Справа № 740/2033/24
Провадження № 2/740/794/24
Р І Ш Е Н Н Я

з а о ч н е

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Ісаєнко А. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,

установив:

У березні 2024 року позивач звернувся до суду з указаним позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав стосовно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та стягнення аліментів у розмірі 1/4 усіх видів заробітку, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що батьками малолітньої ОСОБА_1 є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 . Згідно з рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 16 жовтня 2020 року № 380 місце проживання ОСОБА_1 визначено з батьком за адресою: АДРЕСА_1 . Однак ІНФОРМАЦІЯ_2 батько дитини помер. ІНФОРМАЦІЯ_2 малолітню ОСОБА_1 як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах, влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя - ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки за місцем проживання матері відсутні нормальні умови проживання для дитини. Мати малолітньої - ОСОБА_2 зарекомендувала себе з негативної сторони, не приділяє належної уваги дочці, безвідповідально ставиться до виконання батьківських обов`язків, вживає алкогольні напої, не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не цікавиться її станом здоров`я та розвитком, не зверталася до органу опіки та піклування з питанням повернення дитини. Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 07 березня 2024 року затверджено висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно малолітньої дочки ОСОБА_1 .

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 09 квітня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 08-30 год. 09 травня 2024 року, яке в подальшому відкладено на 08-30 год. 11 червня 2024 року.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 11 червня 2024 року підготовче провадження у справі закрито; справу призначено до судового розгляду на 15-00 год. 24 липня 2024 року, яке відкладено на 08-30 год 14 серпня 2024 року.

У судове засідання сторони не з`явилися.

Від представників позивача і третьої особи надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі, підтримання позову та незаперечення проти заочного розгляду.

Відповідачка у судові засідання жодного разу не з`явилася, при цьому отримала копію ухвали та позовної заяви з додатками, про що свідчить власноруч написана розписка, повідомлялася судом належним чином про час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку, судових викликів не отримувала, поштові конверти повернулися до суду без вручення адресатові із зазначенням причин невручення - відсутність адресата за вказаною адресою. Крім того, на офіційному вебсайті суду розміщено оголошення про виклик відповідачки до суду; відзиву на позов - не подавала.

З урахуванням положень ст. 128, 223, 280 ЦПК України суд визнав за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідачки та ухвалити у справі заочне рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, кожного окремо та в сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом установлено, що батьками малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а. с. 5).

Батько дитини - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 7).

Згідно з наказом № 12 від 03.08.2023 начальника служби у справах дітей - ОСОБА_5 «Про взяття на облік дитини, яка перебуває в складних життєвих обставинах», ОСОБА_1 взято на облік з підстав проживання в родині, в якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків з виховання дитини (а. с. 8).

Відповідно до акта обстеження умов за місцем реєстрації та проживання ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_3 , у квартирі відсутнє електро- та газопостачання, умови проживання незадовільні, в кімнаті брудно, речі розкидані, відсутні продукти харчування (а. с. 13).

Відповідно до рішення Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області № 342 від 09.08.2023 із 03 серпня 2023 року малолітню ОСОБА_1 влаштовано на тимчасовий догляд та виховання в сім`ю патронатного вихователя ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 (а. с. 9).

Рішенням Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області від 07 березня 2024 року № 121 затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 11 - 13).

Відповідно до ч. 1 ст. 150 Сімейного Кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно із ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання, забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Частиною 4 ст. 155 СК України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки і піклування, прокурор, сама дитина, яка досягла 14 років.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України).

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

У п. 15 указаної постанови зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці.

У справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року Європейським судом з прав людини наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (пункт 54). Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки; факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (пункт 58).

У Конвенції про права дитини зазначено, що «якнайкращі інтереси дитини» мають відігравати визначальну роль.

За змістом статей 150, 155 СК України, здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, усупереч яким не можуть здійснюватись батьківські права.

Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17).

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків.

Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо.

Статтею 2 ЦПК України встановлено, що завданням цивільного судочинства є, зокрема, справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1 ст. 13 ЦПК України).

За положеннями ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у сукупності, суд вважає позов доведеним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Розглядаючи вказану справу, суд ураховує, що відповідачка жодного разу не з`явилася в судові засідання та не повідомила про своє бажання брати участь у вихованні дитини, не надала суду жодних доказів на підтвердження факту її участі у вихованні дитини.

Зважаючи на вказане, можна стверджувати, що відповідачка ОСОБА_2 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків стосовно своєї малолітньої дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення батьківських прав.

На думку суду, поведінка відповідачки є такою, що свідчить про самоусунення від виконання обов`язку з виховання дитини, і розцінюється судом, як небажання виконувати свій батьківський обов`язок.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Одним з основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до вимог ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Разом з цим згідно із ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

З огляду на вказане суд вважає позов доведеним, обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір.

Керуючись ст. 2, 12, 13, 76 - 81, 89, 128, 141, 223, 263 - 265, 280, 284 ЦПК України, -

ухвалив:

Позов Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області в інтересах малолітньої ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ніжинської міської ради Чернігівської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_4 ) позбавити батьківських прав стосовно її дочки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_4 ) аліменти на користь малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (однієї чверті) частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 28 березня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у розмірі суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Зобов`язати Виконавчий комітет Ніжинської міської ради Чернігівської області відкрити особистий рахунок на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у строк одного місяця з дня набрання законної сили рішення суду.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ; АДРЕСА_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення суду може бути оскаржене позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено без змін за результатами апеляційного розгляду справи. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після поверн ення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І. М. Шевченко