Справа № 401/2707/23
Провадження № 2/401/156/24
06 лютого 2024 року місто Світловодськ
Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:
головуючий суддя - Андріянова С.М.
за участю секретаря судового засідання - Волкової М.А.
представника позивача - адвоката Чирочки Н.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору є виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування про стягнення додаткових витрат на дитину та позбавлення батьківських прав,
02 серпня 2023 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору є виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування про стягнення з відповідача на користь позивача додаткових витрат на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 6423 грн. та про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 .
Ухвалою від 04 вересня 2023 року вирішено прийняти позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, відповідачу надано час для подання відзиву на позов, призначено підготовче судове засідання.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим ст.178 ЦПК України, відзив до суду не подав.
Ухвалою від 11 грудня 2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивачка та її представник в судовому засіданні підтримали заявлені вимоги у повному обсязі та обґрунтували їх обставинами, викладеними в позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечували.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про день, час та місце судового розгляду, у відповідності до вимог ст.128 ЦПК України, повідомлений належним чином за останнім відомим місцем її реєстрації. Причини неявки суду невідомі. Заяв та клопотань про відкладення чи розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. 06 грудня 2023 року подав до суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 .
Заслухавши в судовому засіданні думку неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судом встановлено, що дитина проживає разом зі своєю матір`ю, вітчимом, братом та сестрою,. Її вихованням, утриманням займаються мати та вітчим. Біологічний батько з дитиною не спілкується взагалі та ніколи не приймав участі у її вихованні, життям дитини ніколи не цікавився. Зі слів матері їй відомо, що батько залишив їх коли їй було 1,5 місяці. Наразі вона студентка 1 курсу за спеціальністю «Кухар» в ПТУ №5 м.Світловодськ.
Враховуючи те, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подав, а позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, у відповідності до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Заслухавши пояснення позивача та його представника, з`ясувавши думку дитини, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до слідуючого висновку.
З копії свідоцтва про народження вбачається, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .(а.с.12)
07 грудня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу Серії НОМЕР_1 .
08 листопада 2011 року ОСОБА_1 змінила прізвище на « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про зміну імені серії НОМЕР_2 . (а.с.13,14)
Рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 19 березня 2009 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн., щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.(а.с.15-17)

Заочним рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 листопада 2022 року збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення повноліття ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 включно. (а.с.18-20)

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів вбачається, що відповідачем ОСОБА_2 аліменти сплачуються, заборгованість за період з листопада 2020 року по 30 червня 2023 року складає 2110 грн. 59 коп.(а.с.21,22)

На даний час неповнолітня ОСОБА_3 проживає разом з матір`ю ОСОБА_11 за адресою АДРЕСА_2 , разом з нею проживають вітчим ОСОБА_5 , брат ОСОБА_6 та сестра ОСОБА_7 .

Згідно характеристики КЗ «Ліцей №4 «Обрій» від 16 червня 2023 року встановлено, що ОСОБА_3 навчається у школі з 2014 року, за період навчання зарекомендувала себе як старанна учениця. Мати, ОСОБА_1 , весь час опікується дитиною та відповідально ставиться до виховання та навчання дитини, створює всі необхідні умови для всебічного гармонійного розвитку ОСОБА_3 . Мати постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, бере активну участь у позакласному житті класу. (а.с.45)

Відповідно до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , встановлено, що виконавчий комітет Світловодської міської ради, в особі Органу опіки та піклування, керуючись найкращими інтересами дитини, вважає доцільним позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с.77-82)

Відповідно до положень Конвенції про права дитини та ЗУ «Про охорону дитинства» дитинство перебуває в Україні під особливою охороною.

Згідно із ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Ст.12 того ж Закону зазначено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Відповідно до частин 1-5 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

За змістом роз`яснень, викладених у пунктах 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Встановлено, що вихованням доньки від народження позивачка займалась самостійно. Відповідач участі у житті дитини не приймав, мешкав окремо, станом здоров`я, розвитком, навчанням дитини не цікавився. Дитина завжди проживала і продовжує проживати з матір`ю. Відповідач нехтує своїми батьківськими обов`язками і не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не спілкується з ОСОБА_3 в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не піклується про стан її здоров`я, тобто ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків.

За таких підстав, суд приходить до висновку, що в суді знайшли своє підтвердження вимоги позивача і ОСОБА_2 дійсно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню до своєї доньки, і є всі підстави для того, щоб позбавити його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , у відповідності до вимог ст.164 Сімейного кодексу України.

Положеннями ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року, ратифікованої Постановою ВР N 789-XII від 27.02.91 року, визначено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Таким чином, брати участь у додаткових витратах зобов`язані обидва з батьків, незалежно від того з ким з них проживає дитина, оскільки Сімейний Кодекс України виходить із принципу рівності прав й обов`язків батьків.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку.

Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий із батьків зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково.

Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі.

Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо).

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат.

Вищезазначені висновки узгоджуються й з положеннями п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2005 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів".

У пункті 18 вищезазначеної постанови зазначено, що передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрат є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами.

Верховний Суд у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на лікування доньки ОСОБА_3 , оскільки дитина має інвалідність через структурну епілепсію та потребує постійних додаткових витрат на лікування та відвідування лікарів.

Медичним висновком від 12 січня 2022 року підтверджується діагноз дитини, з якого можна зробити висновок, що дитина потребує постійного відвідування лікарів та придбання лікарських засобів. З наданих позивачем до суду копій квитанцій судом встановлено, що за період з 13 червня 2022 року по 01 червня 2023 року позивачем витрачено на лікарські засоби для доньки 12 846 грн.(а.с.27-30)

Враховуючи те, що відповідач, не надає добровільно коштів на лікування своєї дитини, а позивачем в сукупності для забезпечення належного лікування витрачено 12 846 грн. суд вважає, що з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 6423 грн. додаткових витрат на утримання доньки ОСОБА_3 , що становить половину витрачених позивачем коштів.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні нею судові витрати у справі, що складаються із сплати судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп., за позовну вимогу про позбавлення батьківських прав.

Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст.150, 164, 165, 166, 171,185, Сімейного кодексу України, ст.ст.11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-89, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , де третьою особою, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору є виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі Органу опіки та піклування про стягнення додаткових витрати на дитину та позбавлення батьківських прав, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у сумі 6423 (шість тисяч чотириста двадцять три) грн. 00 коп.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьківських прав відносно неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на оплату судового збору в сумі 1073 грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1073 грн. 60 коп.

Відповідно до ч.6 ст.164 Сімейного кодексу України рішення суду про позбавлення батьківських прав, після набрання ним законної сили, надіслати органу державної реєстрації актів цивільного стану, за місцем реєстрації народження дитини.

Відповідачу протягом 2-х днів направити копію заочного рішення у справі, для відома.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення Світловодського міськрайонного суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення не були вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серія НОМЕР_3 виданий 10 листопада 2011 року Світловодським МРВ УМВС України у Кіровоградській області, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Третя особа: Виконавчий комітет Світловодської міської ради в особі органу опіки та піклування (юридична адреса: вул. Героїв України, 14, м. Світловодськ Олександрійського району Кіровоградської області, ).

Головуючий суддя С.М. Андріянова