ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6551/24 Справа № 212/860/24 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Корчиста О. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Корчистої О.І.

суддів: Агєєва О.В., Бондар Я.М.,

за участю секретаря Бортник В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду в м. Кривий Ріг Дніпропетровської області цивільну справу №212/860/24 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Толстової Віталіни Сергіївни, стягувач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль»,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року,

встановив:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

В обґрунтування скарги зазначила, що вона - ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_2 , для вчинення нотаріальних дій щодо відчуження свого майна на користь своїх синів, звернулась до приватного нотаріуса. Під час ознайомлення з документами її представнику стало відомо, що вона знаходиться в Єдиному реєстрі боржників та запропоновано звернутись до ВДВС для з`ясування всіх обставин. Після з`ясування обставин стало відомо, що судом винесено судовий наказ 2-н/212/1263/14 про стягнення з неї заборгованості. Вона звернулась до ВДВС для виключення її з Єдиного реєстру боржників. Вважає, що дії державного виконавця при відкритті виконавчого провадження були незаконні, оскільки було відкрито з пропуском строку.

Просить поновити строк для оскарження постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, визнати дії державного виконавця щодо винесення постанови про відкриття ВП № НОМЕР_1 незаконними та скасувати її, зобов`язати державного виконавця видалити її з Державного реєстру боржників.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року скасувати, скасувати постанову про відкриття ВП НОМЕР_1, зобов`язати державного виконавця видалити її з Державного реєстру боржників.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що виконавчий лист суд видав 18 квітня 2014 року, тобто до набрання чинності Законом України «Про виконавче провадження» від 05 жовтня 2016 року, тому строк пред`явлення цього виконавчого документу до виконання має становити один рік з наступного дня після набрання судовим рішенням законної сили, тобто до 19 квітня 2015 року. Натомість, виносячи постанову про відкриття провадження № НОМЕР_1 від 20 червня 2016 року виконавець помилково прийняв судовий наказ до виконання, застосувавши ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 05 жовтня 2016 року, яким було збільшено строк пред`явлення виконавчого документа до трьох років.

Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню за наступних підстав.

Відповідно ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам закону.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, суд першої інстанції виходив з того, що дії з відкриття виконавчого провадження були вчинені виконавцем із дотриманням вимог чинного законодавства та боржником не наведено, яким чином вчиненими діями було порушено її право.

З такими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погодитись не може та зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 18 квітня 2014 року Жовтневим районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області винесено судовий наказ у справі № 212/3372/14-ц, 2-н/212/1263/14, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Криворізька теплоцентраль» заборгованість в розмірі 8 946 гривень 90 копійок та судовий збір у сумі 121 гривень 80 копійок. Судовий наказ видано до виконання.

22 вересня 2016 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття провадження.

У частині 1 статті 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вони вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Щодо вимоги заявника про поновлення строку для оскарження постанови державного виконавця від 22 вересня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 апеляційний суд зазначає наступне.

Звертаючись 21 січня 2024 року до суду першої інстанції зі скаргою на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Толстової В.С., ОСОБА_1 посилалася на те, що 10 січня 2024 року вона через свого представника звернулась до приватного нотаріуса для вчинення нотаріальних дій і дізналася, що знаходиться в Єдиному державному реєстрі боржників. Їй було запропоновано звернутися до ВДВС для з`ясування обставин. На її звернення від 11 січня 2024 року ДВС у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного Міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) на час її звернення до суду відповіді не надало.

Вказані обставини Покровським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не спростовані.

З огляду на відсутність підтвердження часу отримання заявником ОСОБА_1 копії оскаржуваної постанови державного виконавця від 22 вересня 2024 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1 та недоведеність державним виконавцем факту отримання заявником копії оскаржуваної постанови раніше ніж це зазначено скаржником у поданій до суду скарзі на дії державного виконавця, апеляційний суд приходить до висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 строку для подання скарги на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Толстової В.С. та оскарження постанови державного виконавця від 22 вересня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1.

Крім цього, відповідно ч. 2 ст. 387 ЦПК України (в редакції, чинній на момент звернення зі скаргою до суду) у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку є Закон України «Про виконавче провадження».

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент набрання законної сили судовим наказом № 212/3372/14-ц, 2-н/212/1263/14 від 18 квітня 2014 року) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

У пункті 1 частини 2 статті 22 наведеного Закону України «Про виконавче провадження» передбачалось, що строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Конституція України закріпила принцип незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (ч. 1 ст. 58).

Це означає, що дія закону та іншого нормативно-правового акту не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом (п. 4 Рішення Конституційного Суду України від 05 квітня 2001 року у справі № 3-рп/2001 у справі за конституційним поданням Президента України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» (справа про податки).

05 жовтня 2016 року набрав чинності Закон України від 02 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження».

Згідно з пунктом 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Тлумачення пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1404-VIII свідчить про те, що він застосовується тільки до виконавчих документів, строк пред`явлення до виконання за якими не сплив на час набрання чинності цим Законом. Для цього пункту 5 Розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» не передбачено зворотної дії в часі і можливості застосування норм Закону №1404-VIII (від 02 червня 2016 року) до виконавчих документів, пред`явлення до виконання за якими сплив на час набрання ним чинності.

Суд першої інстанції, не врахувавши наведені вище норми права та рішення Конституційного Суду України, дійшов помилкового висновку, що застосуванню підлягає трирічний строк пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, виходячи лише з того, що на час відкриття виконавчого провадження (22 вересня 2016 року) діяв Закон №1404-VIII.

Аналогічні висновки щодо застосування відповідних норм права викладені у постанові Верховного Суду від 10 червня 2020 року по справі № 522/11429/13-ц, які апеляційний суд враховує під час розгляду даної справи.

Відповідно пунктів 3 та 9 частини 1 статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад законності та забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Враховуючи викладені обставини, вимога ОСОБА_1 про скасування постанови від 22 вересня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, винесену державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції, підлягає задоволенню.

Щодо доводів скарги про виключення ОСОБА_1 з Єдиного реєстру боржників, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна.

Згідно ч. 5 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження» відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників (крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішенням немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження.

Частиною 7 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини 1 статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів.

За виконавчим провадженням, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників без винесення постанови про відновлення виконавчого провадження на підставі постанови про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Відповідно п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р. постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься державним виконавцем органу державної виконавчої служби або приватним виконавцем, яким виконавчий документ повернуто стягувачу, за заявою боржника у разі, якщо:

при повторному пред`явленні такого виконавчого документа до примусового виконання виконавче провадження за таким виконавчим документом закінчено на підставі частини першої статті 39 Закону, а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена);

після повернення виконавчого документа стягувачу на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця надійшла сума коштів для задоволення вимог стягувача, виконання постанов про стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та за умови, що такий виконавчий документ повторно на виконання не пред`явлено;

після повернення виконавчого документа стягувачу наявні обставини, визначені частиною першою статті 39 Закону (крім випадків, коли виконавчий документ перебуває на примусовому виконанні), а також за умови сплати боржником витрат виконавчого провадження, здійснених під час виконавчого провадження, у якому виконавчий документ повернуто стягувачу (крім випадків, коли виконавчий документ повернуто приватним виконавцем, діяльність якого припинена), та виконавчого збору, який підлягав стягненню у цьому виконавчому провадженні (крім випадків, коли відповідно до статті 27 Закону виконавчий збір стягненню не підлягає);

відомості про боржника підлягають виключенню з Єдиного реєстру боржників на підставі судового рішення.

До заяви про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників додається документ / копія документа, що підтверджує наявність обставин для винесення відповідної постанови.

Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього заяви боржника перевіряє викладені у цій заяві обставини та додані до неї документи, у тому числі за допомогою автоматизованої системи (щодо стану відповідного виконавчого документа; відомостей про орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, у якого перебував на виконанні виконавчий документ, тощо), Єдиного державного реєстру судових рішень (щодо наявності відповідного судового рішення).

Постанова про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників виноситься не пізніше наступного робочого дня з дня отримання виконавцем підтвердження наявності обставин для винесення такої постанови.

Заява боржника та додані до неї документи, а також документи за результатом розгляду такої заяви приєднуються до матеріалів виконавчого провадження, в межах якого виноситься постанова про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників.

У разі, якщо виконавче провадження, за яким подано заяву про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників, знищено у зв`язку із закінченням строку його зберігання, а також у випадку коли таке виконавче провадження перебувало на виконанні у приватного виконавця, діяльність якого припинена або яким змінено виконавчий округ, виконавець вживає заходів щодо відновлення матеріалів виконавчого провадження за допомогою відомостей автоматизованої системи та інших документів, інформації, одержаних ним, у тому числі від сторін виконавчого провадження.

Відповідно п. 6 розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2432/5 від 05.08.2016р., система виключає відомості про боржника з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови:

про закінчення виконавчого провадження згідно зі статтею 39 Закону України «Про виконавче провадження»;

про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1,3,11частини першої статті 37 Закону України «Про виконавче провадження»;

про скасування заходів примусового виконання за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів;

про скасування заходів примусового виконання згідно з частиною четвертою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження»;

про виключення відомостей про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Отже, частиною 7 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження», а також пунктом 6 Розділу ХІ Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження визначено вичерпний перелік підстав вилучення відомостей про боржників з Єдиного реєстру боржників.

ОСОБА_1 не доведено належними, допустимими та достатніми доказами в розумінні ст. 77-78, 80 ЦПК України наявність підстав для виключення відомостей про неї з Єдиного реєстру боржників та бездіяльність виконавчої служби щодо не виключення відомостей. Відповідних доводів її скарга на дії державного виконавця не містить.

Крім того, боржником не надано суду доказів, які б відповідно до положень п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02.04.2012р., зобов`язували державного виконавця виключити відомості про неї, як про боржника з Єдиного реєстру боржників.

Разом з тим, боржник не позбавлена права звернутися до суду з заявою про визнання виконавчого документа, що не підлягає виконанню у разі пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого документа до виконання або у зв`язку з прощенням боргу, та пред`явити вимогу до виконавчої служби про виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників відповідно до положень п. 23 Інструкції з організації примусового виконання рішень.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що вимога ОСОБА_1 щодо зобов`язання державного виконавця виключити про неї відомості з Державного реєстру боржників заявлена нею передчасно та не підлягає задоволенню.

Відповідно пунктів 3, 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішення суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З урахуванням наведеного, оскаржувана ухвала Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року підлягає скасуванню, з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення скарги ОСОБА_1 та про скасування постанови від 22 вересня 2016 року про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_1, винесену державним виконавцем Жовтневого відділу державної виконавчої служби м. Кривий Ріг Головного територіального управління юстиції. В іншій частині скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Відповідно підпункту «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З урахуванням часткового задоволення скарги ОСОБА_1 з Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь заявника підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 605,60 гривень.

Керуючись ст. 374, 376, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 травня 2024 року скасувати.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Толстової Віталіни Сергіївни, стягувач Акціонерне товариство «Криворізька теплоцентраль», задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії державного виконавця Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Толстової Віталіни Сергіївни.

Постанову від 22 вересня 2016 року про відкриття виконавчого провадження НОМЕР_1, винесену державним виконавцем Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Толстовою Віталіною Сергіївною скасувати.

В іншій частині скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Стягнути з Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в сумі 605,60 гривень.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Судді:

Повний текст постанови складено 14 серпня 2024 року.

Головуючий О.І. Корчиста