Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2024 року

м. Полтава

Полтавський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - Харабадзе К. Ш.,

за участю секретаря - Гаврись В.В.,

Справа № 635/8662/21

Номер провадження № 2/545/324/24

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

відповідач ОСОБА_1

третя особа Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталія Петрівна

третя особа Акціонерне товариство «СКАЙ БАНК»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду цивільну справу про визнання недійсною довіреності та договорів дарування

у с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання недійсною довіреності та договорів дарування. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у наслідок тяжкої хвороби померла сестра позивача - ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина. У вересні 2021 року позивачу стало відомо, що за життя його сестра подарувала ОСОБА_1 належні їй на праві приватної власності житловий будинок та земельні ділянки, які не увійшли до спадкової маси. Також позивачу стало відомо, що його сестра - ОСОБА_3 , його брату - ОСОБА_1 належні їй на праві приватної власності житловий будинок та земельні ділянки не дарувала, договори дарування не підписувала, ніякого волевиявлення щодо дарування визначеного майна не мала та не висловлювала, наміру здійснити таке дарування не мала. Крім того у вересні 2021 року позивачу стало відомо той факт, що від імені його сестри- ОСОБА_3 договори дарування житловий будинок та земельні ділянки були підписані нібито її представником, а саме донькою ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності, нібито наданої його сестрою - ОСОБА_3 своїй доньці ОСОБА_2 . Так сестра позивача - ОСОБА_3 під час свого життя ніякої довіреності свої доньки ОСОБА_2 на здійснення відчуження належного їй на праві власності майна за власним бажанням при повній дієздатності, розумічі усі наслідки надання довіреності не надавала. Таким чином, на думку позивача, має місце порушення його права на отримання частки спадщини за чергою, грубе порушення законодавства України, порушення прав та законних інтересів позивача, що підлягають відновленню у судовому порядку. На підставі вищевикладеного, просить:

-визнати недійсною довіреність від 19.01.2017 року на представництво прав та інтересів, вчинення правочинів, видану ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , посвідчену приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Наталією Петрівною та зареєстровану в реєстрі за № 130;

-визнати недійсним договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 від 03.02.2017 року, складений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що діяла від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Наталією Петрівною 19.01.2017 року та зареєстровану в реєстрі за № 130 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Наталією Петрівною та зареєстрований в реєстрі за № 257;

- визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,1500 га склад угідь: малоповерхова забудова, землі під житловою забудовою , кадастровий номер :00:001:0022 за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 03.02.2017 року, складений між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що діяла від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Наталією Петрівною 19.01.2017 року та зареєстровану в реєстрі за № 130 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Наталією Петрівною та зареєстрований в реєстрі за № 260;

-визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,1500 га, склад угідь: рілля , кадастровий номер :00:001:0023 за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 03.02.2017 року, складений між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що діяла від імені ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Наталією Петрівною 19.01.2017 року та зареєстровану в реєстрі за № 130 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Наталією Петрівною та зареєстрований в реєстрі за № 263;

-визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 33704939 від 03.02.2017 державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталії Петрівни, реєстрацію право власності на житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 108.1 кв.м., житлова площа 72.1 кв.м, гараж літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», вигрібна яка літ. «К», огорожа № 1, адреса: АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , платника податків: НОМЕР_1 , паспорт громадянина України серії та номер НОМЕР_2 , виданий 14.11.2001, видавник: Пісочинський ВМ Харківського РВ УМВС України в Харківський області, країна громадянства: Україна; Підстава для державної реєстрації: договір дарування житлового будинку серія та номер: 257, виданий 03.02.2017 року, видавник: Гаража Наталія Петрівна, приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області;

- визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57638185 від 14.04.2021 року державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталії Петрівни, підстава для державної реєстрації: договір іпотеки № 27-2-07-8/з-1, серія та номер:1346, виданий 14.04.2021 року, видавник: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталія Петрівна, іпотекодавець: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства:Україна, іпотекодержатель: Акціонерне товариство «СКАЙ БАНК», код ЄРДПОУ: 09620081, опис предмету іпотеки: житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 108.1 кв.м, житлова площа 72.1 кв.м, гараж літ.«Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», вигрібна яма літ. «К», огорожа №1, адреса: АДРЕСА_1 ;

-визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 57637895 від 14.04.2021 року державного реєстратора приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталії Петрівни, підстава для державної реєстрації: договір іпотеки № 27-2-07-8/з-1, серія та номер: 1346, виданий 14.04.2021 року, видавник: приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталія Петрівна, вид обтяження: заборона на нерухоме майно, обтяжувач: Акціонерне товариство «СКАЙ БАНК», код ЄРДПОУ: 09620081, особа майно якої обтяжується: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , країна громадянства:Україна, предмет обтяження: житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями та спорудами, об`єкт житлової нерухомості, загальна площа 108.1 кв.м, житлова площа 72.1 кв.м, гараж літ.«Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», вигрібна яма літ. «К», огорожа №1, адреса: АДРЕСА_1 , стягнути понесені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 в заяві до суду від 21.03.23 просила розглянути справу за її відсутності з урахуванням доводів цієї заяви, вказала, що позов визнає, останні роки її мати хворіла на онкологічне захворювання, їй призначалися ліки в тому числі сильнодіючі знеболювальні, засоби з групи опіоідних, що спричиняють наркотичне сп`яніння, назву яких вона не пам`ятає, вона здійснювала догляд за матір`ю, останні місяці мати перебувала в лежачому стані. Зазначила, що відповідач ОСОБА_1 19.01.2017 приїхав разом з нотаріусом та довів їй, що її матір ОСОБА_1 має волю подарувати йому спірні будинок та земельні ділянки. Вона не заперечувала дяді, і погодилася все зробити. При цьому не усвідомлювала правові наслідки своїх дій, оскільки і сама приймала сильнодіючі лікарські засоби, які знаходилися у матері. В її присутності мати згоди на оформлення довіреності не надавала, не виказувала намір вчинення дарунку на користь відповідача ОСОБА_1 , матір підписала всі документи, не читаючи їх зміст. 03.02.2017 вона від імені матері уклала договір дарування будинку та двох земельних ділянок. Вважає, що відповідач ОСОБА_1 ввів її в оману, скориставшись її важким емоційним станом, спричиненим хворобою матері, винудив діяти її швидко та необдумано. Тяжкі обставини - наявне онкологічне захворювання вплинули на її матір таким чином, що правочин було вчинено на вкрай невигідних для неї умовах. Умови правочину є також очевидно не вигідними і для неї, як спадкоємця першої черги, і для іі другого дяді позивача у справі ОСОБА_1 як спадкоємця другої черги.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Грущанський В.О. в наданому суду відзиву на позовну заяву просив в задоволенні позовних вимог відмовити, посилаючись на те, що будь-яких документів, які б підтверджували, що позивач входить до кола спадкоємців та має право на другу чергу спадкування, в тому числі, що останній прийняв спадщину, а також усунув від права на спадкування дочку ОСОБА_2 (перша черга) не надає. Позивач не підтверджує належними та допустимими доказами порушення свого права на спадкування майна ОСОБА_3 . Позивач не є тією особою, яка прийняла спадщину та спадкує майно після покійної ОСОБА_3 в першу чергу, не надає доказів, що взагалі є спадкоємцем та прийняв спадщину, а відтак позивачем не доведено, що останній має конкретний майновий інтерес в оспорюваних правочинах, що є самостійною підставою для відмови у задоволенні позовних вимог. Відсутні належні та допустимі докази, що ОСОБА_3 не мала ніякого волевиявлення щодо дарування майна та не висловлювала, наміру здійснити таке дарування. Така обставина, спростовується змістом довіреності від 19.01.2017 підписаною ОСОБА_3 , якою було уповноважено ОСОБА_2 подарувати спірне нерухоме майно ОСОБА_1 . В свою чергу, договори дарування підписувала дочка ОСОБА_3 ОСОБА_2 на підставі відповідної довіреності. Також відсутні належні та допустимі докази, що договори дарування спірного майна підписані нібито ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності нібито наданої його сестрою ОСОБА_3 . Така обставина спростовується наявність підписів на довіреності та на договорі дарування, що не спростовано позивачем. Крім того, відсутні належні та допустимі докази, що ОСОБА_3 на 19.01.2017 страждала на захворювання, що перешкоджало усвідомлювати суть довіреності від 19.01.2017, у зв`язку з чим не зрозуміла правової природи довіреності, не розуміла її значення і умов довіреності та її правової природи. Відсутні належні та допустимі докази, що тяжкі обставини вплинули на ОСОБА_3 таким чином, що правочин було вчинено на вкрай невигідних для неї умовах, а також що умови правочину є очевидно невигідними для ОСОБА_3 , які наявні в момент вчинення правочину. За договором дарування обдарований безвідплатно набуває у власність майно і цим правочином не встановлюється обов`язок обдарованого вчинити або не вчиняти на користь дарувальника або іншої особи будь-яку дію, а отже, правильним, а отже, цей правочин не може вчинятися на вкрай невигідних умовах з огляду на те, що цей правочин не є оплатним. При цьому, сам по собі факт наявності тяжкої хвороби не є достатнім доказом її фізичної неспроможності в межах, необхідних для волевиявлення і укладання договорів дарування. Під час надання довіреності від 19.01.2017 ОСОБА_3 роз`яснено нотаріусом права та обов`язки сторін і вона розуміла значення своїх дій. Доказів того, що остання надаючи довіреність, не бажала укладення оскаржуваної угоди та вважала її невигідною, не надано. Крім того, нерухомість, що є предметом спірного договору дарування, не є єдиним житлом ОСОБА_3 . Остання мала у власності квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 , яку успадкувала ОСОБА_2 . Відсутні належні та допустимі докази про відсутність під час укладання договору дарування волевиявлення особи на безоплатну передачу майна у власність обдарованого, а також помилку сторони правочину. Позивач не надає будь-яких доказів, що йому стало відомо тільки у вересні 2021 року, що ОСОБА_3 подарувала майно ОСОБА_1 . Позивачу в січні лютому 2017 було відомо про таку обставину, оскільки з цього приводу ОСОБА_1 став власником нерухомості, почав самостійно господарювати на даному об`єкті нерухомості, й позивачу про це було достеменно відомо. Відповідно до довідкової інформації з реєстру речових прав право власності за ОСОБА_1 було зареєстроване 03 лютого 2017 року, інформація про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження, що міститься у Державному реєстрі прав, є відкритою та загальнодоступною відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відтак, будь яких перешкод довідатись та отримати таку інформацію у позивача з лютого 2017 року не було. Позивачем не надано будь-якого доказу, які б перешкоджали йому дізнатися в січні-лютому 2017 року про існування доручення та договору дарування, з огляну на те, що ОСОБА_1 з цього часу став власником і почав користуватися даним майном, окрім того, позивач не надано доказів, що йому така обставина стала відома тільки у вересні 2021 року. З огляду на викладене, позивач пропустив строк позовної давності для звернення до суду. Також подав заяву, в якій повідомив, що докази понесених судових витрат будуть надані протягом 5 днів з дня винесення остаточного рішення у справі. Відповідач ОСОБА_1 брав участь у справі через свого представника адвоката Грущанського В.О., який в судовому засіданні підтримав доводи, викладені у відзиві.

Представник третьої особи - АТ «СКАЙ БАНК» в наданих пояснення зазначив, що 14.04.2021 між банком та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 27-2-07-8, відповідно до умов якого позичальникові був наданий споживчий кредит у сумі 1 500 000 гривень строком погашення по 12.04.2024. В забезпечення належного виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та позичальником 14.04.2021 було укладено договір іпотеки № 27-2-07-8/з-1, предметом якого, у тому числі, є житловий будинок літ. «А-1», загальною площею 108,1 кв.м., житловою площею 71,1 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, а саме: гараж літ. «Б», сарай літ. «В», вбиральня літ. «Г», вигрібна яка літ «К», огорожа № 1, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Станом на 27.01.2023 кредитна заборгованість за вказаним кредитним договором погашена у повному обсязі. Просив розгляд справи проводити без його участі.

Третя особа Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. в суді пояснила, що сім`ю ОСОБА_5 знала давно. Задовго до посвідчення довіреності і договорів, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 обговорювали в нотаріальній конторі бажання ОСОБА_3 подарувати спірне нерухоме майно її брату ОСОБА_6 . Нотаріус їм роз`яснила, які потрібні для цього документи. В кінці 2016 року у неї була зустріч з ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , під час якої ОСОБА_3 повідомила, що в неї багато роботи, а тому бажає надати довіреність своїй доньці ОСОБА_7 , для того, щоб вона від її імені оформила договір дарування майна на ім`я ОСОБА_6 . Нотаріус з`ясувала всі обставини, що буде даруватися та кому, написала їм які потрібні будуть документи. За цією довіреністю вони підготували всі необхідні документи і ОСОБА_2 посвідчила від імені матері ОСОБА_3 договори дарування. Довіреність була посвідчена у нотаріальній конторі за адресою: АДРЕСА_3 . Ніякої підозри, про те, що ОСОБА_6 скористався безпорадним станом ОСОБА_3 у нотаріуса не було, в них були дуже гарні довірчі відносини. Просила подальший розгляд справи проводити за її відсутності.

Представник позивача адвокат Вітер Г.Р., відповідачка ОСОБА_2 в заявах до суду просили направляти усі судові виклики, судові рішення на зазначені ними електронні адреси, за їх клопотаннями справа розглядом неодноразово переносилася. В судове засідання 15.01.2024 року не з`явилися, про причини неявки, їх поважність суд не повідомили, заяв до суду про перенесення засідання не подали. У зв`язку з чим, суд розглядає справу за відсутності учасника справи у відповідності до вимог ст. 223 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши думку учасників судового розгляду, суд зважає на таке.

Щодо доводів ОСОБА_2 про визнання позову суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи. Згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, визнання обставин, які не підлягають доказуванню, можливе, зокрема, за умов: визнання їх усіма учасниками справи та відсутності в суду обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин. ОСОБА_2 з самостійними позовними вимогами до відповідача ОСОБА_1 щодо оспорення правочинів не зверталася.

Матеріали справи та позиція відповідача ОСОБА_1 свідчать про те, що він не визнає обставин, про які зазначає ОСОБА_2 в своїй заяві.

Дійсно, ЦПК України передбачає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Однак, якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову в прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд зауважує, що не вправі покласти в основу свого рішення лише факт визнання позову відповідачем, не дослідивши при цьому обставини справи.

При цьому, згідно з вимогами процесуального закону (статті 12, 81 ЦПК України), обов`язок доведення тих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, покладається саме на позивача, який стверджує про порушення свого права, на загальних підставах.

За таких обставин, суд відмовляє в прийнятті визнання відповідачем позову.

Щодо доводів представника відповідача ОСОБА_1 про пропуск позивачем строку позовної давності для звернення до суду, то перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушені право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом яких той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Позивач в позові просить визнати недійсною довіреність від 19.01.2017 року, видану ОСОБА_3 , на представництво її прав та інтересів ОСОБА_2 , та визнати недійсними договір дарування житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 від 03.02.2017 року, договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0022,що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 03.02.2017 року, визнати недійсним договір дарування земельної ділянки кадастровий номер :00:001:0023, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 від 03.02.2017 року, та як похідні, визнати протиправними та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 /том 2 а.с. 24/, на день смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 /том 2 а.с. 25/.

Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з частини двокімнатної квартири АДРЕСА_4 , яка належала померлій на праві приватної спальної сумісної власності, що підтверджується довідкою КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації /том 2 а.с. 32/, заявою ОСОБА_2 /том 2 а.с.33/, свідоцтвом про право власності на житло /том 2 а.с. 37/, технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_5 /том 2 а.с. 38-39/ та простих іменних акцій приватного акціонерного товариства «Енергомережмонтаж» у кількості 82 штук, що підтверджується випискою про стан рахунку в цінних паперах, виданого Товариством з обмеженою відповідальністю «Незалежний реєстратор» Аверс» /том 2 а.с. 53/.

Спадкоємцем майна померлої є її донька ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 /том 2 а.с.29/, свідоцтвом про розірвання шлюбу серія НОМЕР_5 /том 2 а.с. 30/.

ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. з заявами про прийняття спадщини /том 2 а.с. 21, 48/.

Згідно витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 09.10.2017 після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу № 61353176 /том 2 а.с.27/.

Як вбачається з інформаційної довідки із спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 09.10.2017 /том 2 а.с. 26/, інформаційної довідки із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) від 09.10.2017 /том 2 а.с. 28/ у відношенні ОСОБА_3 інформація відсутня.

16.11.2017 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. на ім`я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , на частини двокімнатної квартири АДРЕСА_4 /том 2 а.с.45, 46/.

26.01.2021 приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Н.П. на ім`я ОСОБА_2 було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , яка складається з простих іменних акцій приватного акціонерного товариства «Енергомережмонтаж» у кількості 82 штук, один цінний папер номінальною вартістю 10,00 гривень/том 2 а.с. 58/.

Відповідно до статей 16, 203, 215 ЦК України для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду.

Позивач не був учасником правовідносин з оформлення довіреності на процесуальне представництво (не є ані особою, яка її видала, ані представником).

В справі відсутні докази, що позивач є спадкоємцем померлої за заповітом, так і немає доказів того, що позивач звертався в установленому законом порядку та строк з заявою про прийняття спадщини за законом. Крім того, суд звертає увагу на те, що донька померлоі ОСОБА_1 - ОСОБА_9 прийняла спадщину та успадкувала майно після покійної за законом у першу чергу.

Доводи позивача не містять зазначення, які саме його права порушуються, а те, що він міг би бути спадкоємцем другої черги є припущенням і не свідчить про те, що порушення справ позивача відбулося.

При цьому суд зауважує, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. І кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Таких обставин також судом встановлено не було.

Щодо доводів ОСОБА_2 про обставини, викладні нею у своїй заяві в підтвердження аргументів позивача на обгрунтування визнання недійсними довіреності від 19.01.2017 року, виданої ОСОБА_3 за життя на представництво її прав та інтересів на ім`я її доньки ОСОБА_2 , та договорів дарування будинку та двох земельних ділянок, де є посилання на те, що спірна довіреність була видана померлою ОСОБА_3 під впливом тяжкої обставини - незадовільного стану її здоров`я, потреби у лікуванні, що змусило її вчинити правочин, що правочин було вчинено на вкрай невигідних умовах, що в силу ст.. статей 233, 249 ЦК України є підставою для визнання довіреності недійсною в цілому, та є підстави для визнання недійсними договорів дарування будинку та двох земельних ділянок, то суд при оцінці викладених обставин вказує на таке.

ОСОБА_2 з самостійними позовними вимогами щодо оспорення правочинів не зверталася.

Суд розглядає справи відповідно до ст.. 13 ЦПК України не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Так, частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Строк довіреності від 19.01.2017 року було встановлено у три роки, довіреність була дійсна по 19.01.2020 року, і на час розгляду справи встановлений строк сплив.

Згідно із частинами першою, третьою статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Частиною третьою статті 244 ЦК України передбачено, що довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі.

Згідно із частиною першою статті 247 ЦК України строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії.

Представництво за довіреністю автоматично припиняє свою дію з моменту повного виконання повіреним дій, на вчинення яких він був уповноважений від імені та в інтересах довірителя. Це положення ґрунтується на виключному характері повноважень повіреного, неможливості їх розширення і має застосовуватись незалежно від часу, який залишився до спливу строку дії довіреності, визначеного у ній.

Тобто, спірна довіреність була використана у правовідносинах щодо укладення договорів дарування, і припинила свою дію. (постанова КАС ВС від 18 вересня 2018 року у справі № 826/16572/14).

Матеріали справи свідчать, що 19.01.2017 ОСОБА_3 видала довіреність на ім`я ОСОБА_2 , якою уповноважила повірену здійснювати представництво інтересів, у тому числі подарувати ОСОБА_1 , належний їй на праві особистої власності житловий будинок за АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,1500 га, кадастровий номер :00:001:0022, з цільовим призначення для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та земельну ділянку площею 0,1500 га, кадастровий номер :00:001:0023, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка була зареєстрована в реєстрі за № 130 /том 2 а.с.61, 62/.

Як вбачається з реєстру для реєстрації нотаріальних дій, довіреність була посвідчена 19.01.2017, номер нотаріальної дії (довіреності) у реєстрі № 130, дата засвідчення вірності копії з неї за реєстр. № 131-133, містить прізвище ім`я по-батькові довірителя, адресу її реєстрації, документ, за яким встановлено особу, що звернулася за вчиненням нотаріальної дії, зміст нотаріальної дії та місце вчинення нотаріальної дії робоче місце нотаріуса, номер бланка нотаріального документа, суму оплати за вчинену нотаріальну дії, підпис особи, яка звернулася за вчинення нотаріальної дії /том 2 а.с. 65-69/. В довіреності наявний підпис ОСОБА_1 , що не оспорюється позивачем.

Суд вказує, що не може вважати беззаперечними без надання жодного доказу ті обставин, про які зазначає у своїй заяві ОСОБА_2 , лише на підставі її письмової заяви, при цьому не беручи до уваги обставини справи, і не перевіряючи її доводи та доводи інших учасників.

Як вбачається з договору дарування житлового будинку від 03.02.2017, укладеного ОСОБА_2 , що діяла від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Наталією Петрівною, зареєстрований за № 257, ОСОБА_3 , безоплатна передала ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 , прийняв в дар житловий будинок за АДРЕСА_1 /том 1 а.с. 45-46/.

Згідно договору дарування земельної ділянки від 03.02.2017, укладеного ОСОБА_2 , що діяла від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Наталією Петрівною, зареєстрований за № 260, ОСОБА_3 , безоплатна передала ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 , прийняв в дар земельну ділянку, площею 0,1500 га, склад угідь:малоповерхова забудова, землі під житловою забудовою, кадастровий номер :00:001:0022, за цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 /том 1 а.с.47-48/.

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 03.02.2017, укладеного ОСОБА_2 , що діяла від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаражою Наталією Петрівною, зареєстрований за № 263, ОСОБА_3 , безоплатна передала ОСОБА_1 , а ОСОБА_1 , прийняв в дар земельну ділянку площею 0,1500 га, склад угідь: рілля, кадастровий номер :00:001:0023, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 /том 1 а.с. 49/.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України).

Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення породжує, змінює або припиняє цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована сторона заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (частина третя стаття 215 ЦК України).

Тлумачення статей 215, 216 ЦК України свідчить, що для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду, має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину.

Відповідно до статті 717 ЦК України, за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Відповідно до частини першої статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Правочин, який оспорюється на підставі статті 233 ЦК України, характеризується тим, що особа вчиняє його добровільно, усвідомлює свої дії, але вимушена вчинити правочин через тяжкі для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, а тому волевиявлення особи не вважається вільним і не відповідає її внутрішній волі.

Підставами визнання правочину недійсним на підставі статті 233 ЦК України та предметом доказування у справі є: 1) наявність тяжкої обставини, в якій перебувала особа, що змусила її вчинити правочин; 2) правочин було вчинено на вкрай невигідних умовах.

Тобто для визнання правочину недійсним на підставі частини першої статті 233 ЦК України необхідна сукупність вказаних умов. Такий висновок підтверджується вживанням законодавцем в частині першій статті 233 ЦК України сполучника «і», за допомогою якого відбувається поєднання вказаних умов. Встановлена статтею 233 ЦК України підстава недійсності правочину є сукупністю цих двох елементів; відсутність хоча б одного з них є ознакою знаходження відповідних правовідносин за межами сфери регулювання частини першої статті 233 ЦК України.

Наявність тяжкої обставини, що змусила особу вчинити правочин, має довести сторона, яка такий правочин оспорює. Предметом доказування також є той факт, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було би вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах. Тяжкі обставини мають вплинути на особу таким чином, що спонукають її вчинити правочин на вкрай невигідних для неї умовах. Умови мають бути очевидно невигідними для особи, яка уклала цей правочин, і бути наявними саме в момент вчинення правочину. Тяжкими обставинами можуть бути, зокрема, тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства особи, учасника правочину, та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.

Такі правочини мають дефекти волі і здійснюються за обставин, коли особа змушена вчинити правочин на вкрай невигідних для себе умовах.

Виходячи із системного аналізу наведених норм, визнання правочину недійсним на підставі статті 233 ЦК України пов`язане із доведеністю наявності чи відсутності власного волевиявлення в особи на його вчинення на тих умовах, за яких був укладений правочин.

Такий висновок узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 26 вересня 2018 року у справі № 712/4728/16-ц (провадження № 61-21177св18), від 07 листопада 2018 року у справі № 216/6077/14-ц (провадження № 61-13459св18), від 05 травня 2020 року у справі № 462/3280/17 (провадження № 61-5148св19), від 12 березня 2021 року у справі № 295/17488/15-ц (провадження № 61-9960св19), від 29 березня 2021 року у справі № 369/13272/18-ц (провадження № 61-19054св20) тавід 10 серпня 2021 року у справі № 754/16129/17 (провадження№ 61-6436св21), від 23 листопада 2022 року у справі № 522/6715/16 (провадження № 61-546св21), що свідчить про сталість судової практики щодо вирішення питання застосування правового механізму, передбаченого статтею 233 ЦК України.

У постановах Верховного Суду від 29 березня 2021 року у справі № 369/13272/18-ц (провадження № 61-19054св20), від 10 серпня 2021 року у справі № 754/16129/17 (провадження № 61-6436св21) та від 15 листопада 2021 року у справі № 149/1962/20 (провадження № 61-11553св21) зазначено, що за договором дарування обдарований безвідплатно набуває у власність майно і цим правочином не встановлюється обов`язок обдарованого вчинити або не вчиняти на користь дарувальника або іншої особи будь-яку дію, а отже правочин не може вчинятися на вкрай невигідних умовах з огляду на те, що цей правочин не є оплатним.

Тяжкими обставинами, для усунення яких необхідно було укладання оспорюваних довіреності і договорів, вказано наявність тяжкої хвороби ОСОБА_1 .

За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідач ОСОБА_1 через свого представника вказував, що відсутні і належні та допустимі докази, що тяжкі обставини вплинули на ОСОБА_3 таким чином, що правочин було вчинено на вкрай невигідних для неї умовах, а також що умови правочину були очевидно невигідними для ОСОБА_1 , і були наявні в момент вчинення правочину. При цьому, сам по собі факт наявності тяжкої хвороби не є достатнім доказом її фізичної неспроможності діяти в межах, необхідних для волевиявлення видачі довіреності на укладання договорів дарування. Під час надання довіреності від 19.01.2017 ОСОБА_1 зазначено, що їй було роз`яснено нотаріусом права та обов`язки сторін правочину, і вона розуміла значення своїх дій. Відповідач ОСОБА_1 через свого представника посилався на те, що житловий будинок, дарування якого є предметом оспорення позивачем, не був єдиним житлом ОСОБА_1 . Зі справи убачається, що ОСОБА_1 мала на праві власності також інше майно- квартиру, за адресою: АДРЕСА_2 , яку після її смерті успадкувала ОСОБА_2 . За законом у першу чергу.

Як убачається зі справи, довіреність від 19.01.2017 підписана ОСОБА_3 , посвідчена нотаріально. Договори дарування житлового будинку та двох земельних ділянок підписувала дочка ОСОБА_1 ОСОБА_2 на підставі цієї довіреності. В договорах дарування наявні підписи ОСОБА_2 , що ніким не оспорюється.

Статтею 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» визначена презумпція психічного здоров*я, встановлено, що кожна особа вважається такою, яка не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

В справі наявні медичні документи, які дійсно свідчать про наявність у ОСОБА_1 онкологічного захворювання. Однак, будь-яких доказів, які свідчать про те, що на момент укладання довіреності, якою ОСОБА_1 надала представництво ОСОБА_2 на укладення договорів дарування, ОСОБА_1 була в критичному стані, знаходилася під дією сильнодіючих знеболювальних, що спричиняють наркотичне сп`яніння, не бажала укладення оскаржуваних договорів дарування, не розуміла роз`яснення нотаріуса, не усвідомлювала правової природи довіреності на вчинення від її імені договорів дарування, не розуміла її значення і умов довіреності та її правової природи, в справі немає.

Щодо обставин, зазначених ОСОБА_2 у заяві про визнання позову, в тому числі і про те, що вона через хворобу матері не усвідомлювала правові наслідки своїх дій при укладанні договорі дарування, що сама приймала сильнодіючі лікарські засоби, які знаходилися у матері, то суд зауважує, що ОСОБА_2 з самостійними вимогами щодо оспорення жодного з правочинів не зверталася, доказів на підствердження вказаних нею обставин суду не надала. Її пояснення не можуть вважатися беззаперечними і такими, що не потребують доведення іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У суду відсутні правові підстави для задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 89, 259, 264, 265,268 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Прийняти ухвалу, якою відмовити в прийнятті визнання відповідачем ОСОБА_2 позову ОСОБА_1 .

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , треті особи Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталія Петрівна, третя особа Акціонерне товариство «СКАЙ БАНК» про визнання недійсною довіреності та договорів дарування відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду . Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_6

відповідач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_7

третя особа Приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Харківської області Гаража Наталія Петрівна, місцезнаходження за адресою: смт. Пісочин Харківського району Харківської області, вул. Надії, буд. 15

третя особа Акціонерне товариство «СКАЙ БАНК», код ЄРДПОУ 09620081, місцезнаходження за адресою: м. Київ, вул.. Гончара Олесі, буд. 76/2

Суддя Карина ХАРАБАДЗЕ

Повний текст рішення виготовлено 17.01.2024