Справа № 452/2595/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"31" жовтня 2024 р. м. Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Казана І.С.,

секретаря Кафтан О.Ю.,

із участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заінтересованої особи Шведа О.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в місті Самборі Львівської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи Міністерство оборони України, військова частина НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування заяви посилається на те, що 24.02.2022 року внаслідок збройної агресії російської федерації проти України загинув його батько ОСОБА_2 ; вказане підтверджується витягом з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії ЦВК ЗСУ від 17.10.2023р. №3513 та свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 . Заявник проживає та зареєстрований за адресою, за якою проживав і його батько; також він був членом сім`ї і та як інші члени вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, несли спільні витрати на утримання житла, побутових потреб та харчування, мали взаємні права і обов`язки; будучи сином загиблого - ОСОБА_2 , заявник звернувся до Міністерства оборони України та ІНФОРМАЦІЯ_2 з відповідною заявою про одноразову виплату, після смерті батька, однак йому повернуто подану нею заяву на доопрацювання з посиланням на те, що необхідно довести факт проживання однією сім`єю із загиблим (членом його сім`ї), а також рекомендовано звернутись до суду з цього приводу. Враховуючи викладене, просить суд встановити факт постійного спільного проживання однією сім`єю (тобто, ведення спільного господарства, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав і обов`язків) заявника та ОСОБА_2 , як сина і батька, по день його смерті (загибелі), яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 подав до суду відзив на заяву, в якому просив відмовити у задоволенні заяви, оскільки вбачає у даних правовідносинах спір про право, враховуючи необхідність доводити ведення спільного господарства та наявності спільного бюджету і взаємних прав та обов`язків, а сам факт спільного проживання не може свідчити про те, що між батьком та сином продовжували існувати відносини сімейного характеру, просив розглядати справу без його участі.

У судовому засіданні заявник підтримав подану ним заяву та просив встановити зазначений ним юридичний факт.

Представник заінтересованої особи військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі та покладався на рішення суду.

Представник заінтересованої особи Міністерства Оборони України Шведа О.Б. у судовому засіданні в режимі відеоконференції зазначила, що даний факт із поданих заявником документів недоведений, тому в задоволенні вказаної заяви просять відмовити; на початку судового розгляду висловилась, що вбачає спір про право.

З`ясувавши дійсні обставини справи, заслухавши пояснення учасників та дослідивши надані по справі докази, суд приходить висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав:

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 відомо, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце смерті селище міського типу Антонівка Херсонської області.

Як вбачається із витягу з протоколу засідання штатної військово-лікарської комісії Центральної військово-лікарської комісії Збройних Сил України від 17.10.2023 року №3513, травма головного сержанта ОСОБА_2 , 1972р.н.: «Ушкодження внаслідок військових дій, спричинених вибухом та уламками. Розтрощення голови», що стала причиною смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.12.2022 року №309, висновок експерта КУ «Бюро судово-медичної експертизи» Херсонської обласної ради від 30.03.2022 року №355, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 та рішенням Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09.11.2022 року за справою №452/3009/22, - травма, яка призвела до смерті, та причина смерті пов`язані із захистом Батьківщини.

Відповідно до відомостей Реєстру територіальної громади Новокалинівської міської ради за адресою АДРЕСА_1 , станом на 24.02.2022 року - день смерті ОСОБА_2 разом з померлим були зареєстровані особи: ОСОБА_1 , 2001р.н., ОСОБА_4 , 1995р.н., ОСОБА_5 , 1966 року народження.

Із акту обстеження матеріально-побутових умов №84 від 26.04.2024 року відомо, що комісією зі слів сусідів встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 , фактично постійно проживав та був зареєстрований чоловік ОСОБА_5 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який проживав до смерті з наступними членами сім`ї: дружина ОСОБА_5 , дочка ОСОБА_4 , син ОСОБА_1 , та що вели спільно господарство, були пов`язані спільним побутом і мали взаємні права та обов`язки.

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 і його батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Із витягу з реєстру територіальної громади від 25.10.2023 року відомо, що адреса місця проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 - АДРЕСА_1 . Дата декларування реєстрації - 27.09.2018 року.

Згідно повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_7 від 16.04.2024 року у відповідь на заяву ОСОБА_1 щодо надання додаткових документів про призначення та виплату одноразової грошової допомоги, заявнику, як повнолітньому сину загиблого батька ОСОБА_2 повідомлено таке. Розглянувши подані документи, комісія дійшла висновку про повернення документів на доопрацювання, оскільки за поданими документами неможливо встановити право ОСОБА_2 на отримання частки одноразової грошової допомоги відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168. Виходячи з зазначеного у витязі з протоколу МОУ просять надати документи, які підтверджують, що ОСОБА_1 , повнолітній син загиблого ОСОБА_2 , був членом його сім`ї (копію судового рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема про факт спільного проживання, ведення спільного господарства та наявності взаємних прав та обов`язків) або перебування на його утриманні відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (копії документів, на підставі яких було призначено пенсію по втраті

годувальника, судового рішення про встановлення факту перебування на утриманні загиблого). Після отримання одного із зазначених документів, комплект буде повторно скеровано на розгляд комісії Міністерства оборони України. Також долучено копію витягу з протоколу від 15.03.2024 року.

Із довідки, виданої військовою частиною НОМЕР_1 від 02.09.2024 року №827 відомо, що на утриманні ОСОБА_2 , у період з 24.04.2009 по 24.02.2022 року дійсно знаходилася сім`я в складі: дружина ОСОБА_6 , 1966р.н., дочка ОСОБА_7 , 1995р.н., син ОСОБА_1 , 2001р.н.

У відповідності до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 2 статті 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 2 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», передбачена одноразова грошова допомога виплачується сім`ям загиблих осіб зазначених в п. 1 цієї постанови, яка розподіляється рівними частинами на всіх отримувачів передбачених у статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», а саме: членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця.

Згідно ч. 2 ст. 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України.

Таким чином для того, щоб мати право на отримання грошової допомоги у разі загибелі військовослужбовця, особа, яка вважає себе членом сім`ї такого військовослужбовця, повинна довести: 1) факт проживання з загиблим; 2) наявність у такої особи і загиблого спільного побуту 3) наявність між особами взаємних прав і обов`язків.

При встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства.

Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як в осіб особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання.

На підтвердження того, що заявник та його батько ОСОБА_2 постійно спільно проживали однією сім`єю, тобто: вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, як син і батько, по день його смерті (загибелі) ІНФОРМАЦІЯ_3 , заявником долучено копію витягу з РТГ, з якого вбачається, що ОСОБА_2 був зареєстрований і проживав за однією адресою із членами сім`ї, серед яких був і ОСОБА_1 ; актом обстеження матеріально-побутових умов від 26.04.2024 року, яким підтверджується факт того, що заявник, його мати, батько ОСОБА_2 , сестра проживали разом, вели спільне господарство.

Також дані обставини підтверджені показами свідків, зокрема свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що із заявником вона знайома, це її сусід, заявник дійсно проживав із своєю сім`єю в одному будинку (батько, матір та сестра), вели спільний побут, займалися спільним господарством, допомагали один одному.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 16 цього Закону унормовано правила виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Умови та порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців врегульовані Наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023 р.

Відповідно до пункту 1.4. Порядку і умов призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) військовослужбовців Збройних Сил України в період дії воєнного стану, який затверджено Наказом Міністерства оборони України №45 від 25.01.2023р., особи, які мають право на отримання ОГД, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі (смерті) особи, зазначеної у пункті 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», що вказана у свідоцтві про смерть. Право осіб на отримання ОГД визначається станом на дату загибелі (смерті) військовослужбовця.

Згідно ст. 16-1 Закону №2011-ХІІ (в редакції Закону на час виникнення спірних відносин, тобто дня загибелі військовослужбовця - 24.02.2022р.), визначено коло осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю військовослужбовця, а саме: члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

В абзаці першому частини другої статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (частина четверта статі 3 СК України).

Як вказано у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року в справі №644/6274/16-ц (провадження №14-283цс18), що «згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення термінів «член сім`ї», членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки».

П. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення.

Згідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на підставі повного об`єктивного і неупередженого розгляду та оцінки усіх наявних у справі доказів, суд прийшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки ОСОБА_9 представив достатньо доказів у підтвердження своїх вимог, зокрема заявником доведено факт спільного проживання із батьком до дня його загибелі, ведення спільного господарства та побуту, враховуючи те, що встановлення цього факту дає заявнику можливість реалізувати своє право для отримання одноразової грошової допомоги як члену сім`ї загиблого (померлого) військовослужбовця, - на основі викладеного вище в описовій частині судового рішення.

Керуючись ст. ст. 258, 259, 263-265, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити факт постійного спільного проживання однією сім`єю, - тобто ведення спільного господарства, пов`язаності спільним побутом, наявності взаємних прав і обов`язків, - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_5 , та ОСОБА_2 , як сина і батька відповідно, по день його смерті (загибелі), яка настала ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів із дня складення 6 листопада 2024 року повного судового рішення.

Суддя