Справа № 752/5690/15-ц
Провадження № 2/752/15/24
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30.10.2024 року Голосіївський районний суд міста Києва

у складі: головуючого по справі судді - Мазура Ю.Ю.,

при секретарі судового засідання - Бєляєвої К.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Лідія Миколаївна про визнання договору поруки припиненим та договору іпотеки недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

У квітні 2015 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» в особі представника Васильченко С.О. звернулось до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені.

Вказаний позов мотивований тим, що 27.12.2006 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 24.11.2018 - Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 укладено Договір про надання споживчого кредиту №0 (надалі - Кредитним договір). Позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав та перерахував ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 78000,00 доларів США.

З метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання ОСОБА_1 , 27.12.2006 між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки №0 та Договір іпотеки 41317, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. за №7688.

Позивач зазначав, що ОСОБА_1 у визначений Кредитним договором строк взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала, унаслідок чого станом на 05.03.2015 утворилася заборгованість у розмірі 30229,81 доларів США та пеня у розмірі 23646,33 гривні.

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Пасинок В.С. від 12.05.2015 відкрито провадження по даній цивільній справі та призначено дату судового засідання.

Протокольною ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.07.2015 прийнято зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Лідія Миколаївна про визнання договору поруки припиненим та договору іпотеки недійсним, до спільного розгляду із первісним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.01.2016 вказана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Шкірая М.І.

У квітні 2016 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 30.06.2016 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2015.

У серпні 2016 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 01.11.2016 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2015.

У січні 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 08.02.2017 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відмовлено.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 24.04.2017 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2015.

У червні 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11.07.2017 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відмовлено.

У серпні 2017 ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15.08.2017 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2015.

У листопаді 2017 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 14.11.2017 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відмовлено.

У грудні 2017 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 13.12.2017 відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 12.05.2015.

У січні 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 09.02.2018 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою.

У травні 2018 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 17.05.2018 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відмовлено.

У липні 2018 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 10.08.2018 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою.

У лютому 2019 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 12.02.2019 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відмовлено.

У червні 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 14.06.2019 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою.

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 14.11.2019 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою.

У лютому 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 21.02.2020 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою.

Згідно Розпорядження керівника апарату Голосіївського районного суду м. Києва № 436 від 01.07.2020 призначено повторний автоматизований розподіл судової справи.

У липні 2020 року вищевказана цивільна справа надійшла в провадження судді Голосіївського районного суду м. Києва Мазура Ю.Ю.

У липні 2020 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03.08.2020 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відмовлено.

У грудні 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва від 09.12.2020 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою.

У квітні 2021 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 19.04.2021 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відмовлено та стягнуто штраф.

У червні 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 05.07.2021 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою та стягнуто з ОСОБА_1 штраф.

У вересні 2021 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 29.09.2021 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою та стягнуто з ОСОБА_1 штраф.

У листопаді 2021 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 02.12.2021 у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 відмовлено та стягнуто штраф.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 17.02.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Лідія Миколаївна про визнання договору поруки припиненим та договору іпотеки недійсним, до судового розгляду по суті.

У лютому 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 04.05.2022 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою та стягнуто з ОСОБА_1 штраф.

У червні 2022 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 23.06.2022 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою.

У жовтні 2022 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 04.11.2022 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою та стягнуто з ОСОБА_2 штраф.

У грудні 2022 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження.

Ухвалою судді Київського апеляційного суду від 09.02.2023 року відмовлено у відкритті провадження за вказаною апеляційною скаргою та стягнуто з ОСОБА_2 штраф.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.11.2023 задоволено клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» - Воронкова О.М. про заміну сторони позивача правонаступником у цивільній справі, замінено у справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УкрСиббанк», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Лідія Миколаївна про визнання договору поруки припиненим та договору іпотеки недійсним - позивача Публічне акціонере товариство «УкрСиббанк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс».

В судовому засіданні представник Відповідача-2 за первісним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_3 заявив клопотання про відвід головуючого судді Мазура Ю.Ю. з підстав, що суддя Мазур Ю.Ю. в судовому засіданні не вирішив питання про розгляд справи за відсутності не з`явившихся осіб, а саме думку сторін, які з`явилися в судове засідання. Крім того, зауважив, що Відповідач-1 за первісним позовом повідомлена неналежним чином про час, дату та місце судового засідання та повідомив, що остання перебуває на даний час за кордоном.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 08.11.2023 у задоволенні заяви представника відповідача-2 за первісним позовом ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про відвід головуючого по справі судді Мазура Ю.Ю. у цивільній справі за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення суми заборгованості за договором про надання споживчого кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом та пені та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору - Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Лідія Миколаївна про визнання договору поруки припиненим та договору іпотеки недійсним відмовлено повністю.

У листопаді 2023 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року про заміну позивача правонаступником.

Постановою судді Київського апеляційного суду від 04.07.2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року залишено без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 18.07.2024 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 08 листопада 2023 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 липня 2024 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» про заміну позивача Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором споживчого кредиту та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Лідія Миколаївна, про визнання договору поруки припиненим та договору іпотеки недійсним.

В судове засідання позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку. Представник позивача адвокат Горобей Р.Г. надала до суду заяву, в якій просить провести розгляд справи за відсутності сторони позивача, зазначила, що просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечує та просить відмовити в повному обсязі.

Відповідач-1 за первісним позовом в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку.

Позивач за зустрічним позовом в судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку.

Разом з цим, суд бере до уваги, що систематичне направлення Відповідачами апеляційних скарг на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 12 травня 2015 року про відкриття провадження, відкладення розгляду справи та подання клопотань про зупинення розгляду справи є зловживанням процесуальним правом з боку Відповідачів.

Зловживання процесуальними правами, або так звані «процесуальні диверсії» - є будь-якими деструктивними діями з використанням процесуальних прав особи, яка бере участь у розгляді судової справи, з метою максимально ускладнити опоненту виграш правового спору в цілому або завдати збиток його певним інтересам, що в будь-якому випадку порушує право особи на справедливий суд, про яке так часто наголошують вітчизняні суди та Європейський суд з прав людини в контексті ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Так, у статтях 44 ЦПК України, 43 ГПК України, ст. 45 КАС України передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, а зловживання ними не допускається.

Додатково, в контексті ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» доцільно також зазначити, що Європейський суд з прав людини ще 07.07.1989 р. у своєму рішенні у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» зробив висновок про те, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Крім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях у справах проти України також неодноразово зазначав, що однією з ролей національних судів є організація судових проваджень таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними (див. п. 28 рішення у справі Шульга проти України від 02.12.2010 р., Заява № 16652/04) і запобігання неналежній та такій, що затягує справу, поведінці сторін у цивільному процесі є завданням саме державних органів (див. п. 24 рішення у справі Мусієнко проти України від 20.01.2011 р., Заява № 26976/06).

Відповідачі продовжують, зловживати процесуальними правами, подавати ідентичні апеляційні скарги, не з`являтись в судові засідання, що призводить до значного затягування розгляду справи та порушення розумних строків розгляду справи.

Разом з цим, суд вважає можливим постановити рішення у справі, оскільки у справі наявні відзив та всі необхідні пояснення.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Статтями 15, 16 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що між 27 грудня 2006 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (з 24.11.2018 - Акціонерне товариство «УкрСиббанк») та ОСОБА_1 , укладено Договір про надання споживчого кредиту №0.

Відповідно до п. 1 Кредитного договору Банк зобов`язався надати позичальнику кредит в іноземній валюті в сумі 78 000, 00 доларів США, а позичальник зобов`язався прийняти, належним чином використовувати і повернути кредитору кредит та сплатити проценти, комісії в порядку та на умовах, визначених цим Договором.

У п. 1.2.2. Кредитного договору сторони погодили, що позичальник у будь -якому випадку зобов`язаний повернути кредит в повному обсязі в терміни, встановлені графіком погашення кредиту, але в будь - якому випадку не пізніше 27.12.2017 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту, встановлений на підставі додаткової угоди сторін або на підставі умов розділу 11 цього договору.

Згідно п. 1.1.3. Кредитного договору сторони погодили, що за використання кредитних коштів встановлюється процента ставка у розмірі 12,2% річних.

Згідно п. 1.5. Кредитного договору кредит надається шляхом зарахування коштів на поточний рахунок Позивальника № НОМЕР_1 у Банку для подальшого використання за цільовим призначенням.

За порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань, передбачених Договором, зокрема, термінів повернення кредиту (всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів за кредит та/або комісій, Банк має право вимагати від Позичальника сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу. Пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи день погашення заборгованості, і розраховується за методом «факт/360» (метод «факт/360» передбачає, що для розрахунку використовується фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів) (п. 7.1 Кредитного договору).

Як вбачається з виписки по рахунку № НОМЕР_1 позивач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав та перерахував ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 78 000,00 доларів США.

З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань Позичальника за Кредитним договором, між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 27.12.2006 укладено Договір поруки №0 та Договір іпотеки №41317 від 27.12.2006, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М. за р. №7688.

Відповідно до Договору іпотеки №41317 від 27.12.2006 ОСОБА_2 передає в іпотеку АКІБ «УкрСиббанк» нерухоме житлове приміщення - квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 50,70 кв.м.

Оскільки умови кредитного договору боржником не виконувались належним чином, станом на 05.03.2015 утворилась заборгованість у розмірі 30 229, 81 доларів США та 23 646,33 гривень пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, з яких: 26 590, 35 дол. США - кредитна заборгованість, 3 639,46 дол. США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 15 846, 59 - гривень - пеня за прострочення сплати кредиту; 7 799, 74 - пеня за прострочення сплати процентів.

Відповідачами не надано доказів на спростування суми заборгованості не відповідає дійсності та не надано належних та допустимих доказів відсутності заборгованості.

Будь-яких контр розрахунків та доказів не відповідності розрахунку заборгованості який був поданий Позивачем, суду надано не було.

13 жовтня 2022 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укрфінсртандарт» було укладено договір факторингу № 13-10/2022 за умовами якого всі права та обов`язки за кредитним договором про надання споживчого кредиту № від 27.12.2006 року, укладений між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» (правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк»), перейшли від АТ «УкрСиббанк» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт». 11 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» () було укладено договір відступлення права вимоги № 11-01/ФК-23, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № від 27.12.2006 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс». 12 січня 2023 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» було укладено договір відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 27.12.2006 року Івановою Л.М. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим номером 7688 відповідно до якого було передано в іпотеку нерухоме майно: квартира за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним ТОВ «ДіджиЦикл Фінанс» набуло право належного кредитора до Відповідачів за Кредитним договором.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачені відсотки.

Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України визначено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

У ст. ст. 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ч. 1 ст. 625 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За правилом ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок виникає у випадках, встановлених договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Як зазначено у ч. 2 цієї статті порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.

Частиною 1 ст. 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

За правилами ч. 2 ст. 554 ЦК України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойку, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Отже, порука є спеціальним додатковим майновим заходом впливу, спрямованим на забезпечення виконання основного зобов`язання.

Підставою для поруки є договір, що встановлює зобов`язальні правовідносини між особою, яка забезпечує виконання зобов`язання боржника, та кредитором боржника.

Обсяг зобов`язань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (ч. ч. 1, 2 ст. 553 ЦК України).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення первісного позову ТОВ «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення 30 229, 81 доларів США заборгованості за кредитом та процентами та 23 646, 33 гривень пені за несвоєчасне погашення заборгованості.

Разом з тим, вимоги зустрічного позову ОСОБА_2 до ТОВ «Діджи Фінанс» (правонаступник АТ «УкрСиббанк»), третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Л.М. про визнання договору поруки припиненим та договору іпотеки недійсним не підлягають задоволенню.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання Договору поруки припиненим суд зазначає наступне.

Матеріали справи містять детальний розрахунок кредитної заборгованості позичальника. Поручитель (як і позичальник) не надав свого розрахунку, чи інших доказів, які б давали суду підстави для встановлення іншого розміру заборгованості для нього, тобто співвідповідачем не спростований факт наявності та розміру заборгованості, чи порядок її нарахування.

Згідно з домовленістю сторін кінцевий термін повернення кредиту за договором (виконання основного зобов`язання) - 27.12.2017 року. Банк, відповідно до умов розділу 12 кредитного договору, яким сторони врегулювали порядок дострокового повернення кредиту за вимогою кредитора, надіслав 12 грудня 2015 року відповідачам відповідні вимоги про дострокове повернення кредиту у повному обсязі та сплату нарахованих процентів у зв`язку з не належним виконанням умов кредитного договору та допущення прострочення виконання зобов`язань. Матеріали справи не містять підтвердження отримання відповідачами зазначених вимог, у зв`язку з чим термін повернення кредиту вважається таким, що настав на 41 календарний день з дня дати відправлення відповідачам повідомлення про дострокове повернення кредиту.

З огляду на це шестимісячний строк на пред`явлення вимог до поручителя мав би сплинути 12 червня 2015 року (12.12.2014 року + 6 місяців).

Із позовом банк звернувся раніше, ніж наступила ця дата, а саме -23 березня 2015 року, про що свідчить відмітка поштового відділення на конверті (а. с. 57 т. 1).

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що позивач звернувся із позовом до поручителя протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази на предмет відповідності наведеним правовим нормам, суд приходить до висновку про необґрунтованість зустрічних позовних вимог в частині припинення договору поруки у зв`язку з відсутністю правових підстав, а тому відмовляє по суті в задоволенні зустрічного позову.

Щодо зустрічних позовних вимог ОСОБА_2 про визнання Договору іпотеки недійсним суд зазначає наступне.

Зустрічні вимоги обґрунтовані тим, що Договір іпотеки було укладено незважаючи на те, що в іпотечній квартирі на той час проживала дитина - ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Позивач за зустрічним позовом зазначає, що вказаний договір іпотеки порушує житлові права його доньки - ОСОБА_4 .

Третя особа за зустрічним позовом приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванової Л.М. подала письмові заперечення на позов, в яких зазначила, що оспорюваний іпотечний договір укладено відповідно до закону та посвідчено нотаріусом з додержанням вимог Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», Закону України «Про нотаріат» та вимог Цивільного кодексу України. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Л.М. до вчинення правочину, встановила дійсні наміри кожної із сторін, а також чи відсутні у сторін заперечення щодо кожної з умов правочину, нотаріус встановила (ідентифікувала) сторони правочину за паспортами, записала паспортні дані в реєстр реєстрації вчинених нотаріальних дій та перевірила дієздатність та правоздатність сторін, переконалась в тому, що сторони розуміють значення своїх дій та усвідомлюють їх правові наслідки, перевірила належність майна, що передається в іпотеку, іпотекодавцеві. Після особистого прочитання договору іпотеки сторонами, нотаріусом були роз`яснені правові наслідки, які настають після укладання договору іпотеки. Потім сторонами було підписано вищевказаний договір іпотеки в присутності нотаріуса, після чого договір посвідчено приватним нотаріусом Івановою Л.М. Всі вимоги, встановлені Законом, нотаріусом були виконані, в договорі іпотеки містяться всі істотні умови, в нотаріальній справі наявні всі необхідні копії документів. Також у вказаному договорі іпотеки нотаріусом накладена заборона відчуження предмета іпотеки. В позові зазначено, що банк та нотаріус знали, що в квартирі на той час проживали батьки ОСОБА_2 та дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але доказів про зазначений факт суду не надано. Позивачем за зустрічним позовом на день укладення Договору іпотеки подано документи, в тому числі довідку форми 3, згідно з якої в квартирі прописаний тільки позивач з 14.05.1996 та в Договорі іпотеки в п. 1.3 зазначено що укладання цього договору не порушує права та/або інтереси третіх осіб, в тому числі дітей.

Також при посвідченні договору іпотеки нотаріус роз`яснила сторонам порядок державної реєстрації іпотеки та порядок задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки. У вказаному договорі іпотеки нотаріусом накладена заборона відчуження зазначеної квартири. Позивачем не було надано доказів на підтвердження наявності обставин, вказаних в позовній заяві. Звернення позивача до суду з позовом про визнання договору іпотеки недійсним свідчить про небажання нести відповідальність за раніше прийняті рішення та підтверджує недобросовісне виконання процесуальних прав.

Згідно правової позиції Верховного Суду України, викладеної в Постанові №6-384цс15 від 30.09.2015, неправдиве повідомлення батьками, які є одночасно законними представниками неповнолітньої або малолітньої особи, про відсутність прав дитини на майно, яке передається в іпотеку, не може бути підставою для визнання іпотеки недійсною за позовом батьків, які зловживали своїми правами законних представників дитини, а може спричинити інші наслідки, передбаченні законодавством, які застосовуються органами опіки та піклування.

З огляду на викладене, враховуючи відсутність у дочки Позивача ОСОБА_4 права користування квартирою на час укладення оспорюваного договору іпотеки, недобросовісність дій позивача щодо неповідомлення банку та нотаріуса про фактичне проживання в квартирі, що передавалася в іпотеку, дітей сторін, суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для задоволення позову ОСОБА_2 про визнання договору іпотеки недійсним.

У порядку ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 3654,00 грн.

Керуючись ст. ст. 263-265 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Первісний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ), ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) заборгованість за кредитним договором №0 від 27.12.2006 у розмірі 30229 (тридцять тисяч двісті двадцять дев`ять) доларів США 81 цент - заборгованість по кредиту та по центам та 23646 (двадцять три тисячі шістсот сорок шість) гривень 33 копійки -пеня за несвоєчасне погашення заборгованості, з яких: 26590,35 доларів США - кредитна заборгованість, 3639,46 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом, 15846,59 гривень - пеня за прострочення сплати кредиту, 7799,74 гривень - пеня за прострочення сплати процентів.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) судовий збір у розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень).

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс» (, адреса: 04112, м. Київ, вул. Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд. 8) судовий збір у розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень).

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Діджи Фінанс», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Іванова Л.М. про визнання договору поруки припиненим та договору іпотеки недійсним - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Ю.Ю.Мазур