У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 712/13070/24

Номер провадження № 4-с/712/76/24

06 листопада 2024 року м. Черкаси

Суддя Соснівського районного суду м. Черкаси м. Черкаси Марцішевська О.М. розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач Держава, -

ВСТАНОВИВ:

01листопада 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), стягувач Держава.

В обґрунтування скарги посилався на те, що в провадженні Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 76200852 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 13.05.2024 року Соснівським районним судом міста Черкаси у справі №712/8174/23 про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави 86579,70 грн. ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управління ПФУ в Черкаській області і отримує пенсію по інвалідності відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», інші доходи у нього відсутні. 08 жовтня 2024 року постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Ямборської А.Р. у цьому виконавчому провадженні, накладено арешт на кошти ОСОБА_1 , в межах суми 95518,18 грн., що містяться на відкритих рахунках, в тому числі арешт накладено і на кошти які містяться на банківському рахунку в АТ КБ «Приватбанк» на який йому надходить виключно пенсія.

10 жовтня 2024 року він звернувся до державного виконавця з клопотанням про зняття арешту з його пенсійних коштів, що містяться на рахунку, надавши державному виконавцю банківську виписку по картковому рахунку, яка підтверджує зарахування на цей рахунок виключно «Виплати Пенсійного фонду, пенсія». До цього часу державним виконавцем арешт з пенсійних коштів не знятий. Вказана бездіяльність державного виконавця позбавляє його джерел до існування та порушує його права на соціальний захист, не відповідає вимогам чинного законодавства, а тому є неправомірною.

Просить суд визнати неправомірною бездіяльність старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Ямборської Анастасії Романівни щодо не зняття арешту з грошових коштів на банківському картковому рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», зобов`язати старшого державного виконавця Ямборську Анастасію Романівну або іншу уповноважену посадову особу Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) зняти арешт з грошових коштів на рахунку ОСОБА_1 в АТКБ «ГІриватбанк» НОМЕР_1 .

До відкриття провадження у справі суддя після одержання позовної заяви з`ясовує,чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. 175 ЦПК України, чи підсудна справа даному суду, чи немає інших підстав для повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в цивільній справі, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до визначеного ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» права на повноважний суд, ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом. Вказана норма кореспондується з положеннями ст. 6 Конвенції, відповідно до якої в поняття «суд, встановлений законом», входить лише той суд, до підсудності якого віднесений розгляд тієї чи іншої справи.

Згідно Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 р. Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 р. № 3477-IV, інститут підсудності безпосередньо пов`язаний із забезпеченням права на справедливий судовий розгляд, закріпленого у п. 1 ст. 6 Конвенції, оскільки за його допомогою визначається «належний суд», тобто суд, уповноважений розглядати конкретну справу.

Відповідно до усталеної прецедентної практики Суду термін «встановленим законом» у статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того, «що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом» ( рішення у справі «Занд проти Австрії» (Zand v. Austria), заява № 7360/76, доповідь Комісії від 12 жовтня 1978 року).Суд повторює, що, як було раніше визначено, фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У рішенні у справі «Занд проти Австрії», що згадувалось раніше, Комісія висловила думку, що термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (…) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (…).

Критеріями розмежування судової юрисдикції є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, в якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлено, що 28 лютого 2024 року ухвалою Соснівського районного суду м.Черкаси ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Черкаси, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звільнено від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч.3 ст.371, ч.2 ст.28, ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п.2-4 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Кримінальне провадження № 00000443 від 01.06.2023 за обвинуваченням ОСОБА_1 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених за ч. 2 ст. 28, ч.3 ст.371, ч.2 ст.28, ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України - закрито на підставі п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України. Цивільний позови адвоката Михалевич Оксани Василівни, яка діє в інтересах потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Міністерства внутрішніх справ України, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, залишити без розгляду. Роз`яснено потерпілим ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 право пред`явити цивільні позови у порядку цивільного судочинства. Вирішена доля речових доказів відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати на залучення експертів в сумі 86579,70 грн. (вісімдесят шість тисяч п`ятсот сімдесят дев`ять) 70 коп. віднесені на рахунок держави.

30 квітня 2024 року ухвалою Черкаського апеляційного суду апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишено без задоволення. Апеляційну скаргу захисника потерпілих ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 адвоката Михалевич О.В. задоволено частково. Ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 28 лютого 2024 року щодо ОСОБА_1 - змінено в частині розподілу процесуальних витрат на залучення експертів. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 86579 гривень 70 копійок процесуальних витрат за проведення експертиз № № 26946/26947/22-32, 25057/25058/22-32/25613-25618/22-32, 29936/29937/21-32, 2088/2089/23-32, 13452/13453/23-32. В решті ухвалу Соснівського районного суду м.Черкаси від 28 лютого 2024 року про звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч.3 ст.371, ч.2 ст.28, ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України на підставі ч.1 ст.49 КК України у зв`язку із закінченням строків давності та закриття кримінального провадження щодо ОСОБА_1 залишено без змін.

08 жовтня 2024 року постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження 76200852 по виконанню виконавчого листа № 712/8174/23 виданого 13.05.2024 року.

08 жовтня 2024 року постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) накладено арешт коштів боржника.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Отже, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес. Належним відповідачем є особа, яка має відповідати за пред`явленим позовом - суб`єкт порушеного, оспорюваного чи невизнаного матеріального правовідношення.

Приписами ч. 1 ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.5 постанови №5 від 03.06.2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» вказав, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

У відповідності до ч. 2 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

У наведених вище нормах матеріального права та у роз`ясненнях вищих судових інстанцій зазначено, що боржник, яким є ОСОБА_1 за ухвалою суду в порядку кримінального судочинства, не може пред`явити скаргу на дії державного виконавця в порядку цивільного судочинства.

Оскарження боржником дій державного виконавця у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа по кримінальній справі, може здійснюватись у порядку адміністративного судочинства.

Учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб (частина перша статті 287 КАС України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у відкритті провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, оскільки Соснівський районний суд м. Черкаси не є судом, повноважним згідно закону на розгляд даної справи та розгляд справи призведе до порушення прав учасників справи на справедливий судовий розгляд.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186, 260-261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження в порядку цивільного судочинства за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа Соснівського районного суду м.Черкаси № 712/8174/23 від 13 травня 2024 року на підставі ухвали Черкаського апеляційного суду від 30 квітня 2024 року у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_1 , звільненого від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 28, ч.3 ст.371, ч.2 ст.28, ст. 340, ч. 1 ст. 366 КК України на підставі п.2-4 ст.49 КК України.

Роз`яснити право звернення до суду в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили негайно після проголошення (підписання) ( ч.ч.1,2 ст.261 ЦПК України).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М.Марцішевська

Повний текст ухвали виготовлено 11 листопада 2024 року.