Номер провадження: 22-ц/813/6720/24
Справа № 522/7896/22
Головуючий у першій інстанції Косіцина В.В.
Доповідач Коновалова В. А.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

Іменем України

14.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Коновалової В.А.,

суддів: Карташова О.Ю., Назарова М.В.,

за участю секретаря судового засідання Крупської М.Г.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , від імені якої діє представник ОСОБА_5 ,

на додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2024 року,

за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про відшкодування збитків та моральної шкоди, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісний центр «Парковий»

в с т а н о в и в:

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2022 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до ОСОБА_4 з позовом про відшкодування збитків та моральної шкоди, третя особа Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлово-сервісний центр «Парковий».

Позивачі просили суд стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 56394 грн 50 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн та стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 56394 грн 50 коп. та моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судові витрати, які будуть понесені ними в зв?язку із розглядом даної справи.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 05 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа ТОВ «Житлово-сервісний центр «Парковий» про відшкодування збитків та моральної шкоди задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у розмірі 56394 грн 50 копійок та моральну шкоду у розмірі 1000 гривень 00 копійок. Стягнув з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 56394 гривень 50 копійок та моральну шкоду у розмірі 1000 гривень 00 копійок.

07 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивачів - адвоката Черток О.В. про ухвалення додаткового рішення по справі, обґрунтована тим, що в позовній заяві та судових дебатах представником позивачів заявлялось клопотання про повернення витрат на професійну правничу допомогу та інших судових витрат. Докази понесення судових витрат подані у відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Представник позивачів - адвокатЧерток О.В. просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 суму сплаченого судового збору у розмірі 1327,90 гривень; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на проведення оцінки ринкової вартості збитків у розмірі 3500,00 гривень; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на виготовлення ксерокопій документів у розмірі 831,00 гривень; стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 17040,00 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Приморський районний суд м. Одеси додатковим рішенням від 26 червня 2024 року заяву представника позивачів адвоката ЧертокО.В. про ухвалення додаткового рішення по справі задовольнив частково. Стягнув з відповідачки ОСОБА_7 на користь позивачки - ОСОБА_8 суму сплаченого судового збору пропорційну задоволеним позовним вимогам у розмірі 1141 гривня 99 копійок. Стягнув з відповідачки - ОСОБА_9 на користь позивача - ОСОБА_10 витрати на проведення оцінки ринкової вартості збитків у розмірі 3500 гривень 00 копійок.Стягнув з відповідачки - ОСОБА_9 на користь позивача - ОСОБА_10 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8800 гривень 00 копійок.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що сума сплаченого судового збору становить 1327,90 гривень, враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, то сплачений позивачем судовий збір підлягає частковому відшкодуванню пропорційною розміру задоволених позовних у сумі 1141,99 гривень. Вартість складання звіту підтверджується наявними та допустимими доказами по справі, беручи до уваги той факт, що звіт використаний судом для визначення розміру завданої шкоди, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь ОСОБА_1 витрат на проведення оцінки ринкової вартості збитків у розмірі 3500,00 гривень. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка була б невідворотною та неминучою, відповідала критеріям співмірності, розумності та справедливості та яка підлягає стягненню з відповідача є грошова сума у розмірі 8800,00 гривень.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , від імені якої діє представник ОСОБА_11 ,просить додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2024 року скасувати в частині задоволення заяви представника позивачів ОСОБА_12 та ухвалити у відповідній частині нове рішення, яким у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення відмовити, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 , від імені якої діє представник ОСОБА_5 , посилається на те, що у заяві про ухвалення додаткового рішення та в самому оскаржуваному рішенні суду від 26.06.2024 року відсутнє правове обґрунтування поважності причин неподання адвокатом позивачів ОСОБА_12 до судових дебатів доказів сплати позивачами судових витрат, що тягне за собою відмову в задоволенні такої заяви. Відсутні підстави для відшкодування ОСОБА_1 витрат на підготовку такого звіту по справі № 824/647/19-а. Договір про надання правничої допомоги від 21.06.2022 року та акт надання правничої допомоги, укладені адвокатом Черток О.В. з одним позивачем ОСОБА_1 , відповідно документи підписані лише ним, що взагалі виключає можливість компенсації гонорару у повному обсязі, оскільки рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2024 року ухвалене на користь двох позивачів, позов задоволений частково.

(2) Позиція інших учасників справи

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 12.08.2024 року позивачам роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.ТОВ «Житлово-сервісний центр «Парковий» роз`яснювалось право подання до апеляційного суду пояснень на апеляційну скаргу.

Відзив та пояснення на апеляційну скаргу до суду не надходили.

ТОВ «Житлово-сервісний центр «Парковий`повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у відповідності до вимог п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5 в судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник ОСОБА_13 , ОСОБА_2 ОСОБА_12 у судовому засідання просила апеляційну скаргу залишити без задоволення.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача,пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції вмежах доводівта вимогапеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалюючи додаткове рішення суд першої інстанції виходив з того, що сума сплаченого судового збору становить 1327,90 гривень, враховуючи те, що позовні вимоги задоволені частково, то сплачений позивачем судовий збір підлягає частковому відшкодуванню пропорційною розміру задоволених позовних у сумі 1141,99 гривень. Вартість складання звіту підтверджується наявними та допустимими доказами по справі, беручи до уваги той факт, що звіт використаний судом для визначення розміру завданої шкоди, суд першої інстанції дійшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачки на користь ОСОБА_1 витрат на проведення оцінки ринкової вартості збитків у розмірі 3500,00 гривень. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що сумою витрат на професійну правничу допомогу, яка була б невідворотною та неминучою, відповідала критеріям співмірності, розумності та справедливості та яка підлягає стягненню з відповідача є грошова сума у розмірі 8800,00 гривень.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом (частини перша та друга статті 15 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається із матеріалів справи, у позовній заяві позивачами на виконання вимог п. 8 ч. 3 ст. 178 ЦПК України, повідомлено про те, що у зв`язку з розглядом справи, орієнтовний розрахунок суми судових витрат, які понесли та які очікують понести позивачі у зв`язку із розглядом даної справи складає: 3500 грн - за проведення дослідження, 831 грн - за виготовлення копій документів, 1127,90 грн - судовий збір,10000 грн - витрати на правову допомогу, а всього - 15458,90 грн, яку вони просять стягнути з відповідача. Докази понесених витрат будуть надані позивачами в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 05 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , третя особа ТОВ «Житлово-сервісний центр «Парковий» про відшкодування збитків та моральної шкоди задовольнив частково.

Враховуючи, що рішення ухвалено Приморським районним судом м. Одеси 05 червня 2024 року, то останній день подання доказів на підтвердження витрат на правничу допомогу, з урахуванням положень ст. 124 ЦПК України, припадає на 10.06.2024 року.

07 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивачів - адвоката Черток О.В. про ухвалення додаткового рішення по справі про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу та інших судових витрат.

На підтвердження понесення витрат, представником позивачів надано: копію платіжного документу № В696-ХТ64-НТМ9-СМ5С від 21.06.2022 року, про сплату судового збору у розмірі 1127,90 гривень; копію платіжного документу №1Н5К-55МН-К24Н-8888 від 21.09.2022 року, про сплату судового збору відповідно до ухвали суду від 13.09.2022 року в розмірі 200,00 гривень; в якості виконання зобов`язання за договором №2205-27 від 27.05.2022 року надано копію платіжного документу №Е755-В7НН-3ТНР-2САН від 27.05.2022 року, за яким ОСОБА_1 перерахував на користь ТОВ «АМК ТРАСТ» грошову суму у розмірі 3500,00 гривень; копію квитанції до прибуткового касового ордера №27 від 21.06.2022 року, ОСОБА_1 сплатив в якості виконання договору про надання правової допомоги від 21.06.2022 року грошову суму у розмірі 10000,00 гривень, копію квитанції до прибуткового касового ордера №16 від 06.06.2024 року, ОСОБА_1 сплатив в якості виконання договору про надання правової допомоги від 21.06.2022 року грошову суму у розмірі 7040,00 гривень, акт надання правничої допомоги по договору від 21.06.2022 року, датований 05.06.2024 року.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції представником позивачів зазначалося про неможливість надання до закінчення судових дебатів в суді першої інстанції акту надання правничої допомоги по договору від 21.06.2022 року, оскільки акт про надання правничої допомоги складено та підписано сторонами 05.06.2024 року після постановлення судом рішення у справі для визначення кінцевого розміру витрат.

Відповідно до статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїхправ.

Відповідно до частини першої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої-третьої статті 137ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до статті 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

У постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року в справі № 710/1367/20 (провадження № 61-18295св23), в додатковій постанові Верховного Суду від 11 вересня 2024 року в справі № 904/1101/23, в ухвалі Верховного Суду від 10 квітня 2024 року в справі № 638/6853/21 (провадження № 61-16912св23) зазначено, що сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, зокрема і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву про розподіл судових витрат до закінчення судових дебатів.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Із матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2022 року між адвокатом - Черток О.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги за умовами якого клієнт доручив адвокату надавати правову допомогу клієнту та ОСОБА_2 в порядку, визначеному чинним законодавством.

Також 21 червня 2022 року між адвокатом - Черток О.В. та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги за умовами якого клієнт доручив адвокату надавати правову допомогу клієнту в порядку, визначеному чинним законодавством.

05.06.2024 року клієнт ОСОБА_1 і адвокат Черток О.В. склали акт надання допомоги по договору від 21 червня 2022 року, яким підтверджують надання правової допомоги адвокатом по розгляду цивільної справи № 522/7896/22. Сторони визначили, що для розрахунку вартості однієї години надання правової допомоги застосовується мінімальна заробітна плата, встановлена на 01 січня року, в якому підписаний акт надання правничої допомоги (на 01.01.2024 року - 7100 грн). Сторони підтверджують, що правова допомога надана в повному обсязі, претензії до якості надання правової допомоги відсутні.

З акту надання допомоги по договору від 21 червня 2022 року, складеного 05.06.2024 року вбачається, що відповідно до умов договору адвокатом надані, а клієнтом прийняті наступні роботи та послуги: консультація з правових питань(2840 грн); підготовка позовної заяви та уточненої позовної заяви (5680 грн); підготовка клопотань про витребування доказів, приєднання доказів, додаткових пояснень по справі (4260 грн); участь у судових засіданнях: 05.04.2023 року, 29.08.2023 року, 05.12.2023 року, 06.03.2024 року, 23.04.2024 року, 05.06.2024 року. Загальна сума оплати за актом виконаних робі складає 17040 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що адвокат Черток О.В. представляв інтереси ОСОБА_1 , ОСОБА_2 шляхом складання позовної заяви, процесуальних документів та участі у судових засіданнях в Приморському районному суді м. Одеси.

Згідно п.5 договору, сторони досягли згоди про те, що гонорар клієнтом оплачується на підставі акту надання правничої допомоги в строк не більш ніж три календарні дні з дня підписання акту. При підписанні цього договору клієнт сплачує адвокату авансовий платіж в сумі 10000 грн готівкою. Остаточний розрахунок між сторонами здійснюється готівко.

Посилання скаржника на те, що витрати на правничу допомогу у розмірі 17040 грн між адвокатом та ОСОБА_1 не узгоджувалися спростовуються матеріалами справи.

Зазначені обставини свідчать про те, що позивач та його представник до закінчення судових дебатів у справі та на час ухвалення судового рішення 05.06.2024 року не могли надати додані до заяви про ухвалення додаткового рішення докази: акт виконаних робіт, який складено після ухвалення судом першої інстанції рішення, та докази понесених витрат на правничу допомогу під час розгляду справи № 522/7896/22, які здійснюються на підставі акту. В позовній заяві позивачем зазначалося, що докази понесених витрат будуть надані позивачами в порядку, передбаченому ч. 8 ст. 141 ЦПК України.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалив рішення по справі 05 червня 2024 року, 07 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивачів - адвоката Черток О.В. про ухвалення додаткового рішення по справі, тобто докази на підтвердження розміру витрат, які сплатили позивачі у зв`язку з розглядом справи, подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, при цьому заяву про розподіл судових витрат позивачі заявили в позовній заяві.

Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України).

З аналізу частини третьої статті 141 ЦПК Україниможна виокремити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи(висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 червня 2022 рокуу справі№ 357/380/20, провадження № 14-20цс22).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України).

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц вказано, що з аналізу частини третьої статті 141 ЦПК України можна виділити такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Велика Палата Верховного Суду звернула увагу на те, що принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення. Отже, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд має враховувати конкретні обставини справи, загальні засади цивільного законодавства та критерії відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

26 червня 2024 року до Приморського районного суду м. Одеси від представника відповідачки адвоката Слободяник Олексія Ігоровича надійшли заперечення на клопотання про ухвалення додаткового рішення, у якому заявник просив відмовити у задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у повному обсязі.

Враховуючи принцип співмірності та розумності судових витрат, складність справи, предмет позову, обсяг наданих послуг та виконаних робіт, час необхідний на виконання робіт, враховуючи, об`єм матеріалів, в цілому обґрунтування позиції, приймаючи до уваги надані документи, які підтверджують понесені витрати, та приймаючи позицію відповідача щодо неспівмірності витрат позивача на правничу допомогу, колегія суддів вважає, правильним висновок суду першої інстанції про те, що витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8800 грн відповідають критерію необхідності, виправданості, та є співмірними зі складності даної справи.

Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність підстав для відшкодування витрат на підготовку звіту, апеляційний суд заз начає, що суд першої інстанції надав належну оцінку поданим доказам й обґрунтовано виходив з того, що вартість складання звіту підтверджується наявними та допустимими доказами по справі, взявши до уваги, що звіт був використаний судом для визначення розміру завданої шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що договір про надання правничої допомоги від 21.06.2022 року та акт надання правничої допомоги, укладені адвокатом Черток О.В. з одним позивачем ОСОБА_1 , що виключає можливість компенсації гонорару повному обсязі не заслуговують на увагу, оскільки судом першої інстанції частково задоволена заява позивача про стягнення витрат на правничу допомогу, виходячи із критеріїв співмірності, розумності та справедливості, та надано належну оцінку кожному виду правової допомоги, зазначеному у акті від 05.06.2024 року.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судоверішеннябез змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судоверішенняз додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішеннясуду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 , від імені якої діє представник ОСОБА_5 , залишити без задоволення.

Додаткове рішення Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 грудня 2024 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

М.В. Назарова