Справа № 386/1036/23
Провадження № 2/392/131/24
11 січня 2024 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області у складі:
Головуючої судді: Кавун Т.В.,
секретар Стець Т.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мала Виска в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу,
22.09.2023 року року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 16.07.2016 року в смт Смоліне мала місце дорожньо-транспорта пригода за участі автомобіля "ІЖ" під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля "Volkswagen". Внаслідок ДТП автомобілю "Volkswagen" завдано механічних пошкоджень із матеріальними збитками для нього. Постановою Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 23.03.2016 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
05.02.2019 року між ПрАТ "УПСК" та ФОП ОСОБА_1 було укладено договір № 05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків, завданих первісному кредитору по договорам страхування, у тому числі право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АЕ/9652969 від 12.05.2016 року.
07.02.2020 року рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області було задоволено позов про стягнення з ОСОБА_2 на його користь завдані збитки в порядку регресу у розмірі 12 631 грн 92 коп., 768 грн 40 коп. - судового збору, 3 000 грн 00 коп. - витрат на правову допомогу.
16.05.2023 року він звернувся до відділу державної виконавчої служби із заявою про відкриття виконавчого провадження щодо стягнення заборгованості у примусовому порядку. Згідно автоматизованої системи виконавчих проваджень, 26.05.2023 року державним виконавцем Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було відкрито виконавче провадження № 71897122.
Зазначив, що на момент звернення до суду із позовною заявою, рішення Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2020 року не виконано, а тому він має право на стягнення з відповідача суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу за весь час прострочення, а саме: з наступного дня винесення ухвали суду у справі - 24.11.2020 року по день подання позовної заяви про стягнення суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми борги - 18.06.2023 року.
А тому просить стягнути з відповаідача на його користь 3 % річних у розмірі 1517 грн 00 коп., інфляційні втрати у розмірі 6820 грн 53 коп., 858 грн 88 коп. сплаченого судового збору та 3000 грн 00 коп. витрат на правову допомогу.
Позивач у судове засідання не з`явився, представником подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просять позов задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини.
Рішенням Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 07.02.2020 року задоволено позов про стягнення з ОСОБА_2 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 12631 грн 92 коп. у відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу), 768 грн 40 коп. судового збору, 3000 грн витрат на правничу допомогу, всього - 16400 грн 32 коп.

16.05.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Маловисківського відділу державної виконавчої служби у Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Мінстерства юстиції (м. Дніпро) із заявою про відкриття виконавчого проваження.

З інформації з автоматизованої системи виконавчих проваджень від 18.08.2023 року, вбачається, що 26.05.2023 року Маловисківським відділом державної виконавчої служби і Новоукраїнському районі Кіровоградської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № НОМЕР_4, де стягувачем виступає фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , боржником - ОСОБА_2 .

Відповідно до наданого позивачем розрахунку, за період з вересня 2019 року по серпень 2023 року 3 % річних від суми боргу 12631 грн 00 коп. - складає 1517 грн 00 коп., а інфляційне збільшення боргу від суми боргу 12631 грн 00 коп. - складає 6820 грн 53 коп., а тому загальна сума інфляції з боргом становить 19451 грн 53 коп.

Згідно із ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті та трьох відсотків річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання.

Право позивача вимагати від відповідача сплатити інфляційні втрати та 3% річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає в отриманні компенсації (плати) від відповідача за користування утримуваними ним грошовими коштами.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 917/1421/18, за змістом частини 1 статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) згідно статті 530 ЦК України.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Зокрема, статтею 625 цього Кодексу врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, за змістом наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а становлять сбосіб захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу належить до складу грошового зобов`язання і вважається особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ними утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за час прострочення.

Оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць із моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення.

Таким чином, законом установлено обов`язок боржника у разі прострочення виконання грошового зобов`язання сплатити на вимогу кредитора суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних за весь час прострочення виконання зобов`язання.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством.

Під час ухвалення рішення Маловисківським районним судом Кіровоградської області від 07.02.2020 року, встановлено, що 05.02.2019 року між ПАТ "Українська пожежно-страхова компанія" і суб`єктом підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 укладено договір №05/02/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого позивач набув право вимоги як новий кредитор щодо відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) до відповідача ОСОБА_2 15.09.2016 року страховиком на підставі страхового акту №ОЦ/173/000/16/0138 від 15.09.2016 року виплачено власнику автомобіля страхове відшкодування в розмірі 12631 грн 92 коп.

16.08.2019 року ФОП ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу).

07.02.2020 року Маловисківський районний суд Кіровоградської області своїм рішенням позов ОСОБА_1 задовільнив.

Отже, з огляду на мтеріали справи, ОСОБА_2 не виконав зобов`язання щодо відшкодування шкоди в порядку зворотної вимоги (регресу) до даного часу, позивач має право на захист своїх майнових прав та інтересів та стягнення з відповідача, з урахуванням приписів ст. 625 ЦК України, інфляційних втрат у розмірі 6820 грн 53 коп. та 3% річних у розмірі 1517 грн 00 коп. за порушення виконання грошового зобов`язання, а тому позов підлягає задоволенню.

30.01.2019 року між адвокатом Самойленком П.М. та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 30/01/19 про надання правової допомоги. З додаткової угоди № 130 від 23.06.2023 року до договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 року вбачається, що вартість послуг (гонорар) адвоката за договором про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30.01.2019 року по справі щодо стягнення з ОСОБА_2 суми інфляційних втрат та трьох процентів річних від простроченої суми боргу становить 3000 грн.

А тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦК України, понесені витрати на правничу допомогу позивачем та сплачений судовий збір підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись статтями 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 три відсотки річних у сумі 1517 грн 00 коп та інфляційні втрати у сумі 6820 грн 53 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 858 грн 88 коп. сплаченого судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 3000 грн 00 коп. витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , паспорт № НОМЕР_3 , останнє відоме зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Т.В. Кавун