24.01.2024 Провадження по справі № 2/940/19/24
Справа № 940/725/23
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 січня 2024 року Тетіївський районний суд Київської області в складі :

головуючого судді : Косович Т.П.

при секретарі : Козуб І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тетієві цивільну справу за позовом виконавчого комітету Тетіївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Виконавчий комітет Тетіївської міської ради як орган опіки та піклування звернувся до суду з позовом, в якому просить позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посилаючись на те, що відповідачка ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по догляду та вихованню дитини, не цікавиться її життям та здоров`ям, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на її утримання та взагалі не спілкується з дитиною.

В судовому засіданні представник позивачка ОСОБА_4 позовні вимоги підтримала.

Відповідачка ОСОБА_1 позовні вимоги визнала з тієї причини, що на даний час не має можливості забрати дитину на своє виховання та утримання.

Третя особа ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, відповідачки та третьої особи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 є матір`ю малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 24.07.2013 року (а.с. 5), яка згідно довідки ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» від 23.05.2023 року з 24.04.2018 року по 24.04.2023 року відбувала покарання в ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» (а.с. 14).

Батько дитини ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 19.12.2016 року - а.с. 9).

Розпорядженням Тетіївської районної державної адміністрації Київської області № 194 від 23.05.2018 року малолітньому ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с. 10).

Розпорядженням Тетіївської районної державної адміністрації Київської області № 209 від 11.06.2018 року над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено опіку та призначено ОСОБА_2 (а.с 11).

Згідно акту обстеження умов проживання дитини ОСОБА_3 в сім`ї опікуна ОСОБА_2 від 13.04.2023 року, опікун добросовісно виконує свої обов`язки, малолітній ОСОБА_6 має всі необхідні умови для проживання, навчання та розвитку(а.с 12).

ОСОБА_3 навчається в Дібрівському ліцеї Тетіївської міської ради, де зарекомендував себе як здібний учень, чемний та відповідальний. Вихованням хлопчика займається бабуся ОСОБА_2 , мати ОСОБА_1 його навчанням та вихованням не цікавиться, з вчителями не спілкується (а.с. 13).

Після звільнення з ДУ «Качанівська виправна колонія (№54)» ОСОБА_1 проживає без реєстрації в будинку своєї сестри в с. Йосипівка Коростенського району Житомирської області. При цьому із заявою про повернення їй на виховання дитини ОСОБА_3 до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Тетіївської міської ради жодного разу не звернулася.

Згідно висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , затвердженого рішенням виконавчого комітету Тетіївської міської ради № 145 від 19.06.2023 року, виконавчий комітет Тетіївської міської ради як орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 18-19).

Наведені обставини свідчать про байдуже та безвідповідальне ставлення матері до своєї дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються від виконання своїх обов?язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім?ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров?я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов?язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов?язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов?язками.

В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто права на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов?язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об?єктивного з?ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

В п.16 зазначеної постанови роз?яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов?язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний та духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності , можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування ними своїми обов?язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов?язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з?ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 с. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідачка ОСОБА_1 в судовому засіданні фактично підтвердила викладені позивачем обставини та не заперечувала факту свого ухилення від виконання батьківських обов`язків по вихованню ОСОБА_3 . При цьому суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності таких обставин або добровільності їх визнання.

Таким чином, вважаючи доведеним факт ухилення відповідачки від виконання своїх батьківських обов?язків по догляду та вихованню дитини на підставі з?ясованих у справі обставин, а також враховуючи, що ставлення відповідачки до своєї дитини суперечить основним засадам прав та обов?язків батьків з виховання та розвитку дітей їх інтересам, суд вважає, що відповідачку слід позбавити батьківських прав щодо її малолітнього сина.

Крім того, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути 1211,20 гривень судового збору на користь держави за подання позову про позбавлення батьківських прав, поскільки позивач згідно законодавства звільнений від його сплати.

Керуючись ст.ст. 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст. 164 СК України суд,

ухвалив:

Позовні вимоги виконавчого комітету Тетіївської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 , батьківських прав відносно її малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок на рахунок UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Дата складення повного рішення: 30.01.2024 року.

Суддя: Т.П.Косович