Єдиний унікальний номер справи 333/2447/24
Номер провадження 2/333/2549/24
РІШЕННЯ

іменем України

05 грудня 2024 року місто Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя
у складі: за участю: головуючого судді секретаря судового засідання позивача представника позивача адвоката відповідача представника відповідача адвокатаСтоматова Е.Г. Бережної Д.О. Іванчук К.О. Трачук Н.І. Давидова Ю.В. Травянко І.В

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя, цивільну справу, в спрощеному позовному провадженні, за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

18 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд: визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 такими, що втратили право користування жилим приміщенням квартирою АДРЕСА_2 . Позовна заява обґрунтована тим, що позивач зареєстрована і проживає у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 у якій також зареєстровані, але тривалий час не проживають відповідачі по справі. Квартира не приватизована є комунальною власністю. Наймач квартири, мати позивача ОСОБА_5 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому ОСОБА_1 не має можливості зміни умови договору найму, бо не може надати згоду інших зареєстрованих осіб. Відповідачі, які не є членами її родини, зареєстровані у цій квартирі, але не проживають у ній вже більше 2 років, самостійно виїхали з неї і більше ніколи у ній не з`являлися, місцеперебування їх на теперішній час їй невідоме. Вирішити питання добровільного зняття відповідачів з реєстрації неможливо, через їх відсутність у квартирі та неможливість встановити їх місцеперебування. Відповідачі не мешкають в спірному житлі без поважних причин більше 10 років, тобто більше 6 місяців, житлом не цікавляться, не сплачують комунальні послуги, весь цей час тягар оплати комунальних послуг лежав на позивачеві, оформити субсидію неможливо, бо відсутня інформація про доходи відповідачів. Із зазначених вище підстав позивач змушена звернутися до суду з цим позовом.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 19 березня 2024 року залишено без руху та надано термін для усунення недоліків.

28 березня 2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків.

Ухвалою Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 29 березня 2024 року прийнято до розгляду та відкрито провадження. Одночасно вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників процесу.

17 липня 2024 року від відповідача надійшло клопотання про доручення доказів та письмові пояснення від відповідача ОСОБА_4 .

В судовому засіданні позивач та її представник підтримали позовні вимоги з підстав викладених у ньому. Просили задовольнити в повному обсязі.

В судому засіданні відповідач ОСОБА_4 та його представник адвокат Травянко І.В. позовні вимоги не визнали, просили відмовити у задоволені позовних вимог. В обґрунтування зазначили, що у 1978 році батько ОСОБА_4 - ОСОБА_6 , АДРЕСА_3 на його сім`ю батька ОСОБА_6 та двох його дітей. Між ОСОБА_4 та його сестрою ОСОБА_5 виникали спори про користування спірною квартирою, так 02.11.2009 року Комунарським райсудом м. Запоріжжя було розглянуто спір за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила права користування житлом та за зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , сина ОСОБА_7 , доньку ОСОБА_5 про вселення , та прийнято рішення про відмову в позові ОСОБА_5 та задоволено зустрічний позов про вселення ОСОБА_4 до спірної квартири. Відповідно до Акту державного виконавця від 06.05.2010 р було проведено вселення в спірну квартиру на підставі вищевказаного судового рішення. 28 березня 2011 року Комунарським райсудом м Запоріжжя було розглянуто позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про вселення та зміну порядку користування квартирою та зустрічний позов ОСОБА_8 про укладання окремого договору найму житлового приміщення. Позов ОСОБА_4 задоволено, вселено ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_2 - виділивши в користування ОСОБА_4 та неповнолітнім його дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ізольовану кімнату площею 10,9 кв.м. іншу кімнату, виділити ОСОБА_5 та її дітям - ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

В судове засідання відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не з`явились, про день,час та місце розгляду справи були повідомленні своєчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв, клопотань, які б перешкоджали б розгляду справи надано не було.

Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача ОСОБА_4 , дослідивши зібрані в справі докази, приходить до таких висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є: батько ОСОБА_7 , мати ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Комунарського району м. Запоріжжя, актовий запис № 360 від 07 травня 1996 року.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 492 від 24 липня 2021 року, ОСОБА_11 та ОСОБА_9 зареєстрували шлюб. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка та дружини ОСОБА_12 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть виданого Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис №2644 від 12 жовтня 2021 року.

На підставі ордеру № 3939 серії А-ІІІ, виданого на підставі рішення виконкома Запорізького районного ради народних депутатів м. Запоріжжя від 25 травня 1978 року № 161/1, ОСОБА_6 на склад сім`ї: ОСОБА_5 донька, ОСОБА_4 - син, надано право на заселення до квартири АДРЕСА_2 .

Відповідно до договору найму житлового приміщення №753 від 25 лютого 2004 року, укладеного між управлінням будинками № 24 житлового управління (відділу комунального господарства) в особі ОСОБА_13 , з одного боку та ОСОБА_14 , який далі іменується наймачем, з другого боку, уклали договір про те, що управління будинками здає наймачеві жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 .

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 02 листопада 2009 року в задоволені позову ОСОБА_5 до ОСОБА_4 , третя особа: Відділ громадянства, міграції та реєстрації фізичних осіб Комунарського РВ ГУМВС України в Запорізькій області, КП ВРЄЖО №5 м. Запоріжжя про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням відмовлено повністю. Позов ОСОБА_4 у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_8 , служба у справах дітей Комунарської районної адміністрації Запорізької міської ради про вселення. Вселити ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до квартири АДРЕСА_2 .

Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Запорізької області від 17 лютого 2010 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилено. Рішення Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 02 листопада 2009 року у цій справі залишено без змін.

Рішення суду набрало законної сили 17 лютого 2010 року.

06 травня 2010 року старшим державним виконавцем Комунарського ВДВС ЗМЮ Нєдєльською О.Г. було проведено добровільне вселення ОСОБА_4 до квартири АДРЕСА_2 .

Рішенням Комунарського районного суду міста Запоріжжя від 28 березня 2011 року Позов ОСОБА_4 задоволено. Вселено ОСОБА_4 та неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до квартири АДРЕСА_2 . Змінено порядок користування квартирою АДРЕСА_2 , виділивши в користування ОСОБА_4 та неповнолітнім - його дітям ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ізольовану кімнату площею 10,9 кв. м., іншу кімнату виділено ОСОБА_5 та її дітям ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 . Кухню, коридор, ванну та туалет залишено і спільному користуванні сторін. В позові ОСОБА_8 про укладення окремого договору найму житлового приміщення відмовлено.

Рішення набрало законної сили 08 квітня 2011 року.

Допитана у якості свідка ОСОБА_15 , пояснила, що вона є сусідкою та мешкає в кВ. АДРЕСА_4 . Зі сторонами вона знайома, вони є її сусідами. ОСОБА_1 мешкає там довгий період часу. ОСОБА_4 та його дітей бачила вже давно.

Також судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 не є власником та не є квартиронайчем спірного житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 .

Статтею 47 Конституції України передбачено, що кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Статтею 64 ЖК України передбачено що члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення в будівлях, що належать державі, є державним житловим фондом.

Відповідно до статті 9 Житлового кодексу України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

В ч. 1 ст. 5 ЖК України вказано, що державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та у віданні міністерств, державних комітетів і відомств (відомчий житловий фонд).

За положеннями ч.ч.1,2 ст.61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Аналіз наведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку.

Забезпечення постійним житлом громадян, які відповідно до законодавства мають право на його отримання, може здійснюватися шляхом будівництва або придбання доступного житла за рахунок надання державної підтримки у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських об`єднань.

Згідно статті 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного та сімейного життя, до свого житла та кореспонденції.

Кожній особі, окрім інших прав, гарантовано право на повагу до її житла, яке охоплює, насамперед, право займати житло, не бути виселеною чи позбавленою свого житла (пункт 1 статті 8 Європейської конвенції про захист прав людини та основних свобод).

За змістом статті 103 ЖК України договір найму жилого приміщення може бути змінено відповідно до вимог законодавства України.

За положеннями ч. 1ст. 106 ЖК України, повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

За змістом вказаних норм, будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення.

Матеріали справи не містять даних про те, що позивач є наймачем житлового приміщення кв. АДРЕСА_2 чи вимагала укладення з нею відповідного договору у встановленому законом порядку.

Відтак, відсутні підстави вважати, що наявність реєстрації відповідача ОСОБА_1 в спірному житловому приміщенні порушує її права як наймача жилого приміщення.

Відповідно до статті 72 ЖК Української РСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Оскільки позивач не надала до суду доказів щодо правомірності користування нею спірним жилим приміщенням, вона не є власником даного житла, отже, не набула права на звернення до суду з вимогами про визнання іншої особи такою, що втратила право на користування даним жилим приміщенням.

Суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є безпідставними та не підлягають задоволенню.

У зв`язку з відмовою позивачу в задоволенні позовних вимог понесені нею судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України не підлягають відшкодуванню.

Керуючись ст.ст. 264, 265 ЦПК України,суд

УХВАЛИВ:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту до Запорізького апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10 грудня 2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

міста Запоріжжя Е.Г. Стоматов