Справа №:755/4696/19
Провадження №: 2-ві/755/3/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва у складі судді Хромової О.О., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді, подану в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика Андрія Павловича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Дніпровського районного суду міста Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика А.П., ДП «СЕТАМ», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно.

24 січня 2024 року позивачем подано до суду заяву про відвід судді Яровенко Н.О.

На обґрунтування заяви про відвід судді позивач посилається на те, що на першому судовому засіданні переможець торгів - позивач, висловив судді Яровенко Н.О. довіру, але у подальшому упереджена манера розгляду справи та емоційна поведінка судді стала показово лояльною відносно адвоката третьої особи/боржника - В. Циби, та показово зверхньою щодо позивача, що викликало сумнів в неупередженості та об`єктивності судді. Зазначене підтверджується також постановою Київського апеляційного суду від 28 вересня 2023 року, якою ухвала про залишення даного позову без розгляду скасована з причин порушення суддею процесуального права.

На початку судового розгляду третю особу/боржника представляв адвокат В. Циба, який надав суду документи про право на зайняття адвокатською діяльністю. Під час судових засідань доводи та аргументи адвоката В. Циби звелись до ланцюга плутанини навіть у базових положеннях основ права, що змусило позивача перевірити у відкритих джерелах його історію, де з`ясувалося, що у Єдиному реєстрі адвокатів України нібито адвокат В. Циба відсутній. Дані з відкритих джерел свідчили, що В. Циба все життя працював поваром, і лише у передпенсійному віці заочно закінчив один курс у податковій академії, після чого отримав свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю у раді адвокатів, яка, у свою чергу, постановою Окружного адміністративного суду міста Києва визнана незаконною. Отже, позивач усно повідомив суддю Н. Яровенко в тому, що адвокат В. Циба відсутній в Єдиному реєстрі адвокатів України, а тому не може приймати участі у судових засіданнях, на що суддя заперечила, посилаючись на паперові документи та продовжила розгляд справи в порушення статті

131-2 Конституції України.

Крім того, така поведінка судді Яровенко Н.О. змусила позивача звернутися з запитом до Національної асоціації адвокатів України, яка листом від 23 липня 2021 року № 698 підтвердила, що відомості щодо нібито адвоката В. Циби в Єдиному реєстрі адвокатів України відсутні. Зазначений лист був долучений до матеріалів справи, а тому суддя Н. Яровенко була вимушена з метою дотримання норм Конституції України, не допускати до подальшого розгляду справи нібито адвоката В. Цибу.

Також позивач просив суддю Н. Яровенко зупинити розгляд цієї справи до завершення розгляду пов`язаної справи про визнання торгів недійсними, на що остання відмовила без посилання на причини. Разом з тим, коли нібито адвокат В. Циба сам ініціював зупинення розгляду справи до закінчення розгляду пов`язаної справи про визнання торгів недійсними та скасування протоколу проведення електронних торгів, суддя Н. Яровенко зупинила розгляд цієї справи навіть не питаючи думки переможця торгів. Така суперечлива поведінка судді дивно співпадає з суперечливою поведінкою нібито адвоката В. Циби. Ігнорування без будь-яких пояснень правової позиції переможця торгів щодо імперативу і свідчить, що суддя Н. Яровенко допускає відсутність рівності у змагальному процесі між переможцем торгів та третьою особою/боржником, що також викликає сумнів в об`єктивності судді

Н. Яровенко.

Рішенням Дніпровського районного суду міста Києва, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду, у пов`язаній справі № 756/2226/19 у задоволенні позову третьої особи/боржника про визнання торгів недійсними та скасування протоколу проведення електронних торгів відмовлено. Ухвалою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 29 червня 2021 року касаційну скаргу третьої особи/боржника на рішення Дніпровського районного суду міста Києва та постанову Київського апеляційного суду у пов`язаній справі № 756/2226/19 визнано неподаною та повернуто. Поновлення провадження у цій справі відбулося також з порушенням процесуальних прав позивача. Переможець торгів просив поновити, а нібито адвокат В. Циба заперечив поновлення, а тому суддя Н. Яровенко відмовила у поновленні, і лише коли нібито адвокат В. Циба вже сам просив поновити розгляд, суддя поновила розгляд цієї справи. Після поновлення провадження у цій справі переможець торгів аргументував, що рішення у пов`язаній справі № 756/2226/19 має преюдиціальне значення для розгляду цієї справи, а обставини, встановлені у пов`язаній справі № 756/2226/19, не потребують доказування переможцем торгів у цій справі, на що суддя Н. Яровенко відреагувала лише усмішкою, що є порушенням Правил суддівської етики.

Наведене свідчить, що суддя Н. Яровенко демонструє відсутність об`єктивності у розгляді цієї справи, а судовий розгляд проводить лише за формою, а не за змістом. Крім того, суддя Н. Яровенко розглядає справу за відсутності обох відповідачів, явку яких переможець торгів - позивач, неодноразово просив визнати обов`язковою, що свідчить про розгляд справи між переможцем торгів та третьою особою/боржником, яка не є відповідачами.

Виходячи з умисного характеру допущених порушень та обставин, пов`язаних з розглядом цієї справи, позивач вважає, що суддею Н. Яровенко необ`єктивно та несправедливо, а також всупереч Присязі судді здійснюються дії, спрямовані на порушення основоположного права людини - права на справедливий суд. Вказані порушення були допущені суддею Н. Яровенко умисно, в інтересах третьої особи/боржника або пов`язаних з нею осіб, з метою позбавлення переможця торгів права власності на придбану з торгів квартиру, за яку своєчасно та в повному обсязі останній сплатив ціну. Відповідачі помилково, із запізненням більш як на місяць та «заднім» числом, в порушення сталої судової практики Верховного Суду, змовилися про ненадання позивачу документів на підтвердження права власності на квартиру. На момент проведення торгів у лютому 2019 року заочне рішення було чинним, а відтак наявні підстави для задоволення позову. У лютому 2019 року організатор торгів спочатку визнав торги такими, що відбулися і лише після отримання у березні 2019 року постанови продавця про припинення торгів, змінив статус торгів такими, що відбулися на припинення торгів, тобто здійснив змову проти переможця торгів «заднім» числом.

На підставі викладеного ОСОБА_1 вважає, що суддя Н. Яровенко навіть не досліджує, не надає доводам позивача - переможця торгів, оцінки, не ставить їх на обговорення, що викликає сумнів у неупередженості та підривають авторитет суду і довіру до нього.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 25 січня 2024 року заяву позивача

ОСОБА_1 про відвід судді, що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ДП «Сетам», Приватного виконавця виконавчого округа міста Києва Чижика А.П., третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно визнано необґрунтованою. Передано заяву позивача ОСОБА_1 про відвід судді, що подана в межах розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ДП «Сетам», Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика А.П., третя особа: ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно для її вирішення у порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України.

В порядку автоматизованого розподілу справ між суддями заяву 26 січня 2024 року передано на розгляд судді Хромовій О.О.

За змістом положень частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до частини восьмої статті 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Судом не встановлено підстав, що зумовлюють необхідність повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог частини восьмої статті 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вивчивши доводи заявленого відводу, приходить до такого висновку.

Відповідно до частини першої статті 34 ЦПК України цивільні справи у судах першої інстанції розглядаються одноособово суддею, який є головуючим і діє від імені суду, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суд зазначає, що право на подання заяви про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, оскільки статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини закріплено основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її позову в національному суді і до яких належить розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України»

від 09 січня 2013 року зазначено таке. (104) Як правило, безсторонність означає відсутність упередженості та необ`єктивності. Згідно із усталеною практикою Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно встановлюватися згідно з: (І) суб`єктивним критерієм, врахувавши особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (ІІ) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом встановлення того, чи забезпечував сам суд та, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», від 24 лютого 1993 року, Series A № 255, пп. 28 та 30, та «Веттштайн проти Швейцарії», заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII). (105) Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а й може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру», заява

№ 73797/01, п. 119, ECHR 2005-XIII). Отже, у деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення від 10 червня 1996 року у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства», п. 32, Reports 1996-III).

Як установлено Бангалорськими принципами поведінки суддів, схваленими резолюцією Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року№ 2006/23, «об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття».

Наведе свідчить про те, що підстави для відводу судді можуть бути оціночною категорією, що з одного боку дає змогу реалізувати конституційну засаду незалежного розгляду справи суддею, а з іншого боку, є площиною для зловживань з боку недобросовісних учасників.

При цьому, згідно із частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до статті 126 Конституції України незалежність і недоторканність суддів гарантуються Конституцією і законами України, вплив на суддів у будь-який спосіб забороняється.

За умовами частин третьої, четвертої статті 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) зазначено: «стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Пряма чи побічна заінтересованість судді у результаті розгляду справи може бути підставою як для відводу, так і для самовідводу. Заінтересованість може мати юридичний або побутовий характер. Юридична заінтересованість судді має місце, якщо від результату вирішення спору у нього виникнуть, зміняться або припиняться певні права або обов`язки. Побутова або фактична заінтересованість полягає в тому, що рішення суду може мати вплив на особисті стосунки судді з оточуючими.

Якщо заяву про відвід з цих підстав подає особа, яка бере участь у справі, підстави відводу потребують доказування.

Частиною першою статті 88 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Досліджуючи наведені критерії оцінки в межах даної справи суд зазначає, що презумпція особистої неупередженості судді діє доти, доки не з`являться докази на користь протилежного.

Доказів на підтвердження особистої упередженості судді Яровенко Н.О. у вирішенні спору в даній справі позивачем не надано.

Таким чином, зі змісту заяви про відвід та аналізу доводів, на які посилається заявник, судом не встановлено обставин, зазначених у статях 36 ЦПК України, які б могли бути підставою для обґрунтованих сумнівів щодо неупередженості і об`єктивності судді, що розглядає справу. Вказані заявником обставини стосуються незгоди позивача з прийнятими суддею процесуальними рішеннями у даній справі, що не є правовою підставою для його відводу відповідно до приписів частини четвертої статті 36 ЦПК України.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого позивачем ОСОБА_1 відводу судді Яровенко Н.О. від розгляду справи № 755/4696/19, а тому у задоволенні заяви про відвід судді слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись статями 36, 40, 260, 353 ЦПК України, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про відвід судді Яровенко Н.О. у цивільній справі № 755/4696/19 за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика Андрія Павловича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Чижика Андрія Павловича, Державного підприємства «СЕТАМ», третя особа - ОСОБА_2 , про визнання права власності на нерухоме майно, - передати для продовження розгляду в тому ж складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень частини другої статті 354 Цивільного процесуального кодексу України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України).

Суддя О.О. Хромова