ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 22-з/818/174/24 Суддя доповідач Яцина В.Б.
21 листопада 2024 року м. Харків
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого судді Яцини В.Б.
суддів: Мальованого Ю.М., Маміної О.В.,
за участю секретаря Зінченко М.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бережнової Юлії Євгенівни про ухвалення додатково рішення у справі за скаргою ОСОБА_2 на рішення, дії державного виконавця, стягувач ОСОБА_1 , виконавець: старший державний виконавець Холодногірсько- Новобаварського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Кравченко Тетяна Миколаївна,-
Постановою Харківського апеляційного суду від 26 червня 2024 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_3 залишено без задоволення. Ухвалу Дзержинького районного суду м. Харкова від 01 березня 2024 року залишено без змін.
01 липня 2024 року на адресу Харківського апеляційного суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Бережнової Ю.Є. про ухвалення додаткового рішення та долучення доказів понесених витрат на правничу допомогу.
В обґрунтування заяви представник ОСОБА_1 адвокат Бережнова Ю.Є. посилається на те, що у відзиві на апеляційну скаргу представник стягувача заявляла про стягнення з боржника понесені судові витрати та про те, що будуть подані докази на підтвердження понесених судових витрат у строки, передбачені ч.8 ст.141 ЦПК України.
Вказує, що витрати, понесені стягувачем підтверджено договором від 10.03.2023,додатковою угодою №3 від 09.06.2024року до договору, актом виконаних робіт від 28.06.2024 року та матеріалами справи. Також додано рішення ради адвокатів Харківської області від 21.07.2021 року, яким встановлено рекомендовані розмірі адвокатського гонорару.
Зауважує, що необхідність в ознайомленні з матеріалами справи обумовлена тим, о ані до стягувача, ані до її представника не надійшло жодного документа з Харківського апеляційного суду. Незважаючи на те, що в матеріалах справи міститься інформація про адресу стягувача для листування, яка одночасно є робочою адресою її представника адвоката Бережнової Ю.Є.
Зауважує, що суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу з власної ініціативи.
08 липня 2024 року від ОСОБА_2 надійшла заява про зменшення розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката.
Заява мотивована тим, що договір про надання правничої допомоги, наданий в якості доказу не містить прозорого ціноутворення, аби суд міг об`єктивно оцінити вартість та обсяги роботи адвоката.
Вказує, що в акті зазначене 1 послуга складання та подання відзиву на апеляційну скаргу вартість якої становить 1500 грн, але в сумі чому зазначено 3500 грн.
Вважає, що справа є малозначною, та для такої категорії справ витрати на оплату правничої допомоги є неспівмірними та нерозумними.
Вказує, що боржником було подано копію апеляційної скарги для стягувача, але її неотримання останньою та ознайомлення адвокатом з матеріалами справи з цих причин за 2000 грн відбулося не з вини боржника.
Зауважує, що адвокат у судовому засіданні особисто підтвердила, що її відзив на апеляційну скаргу фактично повторює відзив на скаргу в суді першої інстанції і фактично по суті додати було нічого, що додатково доводить відсутність складності цієї справи для такого розміру гонорару.
Частинами 3,4 ст.270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.
Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув заяву за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження з повідомленням учасників справи та проведенням судового засідання, згідно до положень ч.3 ст. 270, ч. 3 ст. 369 ЦПК України.
Вислухавши доповідь судді-доповідача, за відсутності всіх учасників справи, перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що заява підлягає задоволенню.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України, визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За положенням ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, у тому числі, витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з проведенням експертиз.
Статтею 134 ЦПК України передбачено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи.
У разі неподання стороною попереднього розрахунку судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.
Зі змісту ст. 58 ЦПК України вбачається, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
Згідно ст. 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Частиною 4. ст. 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Представником ОСОБА_1 адвокатом Бережновою Ю.Є. на підтвердження понесених витрат надано копію додаткової угоди №3 до договору про надання правової допомоги б/н вд 10.03.2023 від 09 червня 2024 року, акт приймання-передачі наданих послуг до договору від 28 червня 2024 року копію договору про надання правової допомоги від 10.03.2023.
На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати до суду такі докази: 1) договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); 2) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); 3) докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); 4) інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.
Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат представника ОСОБА_1 адвокатом Бережновою Ю.Є. надано акт виконаних робіт від 28 червня 2024 року відповідно до якого адвокатом було здійснено наступне: ознайомлення з матеріалами - 2000 грн, консультація з приводу апеляційної скарги 1500 грн, складання та подання відзиву на апеляційну скаргу 3500 грн, направлення відзиву учасникам справи 500 грн, явка в судове засідання 3500 грн, складання та подання клопотання про ухвалення додаткового рішення 2500 грн, отримання виконавчого листа 1800 грн, поштові витрати 230 грн.
Дослідивши вказані документи, суд встановив, що в акті приймання-здачі наданих послуг від 28 червня 2024 адвокатом не зазначено кількість витраченого адвокатом часу.
Надані адвокатом послуги у вигляді ознайомлення з матеріалами справи, отримання апеляційної скарги, консультація з клієнтом з приводу апеляційної скарги, визначення та узгодження правової позиції, складання та подання відзиву на апеляційну скаргу охоплюється однією послугою з підготовки відзиву на апеляційну скаргу та не може бути оцінено окремо.
Також, судом враховано, що у постанові Верховного Суду від 02.02.2024 року у справі №910/9714/22 висловлено правову позицію про те, що заява про стягнення/розподіл судових витрат є фактично заявою про подання доказів щодо витрат, які понесені стороною, у зв`язку з необхідністю відшкодування правової допомоги, а тому витрати на підготовку такої заяви не підлягають відшкодуванню.
Крім того, само по собі подання відзиву до суду не є наданням правової допомоги, а носить технічний характер.
У постановах Верховного Суду від 07.11.2019 у справі № 905/1795/18 та від 08.04.2020 у справі № 922/2685/19 висловлено правову позицію, за якою суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Верховний Суд неодноразово звертав увагу на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з принципу пропорційності та критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), розумності їхнього розміру, з урахуванням конкретних обставин справи та доводів сторін.
Таким чином, беручи до уваги рівень складності юридичної кваліфікації правовідносин у справі, обсяг та обґрунтованість підготовлених та поданих до суду документів, їх значення для вирішення спору, приймаючи до уваги малозначність справи в розумінні частини 6 статті 19 Цивільного процесуального кодексу України, суд зазначає, що заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката є неспівмірним зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, за відсутності відомостей про витрачений ним час на надання таких послуг, та наявності заперечень щодо співмірності таких витрат зі сторони скаржника, не відповідає критерію розумності та їх стягнення у повному обсязі становить надмірний тягар для скаржника, що суперечить принципу розподілу таких витрат.
Відтак, суд дійшов висновку, що враховуючи категорію спору та зважаючи на обсяг наданих адвокатських послуг, співмірною є компенсація витрат відповідача на професійну правничу допомогу в розмірі 5 000 грн.
З огляду на вищевикладене, заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бережнової Ю.Є. про ухвалення додаткового рішення слід відповідно до ст.ст. 11, 141 ЦПК України задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 133,134,137,259,270,382-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції
Заяву представника ОСОБА_1 адвоката Бережнової Юлії Євгенівни про ухвалення додатково рішення про ухвалення додатково рішення задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн.
Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складений 09 грудня 2024 року.
Головуючий суддя В.Б.Яцина
Судді колегії Ю.М.Мальований
О.В.Маміна