Справа № 553/1155/24
Провадження № 2/553/1386/2024
У Х В А Л А

Іменем України

30.10.2024м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді Грошової Н.М.

за участю секретаря судового засідання - Чемерис І.І.,

представника позивача ПОКВПТГ«Полтаватеплоенерго» - Посенко А.О.,

відповідачів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Полтава питання про прийняття зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про відшкодування моральної шкоди до спільного розгляду з первісним позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних,

в с т а н о в и в:

09.04.2024 року до Ленінського районного суду міста Полтави надійшов позов Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії 01.10.2020 по 01.03.2024 у розмірі 24958,77 грн., на прострочену заборгованість позивачем також нараховано суму індексу інфляції в сумі 703,83 грн та 3% річних в сумі 275,45 грн, а також судовий збір в сумі 3028,00 грн.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Полтави від 11.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

02.05.2024 до суду від відповідачів надійшли письмові заперечення проти позову.

06.05.2024 представник позивача звернувся із заявою про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 інфляційні витрати втрати а сумі 703,83, 3 % річних в сумі 275,45 грн. та судові витрати в сумі 3028,00 грн.

07.05.2024 до суду від відповідачів надійшли письмові заперечення проти позову.

15.05.2024 від відповідача ОСОБА_1 надійшов відзив.

22.05.2024 представником позивача подано відповідь на відзив.

04.06.2024 від відповідача ОСОБА_1 надійшли письмові обґрунтування неправомірності вимоги компенсувати втрати від знецінення з застосуванням загального правила ст. 625 ЦК України.

30.07.2024 від відповідача ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 надійшов відзив про стягнення 3% річних та індексу інфляції без вимоги сплати основного боргу.

08.08.2024 представником позивача подано відповідь на відзив.

22.08.2024 на адресу суду надійшла зустрічна позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго», в якій заявлено вимоги:

- стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» моральну шкоду в сумі 10000 грн.,

- стягнути з Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» витрати на судовий збір 1211,20;

- визнання зловживанням процесуальними правами подання позивачем завідомо безпідставного позову (відсутність предмету спору), який має очевидний штучний характер.

Представник позивача в судовому засіданні зазначила, що відповідачами пропущено строк для звернення до суду із зустрічною позовною заявою, який було встановлено ухвалою від 11.04.2024, справа вже розглядається по суті, у зв`язку з чим просила залишити без розгляду та повернути зустрічну позовну заяву.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судовому засіданні просили прийняти зустрічну позовну заяву та розглядати в порядку зустрічного провадження.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право подати зустрічний позов у строки, встановлені цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 193 ЦПК України визначено, що відповідач має право пред`явити зустрічний позов у строк для подання відзиву.

Згідно з ч. 2 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Відповідно до ч. 7 ст. 178 ЦПК України відзив подається у строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 123 ЦПК України).

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом (ч. 1 ст. 126 ЦПК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Процесуальні строки мають свою специфіку: по-перше, вони завжди мають імперативний характер; по-друге, процесуально-правові строки встановлюються для здійснення тих або інших процесуальних дій; по-третє, вони мають забезпечувати оперативність та ефективність здійснення правосуддя і сприяти дисциплінуючому впливові на учасників процесу (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.06.2024 у справі № 756/11081/20, провадження № 14-25цс24).

Процесуальні строки роблять процес динамічним і прогнозованим. Недотримання встановлених законом строків зумовлює чітко визначені юридичні наслідки (постанова Великої Палати Верховного Суду від 28.04.2021 у справі № 640/3393/19, провадження № 11-24апп21).

Формалізм у процесі є позитивним й необхідним явищем, оскільки забезпечує чітке дотримання судами процесу, проте надмірний формалізм заважає практичному та ефективному доступу до суду, не сприяє правовій визначеності, належному здійсненню правосуддя, у тому числі виконанні судового рішення та є порушенням» статті 6 Конвенції (рішення ЄСПЛ від 28.10.1998 у справі «Перед де Рада Каваніллес проти Іспанії», від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії», від 08.03.2017 у справі «ТОВ «Фріда» проти України»).

Поновлення пропущеного процесуального строку, встановленого законом, відбувається за заявою заявника і суд має встановити наявність об`єктивно непереборних обставин, які перешкоджали вчасному зверненню, у зв`язку з чим заявник має довести суду їх наявність та непереборність, оскільки, в іншому випадку нівелюється значення чіткого окреслення законодавчо закріплених процесуальних строків. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подані заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущено строк (постанова Верховного Суду від 21.12.2023 у справі № 910/12042/22).

Правові норми та судова практика мають застосовуватися таким чином, яким вони є найбільш очевидними та передбачуваними для учасників цивільного обороту в Україні. Правова позиція щодо подання зустрічної позовної заяви із пропуском строку, встановленого для подання відзиву, є достатньою підставою для її повернення, є послідовною та викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах Верховного Суду від 04.03.2019 у справі № 920/342/17, від 04.04.2019 у справі № 918/361/18, від 29.07.2019 у справі № 925/872/18, від 18.09.2019 у справі № 910/16837/18, від 07.11.2019 у справі № 910/2892/19.

У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20.07.2022 у справі № 237/3566/17 (провадження № 61-13886св21) вказано, що: «право на пред`явлення зустрічної позовної заяви не є абсолютним; подаючи зустрічну позовну заяву, заявник повинен дотримуватись вимог ЦПК України щодо її подання. Зустрічна позовна заява, подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу, ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи (стаття 194 ЦПК України). Отже, зустрічна позовна заява, подана до суду поза межами строку для подання відзиву, підлягає поверненню судом заявнику

Суд враховує, що в судовому засіданні 25.07.2024 розпочато розгляд справи по суті, судом заслухано вступні слова сторін, досліджено письмові докази, на стадії доповнень оголошено перерву.

Так, зустрічна позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 22 08.2024 подана з пропуском строку, встановленого ч.1 ст. 193 ЦПК України, а клопотання про поновлення строку для подання зустрічного позову від відповідачів до суду не надходило та в судовому засіданні не заявлено.

Частиною 4 статті 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. 3 ст. 194 ЦПК України зустрічна позовна заява подана з порушенням вимог частин першої та другої статті 193 цього Кодексу ухвалою суду повертається заявнику. Копія зустрічної позовної заяви долучається до матеріалів справи.

Враховуючи викладене, зустрічна позовна заява ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про стягнення моральної шкоди визнання зловживанням процесуальними правами підлягає поверненню у зв`язку з порушення строків на її подання.

При цьому, повернення зустрічного позову не обмежує право відповідача звернутись до суду з цим позовом на загальних підставах.

Враховуючи наведене, суд не вважає проявом надмірного формалізму застосування наслідків, передбачених ЦПК України щодо зустрічної позовної заяви, поданої з пропуском встановленого строку, без відповідного клопотання про поновлення строків та без доведення непереборності підстав, що стало причиною пропуску такого строку.

При зверненні до суду із зустрічною заявою відповідачами було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Враховуючи наведене, суд вважає, за доцільне роз`яснити відповідачам право на звернення до суду із відповідним клопотання про повернення сплаченого при поданні зустрічного позову судового збору.

Керуючись ст.ст.193, 194, 259-261 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Відмовити у прийнятті зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про відшкодування моральної шкоди.

Повернути відповідачам матеріали зустрічної позовної заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства «Полтаватеплоенерго» про відшкодування моральної шкоди.

Копію зустрічної позовної заяви долучити до матеріалів справи.

Роз`яснити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 право звернутися з вказаним позовом у загальному порядку.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги, протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Головуючий: суддя Н.М. Грошова.