Справа № 824/131/23 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 22-ц/811/2398/24 Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2024 року Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів Цяцяка Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря: Ковальчука Ю.П.

з участю: представника апелянта ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 адвоката Левковича Тараса Володимировича на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 липня 2024 року у справі за поданням приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про застосування приводу ОСОБА_2 до приватного виконавця у межах виконання рішення у справі про визнання і надання дозволу на виконання Часткового остаточного арбітражного рішення від 14 грудня 2022 року, винесеного у арбітражному провадженні Лондонського міжнародного арбітражного суду № 215018 зі змінами, внесеними Додатком від 07 лютого 2023 року,-

в с т а н о в и в:

В червні 2024 року приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Білецький І.М. звернувся до Київського апеляційного суду із поданням про застосування приводу ОСОБА_2 до приватного виконавця у межах виконання рішення у справі про визнання і надання дозволу на виконання Часткового остаточного арбітражного рішення від 14 грудня 2022 року, винесеного у арбітражному провадженні Лондонського міжнародного арбітражного суду № 215018 зі змінами, внесеними Додатком від 07 лютого 2023 року

В обґрунтування подання виконавець зазначав, що на його виконанні перебуває зведене виконавче провадження № 75100702 про стягнення з ОСОБА_2 6 805 093,80 доларів США, в межах якого перебувають чотири виконавчі провадження:

Приватний виконавець вказував, що на виконання виконавчих листів, виданих 02 травня 2024 року Київським апеляційним судом, у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» 22.05.2024 року ним винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, копія якої скерована на адресу сторін виконавчого провадження рекомендованою поштовою кореспонденцією за адресами, вказаними у виконавчих листах.

Крім того, 22.05.2024 також винесено постанови про арешт коштів боржника, арешт майна боржника, об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, копії яких рекомендованою поштовою кореспонденцією надіслано боржнику за адресою, вказаною у виконавчому листі.

В ході вчинення виконавчих дій, з`ясовано, що у боржника відсутні рахунки в банківських установах, транспортні засоби та доходи, які дозволяють виконати рішення суду.

Боржник законні вимоги приватного виконавця не виконав, на визначені час та дату свою явку до виконавця не забезпечив, пояснень не надав.

Станом на 06.06.2024 року заборгованість боржника залишається непогашеною, будь-яких дій, спрямованих на оплату заборгованості, боржником за час виконавчого провадження, боржником також не вчинялись, хоча виконавцем вжито заходів для перевірки майнового стану боржника та його викликів.

Будучи достовірно обізнаним про наявність відкритого виконавчого провадження, боржник на виклики приватного виконавця не з`являється, про поважність причин неявки не повідомляє, вимоги виконавця не виконує, відтак ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, яке підлягає до виконання на території України. Просив подання задовольнити.

Оскаржуваною ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 12 липня 2024 року подання приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича про застосування приводу ОСОБА_2 до приватного виконавця у межах виконання рішення у справі про визнання і надання дозволу на виконання Часткового остаточного арбітражного рішення від 14 грудня 2022 року, винесеного у арбітражному провадженні Лондонського міжнародного арбітражного суду № 215018 зі змінами, внесеними Додатком від 07 лютого 2023 року задоволено.

Застосовано привід до боржника ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Білецького Ігоря Мироновича за адресою: м. Львів, вул. Грабовського, 11 офіс № 104 протягом 30-ти днів з дня винесення ухвали суду.

Ухвалу в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_2 адвокат Левкович Тарас Володимирович.

Вважає, що при ухваленні судового рішення не були з`ясовані усі обставини, що мають значення для справи та неправильно застосовано норми матеріального права, а тому воно є незаконним та необґрунтованим.

Зазначає, що у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували інформацію про наявність відкритих виконавчих проваджень, боржником у яких виступає ОСОБА_2 , про їх об`єднання. оскільки відповідні постанови приватного виконавця у матеріалах справи відсутні. До подання приватного виконавця не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення щодо ОСОБА_2 виконавчих дій у зведеному виконавчому провадженні. Відтак, суд першої інстанції необґрунтовано, за відсутності доказів, які б підтверджували відповідні обставини, ствердив про наявність відкритих виконавчих проваджень стосовно ОСОБА_2 , їх об`єднання, про вчинення приватним виконавцем тих чи інших дій тощо.

Звертає увагу суду на те, що список згрупованих відправлень № 548Т не є належним доказом скерування боржнику виклику приватного виконавця від 23.05.2024 року. Щодо поштового відправлення 901 то таке по сьогодні не вручено адресату, відтак не може слугувати доказом повідомлення боржника про необхідність явки.

Із змісту наданих виконавцем актів вбачається, що такий констатує факт а) скерування виклику боржнику, б) факт неявки боржника. Однак такі факти мають підтверджуватись відповідними доказами, сам акт не є документом, яким би можна було підтверджувати факт повідомлення боржника про необхідність явки. Отже акти приватного виконавця від 28.05.2024 року та 04.06.2024 року не є належними та допустимими доказами повідомлення та необхідності явки боржника до приватного виконавця.

Крім цього, судом не надано належної оцінки, а виконавцем не доведено, не надано доказів про проведення належної перевірки наявності боржника за адресою, яка вказана у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ), виїзду до такого місця, факт отримання боржником викликів приватного виконавця про необхідність явки, розписок боржника про вручення рекомендованого поштового відправлення, ухилення боржника від явки за викликами. Сама лише обставина викликів не є належним доказом на підтвердження умисного ухилення боржника від явки та невиконання ним покладених на нього судовим рішенням зобов`язань.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні заяви про застосування приводу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника апелянта ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

В силу положень ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно п. п. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Задовольняючи подання приватного виконавця суд першої інстанції виходив з підставності та доведеності вимог щодо необхідності здійснення приводу боржника.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції враховуючи наступне.

Судом та матеріалами справи встановлено, що 02 травня 2024 року Київським апеляційним судом було видано чотири виконавчі листи у справі № 824/131/23 за результатами розгляду 19 лютого 2024 року заяви представника CFSIT, Cargill Financial Services International, Inc. ОСОБА_3 про визнання і надання дозволу на виконання Часткового остаточного арбітражного рішення від 14 грудня 2022 року, винесеного в арбітражному провадженні Лондонського міжнародного арбітражного суду № 215018 із змінами, внесеними Додатком від 07 лютого 2023 року, боржник ОСОБА_2 .

Відповідно до змісту виконавчих листів, на виконання на території України Часткового остаточного арбітражного рішення Лондонського міжнародного арбітражного суду від 14.12.2022 із змінами, внесеними Додатком від 07.02.2023 року) в арбітражному провадженні № 215018 в частині стягнення з ОСОБА_2 , громадянина України, дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Городоцьким РВ УМВС України у Львівській області 09.03.1999 року, постановлено стягнути:

на користь Cargill Financial Services International, Inc непогашеної заборгованості в розмірі 26 095 740,00 доларів США (двадцять шість мільйонів дев`яносто п`ять тисяч сімсот сорок доларів США). Відсотки: прострочення за період з дати, визначеної для погашення кожного платежу, до 25 вересня 2022 року включно у розмірі 8 919 777,64 доларів США (вісім мільйонів дев`ятсот дев`ятнадцять тисяч сімсот сімдесят сім доларів США, 64 центи). Відсотків за прострочення на суму 26 095 740,00 доларів СІЛА (двадцять шість мільйонів дев`яносто п`ять тисяч сімсот сорок доларів США) з 26 вересня 2022 року до моменту виконання рішення за ставкою 11% річних. Непогашеної заборгованості у розмірі 25 901 647,56 доларів США (двадцять п`ять мільйонів дев`ятсот одна тисяча шістсот сорок сім доларів 56 центів). Відсотків за прострочення з 29 січня 2020 року до 25 вересня 2022 року включно в розмірі 7 133 772,85 доларів сім мільйонів сто тридцять три тисячі сімсот сімдесят два долари США, 85 центів). Відсотків за прострочення на суму 25 901 647,56 доларів США (двадцять п`ять мільйонів дев`ятсот одна тисяча шістсот сорок сім доларів США, 56 центів) з 26 вересня 2022 року до моменту виконання рішення за ставкою 12% річних;

на користь Cargill Financial Services International, Inc, непогашеної заборгованості в розмірі 41 726 871,25 доларів США (сорок один мільйон сімсот двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят один долар США, 25 центрів). Відсотків за прострочення за період з дати, визначеної для погашення кожного платежу до 25 вересня 2022 року включно в розмірі 14 262 650,28 долар (чотирнадцять мільйонів двісті шістдесят дві тисячі шістсот п`ятдесят доларів, 28 центів). Відсотків за прострочення на суму 41 726 871,25 доларів США (сорок один мільйон сімсот двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят один долар США, 25 центів) 26 вересня 2022 року до моменту виконання рішення за ставкою 11% річних;

на користь Cargill Financial Services International, Inc, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 671 грн сплаченого судового збору;

на користь CFSIT, Inc. юридичної особи, заснованої та зареєстрованої відповідно до законодавства штату Делавер (США), реєстраційний номер НОМЕР_3 , сплаченого судового збору у розмірі 671,00 грн.

22.05.2024 приватним виконавцем, відповідно до письмових заяв представника стягувачів від 21.05.2024 про примусове виконання рішення, винесено постанови про відкриття виконавчого провадження № 75099630, виконавчого провадження № 75097674, виконавче провадження № 75101470 та виконавче провадження № 75102027 з виконання виконавчих листів № 824/131/23, виданих Київським апеляційним судом 02.05.2024, постанови про стягнення з боржника основної винагороди та розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про зміну (доповнення) реєстраційних даних та про арешт майна боржника.

Того ж дня, 22.05.2024 приватним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження ВП № 75097674 та приєднання виконавчого провадження № 75102027 до зведеного виконавчого провадження.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон України «Про виконавче провадження»).

Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Частиною 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що боржник зобов`язаний, зокрема, утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення, своєчасно з`являтися на вимогу виконавця, надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ч.1 ст.438 ЦПК України розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), здійснює привід осіб за рішенням тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України, а також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, представників уповноважених органів з питань пробації під час відвідування суб`єктів пробації, здійснює привід у виконавчому провадженні, а також суб`єктів пробації, що ухиляються від прибуття за викликом уповноваженого органу з питань пробації, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду.

Таким чином, привід за своєю правовою природою є заходом процесуального примусу, що полягає у затриманні і примусовому доставлені особи задля забезпечення її участі у провадженні у випадках, якщо цю особу було належним чином викликано, але вона не з`явилася без поважних причин або без повідомлення про причини неприбуття.

Тобто, передумовами до застосування приводу є: вчинення виконавцем усіх належних виконавчих дій, спрямованих на виявлення місця знаходження (перебування) боржника; належне повідомлення боржника про необхідність явки; умисне ухилення боржника від явки.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України встановлено, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Суд першої інстанції вказав, що необхідність приводу ОСОБА_2 пов`язується із тим, що боржник за викликами приватного виконавця не з`являється, будучи при цьому належним чином повідомленим про наявність виконавчого провадження та необхідність забезпечення своєї явки до виконавця, доказів поважності неявки боржником не представлено, а заборгованість за виконавчим документом не погашена.

Проте, колегія суддів, перевіривши матеріали справи, вважає, що у таких відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували передумови з якими пов`язується необхідність приводу боржника до виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження», під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із п. 6 розділу 1 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, під час здійснення виконавчого провадження виконавець приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складання актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених Законом та іншими нормативно-правовими актами.

На документи, передбачені абзацом першим цього пункту, які формуються виконавцем в автоматизованій системі виконавчого провадження, накладається кваліфікований електронний підпис із застосуванням засобів кваліфікованого електронного підпису, які мають вбудовані апаратно-програмні засоби, що забезпечують захист записаних на них даних від несанкціонованого доступу, від безпосереднього ознайомлення із значенням параметрів особистих ключів та їх копіювання.

Паперова копія електронного документа з візуалізацією реквізитів підпису особи, що його підписала, долучається до обкладинки виконавчого провадження.

У разі надсилання копії документа учасникам виконавчого провадження в паперовій формі на паперовій копії проставляється відмітка про те, що відповідний документ є паперовою копією електронного документа, яка засвідчується підписом державного або приватного виконавця та скріплюється печаткою.

У разі виготовлення документа на паперових носіях такий документ підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Документ на паперових носіях виготовляється у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

У матеріалах справи наявні паперові копії документів (постанови, зокрема про відкриття та об`єднання виконавчих проваджень, вимоги, запити, супровідні листи тощо приватного виконавця), які не відповідають вищевказаним вимог Інструкції з організації примусового виконання рішень, оскільки не містять таких обов`язкових реквізитів, як підпис та печатка виконавця.

Також, відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

Згідно із ч. 2 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», документи виконавчого провадження органам та особам, які мають електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), яка забезпечує обмін документами, надсилаються виключно в електронній формі. За письмовим зверненням таких осіб документи виконавчого провадження їм додатково надсилаються за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

За умови авансування стягувачем у порядку, передбаченому цим Законом, витрат виконавчого провадження документи виконавчого провадження можуть надсилатися його учасникам рекомендованими листами (ч. 4 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до ч. 5 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому документі зазначено адреси електронної пошти стягувача та/або боржника, документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та/або боржнику також електронною поштою.

Згідно із ч. 6 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець або уповноважена ним особа може особисто вручити документи виконавчого провадження сторонам, іншим учасникам виконавчого провадження, також адміністрації підприємства, установи, організації, фізичній особі - підприємцю під розписку.

Тобто, Закон України «Про виконавче провадження» визначає порядок повідомлення сторін виконавчого провадження про прийняття виконавцем тих чи інших рішень в межах виконавчого провадження: поштовим відправленням, електронним способом або особисто під розписку.

У матеріалах справи наявні копії поштових накладних за №№ 901, 013, 540, списку згрупованих відправлень із назвою «24.05.2024», списку згрупованих відправлень № 548Т, роздруківки відстеження поштового відправлення № 131.

У той же час, зважаючи на те, що вказані документи представлено у неналежній якості друку, колегія суддів позбавлена можливості надати їм оцінку на предмет дати їх фактичного відправлення, змісту відправлення у контексті спірних відносин та як наслідок унеможливлена розцінювати такі, як докази належного повідомлення боржника про необхідність явки.

Разом з цим, у матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вручення боржнику згаданих відправлень (н.п. розписок про вручення), а також документів, які б розкривали зміст таких відправлень (н.п. опису вкладення).

У той же час, колегія суддів вважає передчасними висновки суду першої інстанції щодо оцінки актів приватного виконавця від 28.05.2024 року та 04.06.2024 року та ознайомлення представника боржника із матеріалами виконавчого провадження, як доказів належного повідомлення та необхідності явки боржника до виконавця, оскільки ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» імперативно визначено порядок повідомлення сторін виконавчого провадження про прийняті в межах такого рішення.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при вирішенні питання приводу боржника суд першої інстанції не надав оцінки щодо проведення приватним виконавцем належної перевірки наявності боржника за адресою, яка вказана у виконавчому документі ( АДРЕСА_1 ), виїзду до такого місця. При цьому, у матеріалах цієї справи наявна декларація про доходи та майно боржника фізичної особи у якій вказано про те, що задеклароване місце проживання (перебування) ОСОБА_2 відсутнє, а також умисного ухилення боржника від явки за викликами.

Сама лише обставина викликів не є належним доказом на підтвердження умисного ухилення боржника від явки та невиконання ним покладених на нього судовим рішенням зобов`язань. Ухилення означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків. Особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне.

За таких обставин ухвала Залізничного районного суду м. Львова від 12.07.2024 року підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 376, 381-384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 адвоката Левковича Тараса Володимировича задовольнити частково.

Ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 12 липня 2024 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 05.12.2024 року.

Головуючий: Ванівський О.М.

Судді Цяцяк Р.П.

Шеремета Н.О.