КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 377/421/23
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/4497/2024
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Голуб С.А., Таргоній Д.О.,

за участю секретаря судового засідання Гижицької Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Глухенького Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Славутицького міського суду Київської області від 04 вересня 2023 року у складі судді Теремецької Н.Ф.,

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2023 року ОСОБА_2 звернулася у суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, в якому просила: стягнути з ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 31 травня 2023 року і до повноліття дітей.

Позов обґрунтовано тим, що 19 липня 2014 року між позивачем, ОСОБА_2 , та відповідачем ОСОБА_1 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області було укладено шлюб, актовий запис №76. Від шлюбу у них народилися діти: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва від 14 вересня 2021 року шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Діти залишились проживати разом з позивачкою. Дітям повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, має у власності нерухоме та рухоме майно, інших осіб на утриманні не має, тому може сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця.

Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 04 вересня 2023 року позов ОСОБА_2 задоволено.

В апеляційній скарзі адвокат Глухенький С.О. в інтересах ОСОБА_1 ,посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, а саме частини першої статті 182 СК України, невідповідність рішення суду обставинам справи, просить його скасувати та ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_2 у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, зазначає, що суд першої інстанції не встановив необхідний щомісячний розмір, який необхідний кожній дитині зважаючи на підтримку дітей фінансово з боку відповідача шляхом придбання іграшок та одягу. Висновок суду про те, що батько не утримує своїх дітей є виключно припущенням суду.

Крім того, суд залишив поза увагою той факт, що позивачка проживає разом із своїми батьками, які її підтримують у всіх життєвих сферах. Вона самостійно не несе жодних витрат на утримання житла, придбання продуктів харчування тощо, тому будь-яка перевірка не встановить нецільового використання аліментів.

Скаржником зазначено, що він не має наміру залишити дітей без своєї підтримки і надалі буде забезпечувати їх книжками, іграшками та одягом відповідно до їх віку, розвитку та потреби.

Вказує, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_2 , оскільки остання не довела належними та допустимими доказами аргументи позовної заяви, суд не врахував конкретні обставини цієї справи: вживання отримувачем аліментів алкогольних та наркотичних речовин, її перебування у присутності дітей в неадекватному стані, а також застосування компетентним органами відносно ОСОБА_2 заходів виховного характеру, існування невирішеного спору про визначення місця проживання дітей, від вирішення якого залежить правильність вирішення цієї справи.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Колегія суддів, заслухавши адвоката Кебкало Т.М. в інтересах ОСОБА_2 , яка просила апеляційну скаргу залишити без задовольнити, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, місце та час якого судом повідомлявся у встановленому законом порядку.

24.01.2024 від адвоката Глухенького С.О. в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення справи розглядом з причин перебування адвоката на лікарняному.

Між тим указане клопотання носить голослівний характер, остільки до нього не долучено доказів на підтвердження поважності причин неявки представника відповідача у судове засідання, у зв`язку з чим колегія суддів його відхиляє та вважає за можливе розглядати справу за відсутності відповідача та його представника.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи, сторони перебували в шлюбі з 19.07.2014, який розірвано рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 14.09.2021 (а.с. 14).

Від шлюбу мають дітей: доньок - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 6-7).

Відповідно до довідок № 3219- від 22.04.2022, № 3219- від 22.04.2022, № 3219- від 07.06.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, виданих Управлінням соціального захисту населення Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, фактичне місце проживання/перебування ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , та позивачки є: АДРЕСА_1 (а.с. 8-9).

З інформації, виданої 22 червня 2023 року Департаментом з питань реєстрації Київської міської державної адміністрації, відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи "Реєстр територіальної громади міста Києва" станом на 15.06.2023 відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 19).

Наявна у справі й довідка про доходи № 213 від 04.08.2023, виданої ДСП "Чорнобильська АЕС" вбачається, що ОСОБА_2 працює на ДСП "Чорнобильська АЕС" та займає посаду інженера 2 категорії. Загальна сума доходу за період з 01.08.2022 по 31.07.2023 складає 280 656 грн 63 коп. (а.с. 71).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 районний суд, виходив з того, що діти проживають з матір`ю, а для забезпечення їх гармонійного розвитку визначено розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

З такими висновками районного суду колегія суддів погоджується, з огляду на наступне.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною першою статті 3 цієї Конвенції визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 цієї Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За положеннями частин 1, 3 статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Оскільки сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, то кошти на їх утримання (аліменти) присуджує суд.

Встановлено, що спільні діти сторін проживають разом з матір`ю - ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд апеляційної інстанції враховує, що виховання дитини одним із батьків, коли інший проживає окремо, створює додаткове навантаження по догляду та вихованню дітей, а особливо на перших роках їх життя, у зв`язку із чим певним чином з`являється дисбаланс між зусиллями, які мають прикладати обоє батьків для розвитку дитини таким чином, що тягар здебільшого лягає лише на одного.

Зазначене призводить до дисбалансу у обов`язках батьків, чому кореспондується право одного з батьків подати позов до суду для спонукання іншого з батьків брати участь у витратах на дітей.

Відповідно до довідки №30, виданої 23.06.2022 ТОВ "Атоменергосервіс", ОСОБА_1 працює у ТОВ "Атоменергосервіс" на посаді начальника сектору теплогідравлічного моделювання. Загальна сума нарахованого доходу за період з червня 2021 року по травень 2022 року становить 169 720 грн (а.с. 13).

Отже, відповідач працює, отримує постійні доходи, а тому колегія суддів визнає обґрунтованими висновки районного суду про наявність правових підстав до задоволення позову й визначення аліментів у частці від доходу боржника.

Також не встановлено наявність у справі інших обставин, які давали б підстави уважати про значні доходи відповідача.

За таких обставин, аліменти на утримання дітей сторін в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 31.05.2023 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, враховуючи найкращі інтереси дитини та її потреби є доцільними та підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи ту обставину, що відповідач працює, отримує постійні доходи, колегія суддів визнає обґрунтованими висновки районного суду про необхідність визначення розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, у вигляді 1/3 частки з усіх його доходів.

Доводи апеляційної скарги про відповідачем для дітей придбаваються іграшки та одяг, а тому районний суд необгрунтовано вказав про неналежне утримання ним своїх дітей, апеляційним судом відхиляються, остільки такі висновки не спростовано жодними доказами, а надання допомоги у вигляді іграшок та одягу не свідчить про належне утримання дітей з причин забезпечення їх продуктами харчування, у випадку необхідності- ліками, предметами гігієни і т.д.

Колегія суддів визнає такими, що не заслуговують на увагу посилання апеляційної скарги, що про використання позивачкою аліментів не за цільовим призначенням, остільки такі твердження носять голослівний характер та нічим не підтверджені.

Не звільняє відповідача від обов`язку утримувати своїх дітей і та обставина, що позивачка проживає разом із своїми батьками, які її підтримують у всіх життєвих сферах, забезпечують житлом, допомагають продуктами харчування. Вона самостійно не несе жодних витрат на утримання житла, придбання продуктів харчування тощо, тому будь-яка перевірка не встановить нецільового використання аліментів.

Апеляційна скарга не містить нових фактів чи засобів доказування, які б спростовували висновки суду першої інстанції. Наведені в апеляційній скарзі доводи фактично зводяться до переоцінки доказів та незгоди відповідача з висновками суду першої інстанції, а тому не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального і процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

У силу ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (ст.89 ЦПК України).

З урахуванням зазначеного, колегія суддів вважає рішення районного суду таким, що відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення Славутицького міського суду Київської області від 04 вересня 2023 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення поданої по справі апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Глухенького Сергія Олександровича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Славутицького міського суду Київської області від 04 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 26 січня 2024 року.

Суддя-доповідач:

Судді: