Справа № 182/7171/23
Провадження № 2-др/182/2/24
У Х В А Л А

Іменем України

29.01.2024 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька -Шаховал І.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 грудня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебувала цивільна справа за заявою ОСОБА_2 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 грудня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття.

Судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року заяву було задоволено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 грудня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття. А також було стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 268 грн. (двісті шістдесят вісім грн.) 40 коп.

15 січня 2024 року на адресу Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшла заява про ухвалення додаткового рішення по даній справі, оскільки для підготовки та подання заяви про видачу судового наказу заявниці була надана правнича допомога, розмір якої становить суму в розмірі 2 500 грн. 00 коп., яка заявницею була сплачена. Тому, враховуючи ту обставину, що заяву було задоволено, вона змушена звернутись до суду та просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачені витрати на правову допомогу в розмірі 2 500 грн. 00 коп.

Суддя, надаючи правову оцінку матеріалам справи, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 14 грудня 2023 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , звернулась до суду в порядку наказного провадження з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів. 10 січня 2024 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області було винесено судовий наказ про задоволення заяви.

При цьому, вважаю за необхідне зазначити, що, відповідно до ч.1, 2 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутись особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб.

Згідно з п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України, судовий наказ може бути видано, якщо, зокрема, заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Статтею 164 ЦПК України передбачено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом. У разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження, сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Згідно з п.6 ч.1 ст.168 ЦПК України, у судовому наказі зазначається сума судових витрат, що сплачена заявником і підлягає стягненню на його користь з боржника.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, заявниця при подачі заяви до суду судовий збір не сплачувала, оскільки, у відповідності до ЗУ «Про судовий збір», остання від сплати судового збору звільнена. Тому, судовим наказом Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 січня 2024 року питання щодо витрат по сплаті судового збору було вирішено та стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в сумі 268 грн. (двісті шістдесят вісім грн.) 40 коп.

Попри це, представник заявника, в рамках розгляду вищевказаної справи, 15 січня 2024 року звертається до суду з заявою про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи, зокрема, витрат на правову допомогу в розмірі 2 500 грн. 00 коп.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких також належать і витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1 ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Зі змісту ч.5, 6 ст.137 ЦПК України, вбачається, що розмір судових витрат може бути зменшений за клопотанням іншої сторони, якщо така особа доведе неспівмірність таких витрат.

Відповідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Тобто, в даному випадку, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

Відповідно до положень ч.1 ст.167 ЦПК України, розгляд справи в порядку наказного провадження проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника.

Таким чином, враховуючи вищевикладені вимоги закону, а також той факт, що в рамках наказаного провадження законодавством не передбачено вирішення судом питання з компенсації заявникові витрат, понесених на професійну правничу допомогу, керуючись нормами ЦПК України, якими передбачено, що відшкодування витрат на професійну правничу допомогу можливе лише у справах позовного провадження, суддя вважає за необхідне в задоволенні заяви відмовити. Оскільки у справах наказного провадження такі судові витрати не відшкодовуються через те, що такі вимоги не входять до переліку вимог, визначених ч.1 ст. 161 ЦПК України, за якими видається судовий наказ і вказані витрати входять до предмету доказування по справі, що унеможливлює стягнення їх за правилами наказного провадження, оскільки така справа розглядається без повідомлення та виклику сторін, а, отже, боржник по справі буде позбавлений права довести неспівмірність заявлених заявником вимог про стягнення витрат на правничу допомогу або погодитися з розміром цих витрат.

Таким чином, враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що підстав для задоволення заяви представника заявника ОСОБА_1 не вбачається.

Керуючись ст.258-261,270, 353-354 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі за заявою ОСОБА_2 щодо видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_3 аліментів на утримання дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 14 грудня 2023 року і до досягнення дітьми повноліття, залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал