно були повідомлені про день, час, місце розгляду справи. До матеріалів справи представник позивача адвокат Коченаш Ю.К. додала заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують повністю, просять позов задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче судове засідання не з`явилася, направила суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутності, позов визнає повністю та просить його задоволити.

Третя особа: Буська міська рада явку свого повноважного представника суду не забезпечив, направив суду заяву, в якій просить слухати справу у відсутності свого представника, позовних вимог не заперечила.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке визнання відповідає вимогам чинного законодавства, інтересам сторін по справі, в свою чергу, не суперечить правам та інтересам інших осіб.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом ЗАГС 30 листопада 2017 року підтверджено, що брат позивача ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис № 214.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 01.10.2022 року Буським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золочівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Львів) убачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого повторно 23.06.2023 року убачається, що позивач ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

З витягу з Держаного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 1 від 05.01.2024 року убачається, що ОСОБА_6 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьками зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

Згідно ч. 2 ст. 1268 ЦК України передбачено, що не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням, а п. 3.14 глави 10 розділу ІІ Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України передбачено, що прийняття і відмова від прийняття спадщини можуть мати місце щодо всього спадкового майна. Спадкоємиць не вправі прийняти одну частину спадщини, а від іншої відмовитися. Спадкоємець, який прийняв частину спадщини, вважається таким, що прийняв усю спадщину.

Спадкування в Україні регулюється ЦК України, а за умови наявності в таких відносинах іноземного елемента застосовується норми Закону України «Про міжнародне приватне право».

В силу положень статті 1216 ЦК України спадкування це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

У статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

З досліджених у судовому засіданні письмових доказів слідує, що за життя ОСОБА_3 заповіт не складав, отже, спадкування на належне спадкодавцю майно здійснюється за законом.

Статтею 1258 ЦК України визначено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків зміни черговості одержання права на спадкування.

За змістом ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Частиною першою статті 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був громадянином РФ та постійно проживав на її території. За життя ОСОБА_3 на праві власності належало нерухоме майно, а саме: житловий будинок, що розташована на території України.

Якщо спадкодавець, якому належало майно на території України, мав останнє місце проживання на території іноземної держави, місце відкриття спадщини визначається на підставі Закону України «Про міжнародне приватне право».

Слід зазначити, що іноземний елемент у спадкуванні може виражатися в одній з таких трьох ознак: 1) спадкодавець або спадкоємець є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою; 2) спадщина знаходиться на території іноземної держави; 3) юридичний факт, який створює, змінює чи припиняє правовідносини, мав чи має місце на території іноземної держави (наприклад, смерть спадкодавця на території іншої держави чи народження дитини, спадкові права якої захищалися до її народження в іншій державі, тощо).

За наявності хоча б однієї із вказаних ознак, до відносин спадкування будуть застосовуватися положення Закону України «Про міжнародне приватне право».

Стаття 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлює, що спадкування нерухомого майна регулюється правом держави, на території якої знаходиться це майно, а майна, яке підлягає державній реєстрації в Україні, правом України.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 13.03.2023 № 398/1796/20 спадкування права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України регулюється правом України. У випадку, коли спадкодавець на час смерті проживав за межами України, і до складу спадщини входять права на нерухоме майно, яке знаходиться на території України, прийняття спадщини відбувається у спосіб звернення спадкоємця з відповідною заявою до компетентного органу, уповноваженого на вчинення нотаріальних дій, за місцем знаходження нерухомого майна, тобто, в Україні; подання заяви про прийняття спадщини за законодавством Російської Федерації не звільняє спадкоємця від подання заяви про спадкування за місцем знаходження нерухомого майна, як це передбачено ст. 71 Закону України «Про міжнародне приватне право» та ст. 1269 ЦК України; якщо спадкоємець не подав у визначений законом строк нотаріусу за місцем знаходження нерухомого майна заяву про прийняття спадщини, він не може вважатись таким, що прийняв спадщину. Спадкування права на нерухоме майно, розташованого за межами України, не свідчить про прийняття спадщини, яка знаходиться в Україні. Такий факт не має юридичного значення для успадкування іншої частини права не нерухоме майно, розташованого на території України, оскільки як міжнародним, так і національним законодавством задекларована незалежність та самостійність відповідних спадкових процесів. Обставини прийняття спадщини за кордоном можуть лише підтверджувати обізнаність спадкоємця про смерть спадкодавця.

Згідно довідки № 25 виданої 03.01.2024 року виконавчим комітетом Буської міської ради ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 до дня смерті був власником житла за адресою АДРЕСА_1 . На день смерті з ним були прописані: мати ОСОБА_4 1927 р.н., брат ОСОБА_1 1958 р.н.

Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Суд встановив, що позивач не може в нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті брата, яка знаходиться на території України, а тому обґрунтовано звернувся до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно.

Відповідач визнав пред`явлені до нього позовні вимоги під час судового розгляду. Суд зауважує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд оцінивши подані позивачем докази, вважає їх належними, допустимими та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач, а в сукупності, на їх підставі можна встановити дійсні обставини справи.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Ураховуючи, що позивач не може в іншому порядку оформити право власності на земельні ділянки в порядку спадкування за заповітом, позовна заява про визнання права власності на спадкове майно після смерті чоловіка підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 78, 80, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовні вимоги представника позивача адвоката Коченаш Ю.К., яка діє в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Буська міська рада про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , у порядку спадкування за законом після смерті брата ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено: 19.08.2024 року.

Учасники справи:

Позивачка: ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: адвокат Коченаш Ю.К.

Відповідач: ОСОБА_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Буська міська рада Золочівського району Львівської області, адреса: м. Буськ площа 900-річчя м. Буська, 1 Золочівського району Львівської області.

Суддя: Г. О. Шендрікова