Провадження № 2/127/4654/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2024 рокумісто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Сичука М.М.,

за участю секретаря судового засідання Коровай А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.09.2012 року. Від шлюбу у сторін по справі народилася дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також після розірвання шлюбу народилась донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/2163/23 задоволено заяву відповідача ОСОБА_2 про видачу судового наказу та видано судовий наказ від 03.02.2023, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач вважає, що визначений судовим наказом від 03.02.2023 року розмір аліментів на утримання дітей є доволі великою сумою, так як він намагається сумлінно працювати та захищати нашу Україну від ворога, тому все одно буде перебільшувати 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Крім того, позивач зазначає у позові, що має великі проблеми зі здоров`ям, і про це відомо стягувачу аліментів ОСОБА_2 . Як зазначає позивач з 2012 року позивач систематично проходить лікування, неодноразово перебуває на стаціонарному лікуванні в лікарні ДУ ТМО МВС України по Вінницькій області, де відповідно до діагнозу і постанови військово-лікарської комісії про причинний зв`язок захворювання визнаний обмежено придатним та протипоказано роботи пов`язані з нічним чергуванням та значним фізичним навантаженням. Також під час лікування в лікарні ДУ ТМО МВС України по Вінницькій області йому було встановлено діагноз гіпертонічної хвороби II ступеня, із гіпертензивними кризама, ризик високий. Систематично проходить лікування в неврологічному відділені КНП «Вінницька Міська клінічна лікарня №1» з приводу Остеохондрозу хребта, а саме дифузний остеохондроз хребта, переважно поперекового відділу, ускладнений патологією між хребцевих дисків L3-L4, L5-S1, з вираженим стійким корінцевим синдромом, з слабкістю розгиначів правої ступні, порушенням стато-динамічної функції хребта, ходи. В 2022 році у нього виявлено захворювання: правобічна коса пахова грижа, оперативне втручання, що у зв`язку із попередніми діагнозами мало значні складнощі та ще більше погіршило його стан здоров`я.

Також позивач зазначає, що на його утриманні перебуває непрацездатна особа мама ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , якій відповідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією встановлено групу інвалідності та протипоказано значне фізичне, динамічне і статичне навантаження, шкідливі умови праці.

Окрім вищезазначеного, позивач зазначає, що ОСОБА_2 при зверненні із заявою про видачу судового наказу не доведено, що діти ОСОБА_3 та ОСОБА_6 перебувають на утримані матері, адже сторони проживають спільно за однією адресою на території України та відповідач постійно надає кошти на утримання дітей.

Позивач звертає увагу суду, що на час тимчасового перебування у м. Шауляй, Литовської Республіки, ОСОБА_2 в повній мірі забезпечена та отримує поважну суму, всі необхідні соціальні виплати і компенсації, соціальні допомоги, допомоги на дітей, від Відділу соціальних виплат і компенсацій адміністрації самоврядування м. Шауляй, Литовської республіки. Тобто ОСОБА_2 одночасно отримує поважну суму аліментів і поважну суму соціальних виплат і компенсації, що на думку позивача є недопустимим, протизаконним.

Позивач зазначає, що відповідач, отримуючи соціальні виплати і компенсації від адміністрації самоврядування м. Шауляй, Литовської Республіки, не надала жодних документів, які могли б свідчити про будь-яке піклування про дітей, покупку одягу, засобів гігієни, оплату за оренду житла, оплату за відвідування розвиваючих гуртків та інше, чого не можна сказати про батька.

Позивач вважає, що ОСОБА_2 , перебуваючи за межами країни шляхом стягнення великих сум аліментів, і одночасним отриманням соціальних виплат і компенсації в іншій країні, намагається позивача принизити як Захисника України, та інших громадян України, які перебувають на території України і все роблять для перемоги, створити все можливе, щоб позивач не міг придбати в край необхідні йому ліки та речі, за допомогою яких міг би працювати та захищати нашу України від ворога.

Позивач зазначає у позові, що на даний час у позивача значно збільшились витрати на лікування та особисту реабілітацію, потреби в засобах та речах з метою можливості хоч якось працювати, також збільшилась необхідність більшого догляду за непрацездатною матір`ю, а відповідач в свою чергу є повністю здоровою та працездатною людиною та жодних проблем із здоров`ям не має, працевлаштована та має велику заробітну платню, стягнень по виконавчим документам не має, також непрацездатних батьків, інших непрацездатних осіб, про яких вона піклується та їм допомагає, немає.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами вважає, що для забезпечення потреб дітей доцільним є змінити стягнення розміру аліментів до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, що не вплине на погіршення матеріального становища відповідача та не зменшить потреби дітей, а тому він змушений звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів.

28.11.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 на підставі ухвали суду було залишено без руху та позивачу надано було строк для усунення вказаних в ухвалі суду недоліків позовної заяви.

06.12.2023 року від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, ознайомившись з матеріалами якої суд дійшов висновку, що вимоги ухвали суду від 28.11.2023 року виконано в строк, наданий судом.

Ухвалою суду від 07.12.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач, скориставшись наданим їй процесуальним законодавством правом, подала до суду відзиву на позов у встановлені законом строки.

Зазначає, що задля збереження життя та здоров`я неповнолітніх дітей 23.03.2022 року ОСОБА_2 разом із дітьми виїхала за межі України до Литовської Республіки у місто Шяуляй. Після прибуття, а саме з 25 березня 2022 року відповідач разом із дітьми були зареєстровані як тимчасові переселенці з гуманітарних питань, про що їм були видані відповідні документи. При цьому діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжують дистанційне навчання в КЗ «Вінницький ліцей №12», хоча і перебувають за кордоном. Вони систематично відвідували он-лайн уроки. Наразі діти також продовжують дистанційне навчання у КЗ «Вінницький ліцей № 12», виконують усі контрольні завдання. Одночасно діти також відвідують школу у Литві. На підставі Наказів від 28 квітня 2022 року директора Шяуляйської прогімназії «Гітарю» вони включені до списків учнів відповідно: син ОСОБА_9 - до 6-го класу з 02.05.2022, наказ № МОК-52 (7.1); донька ОСОБА_10 - до 1-го класу з 02.05.2022, наказ №МОК-52 (7.1). ОСОБА_2 в свою чергу уклала Договори № 46 та № 47 про навчання у вищезазначеній прогімназії. Донька ОСОБА_8 відвідує гурток сучасного танцю «Dаnсе Міх» у Шяуляйському культурному центрі, старший син ОСОБА_7 відвідує спортивний гурток по волейболу при школі.

Сама ж ОСОБА_2 працює за безстроковим трудовим договором №119 від 27.05.2022 у ЗАО «Анцитра» прибиральницею. Відповідно до довідки про нарахування заробітної плати №2022/07/01 від 19 липня 2022 року, а також довідки № 1 від 13 березня 2023 року отримує в середньому 500 євро доходу щомісячно. Відповідно до законодавства Литовської Республіки вона також отримує соціальні виплати на неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою №443 від 15 березня 2023 р.

Також представник відповідача вказує, на те, що оскільки батько ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не надавав, хоча мав достатній дохід, з метою забезпечення інтересів дітей, ОСОБА_2 вирішила звернутись до суду у наказному провадженні та стягнути з батька дітей аліменти на їх утримання.

Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/2163/23 було видано судовий наказ від 03.02.2023, яким стягнуто з ОСОБА_1 на утримання двох дітей 1/3 частку від його заробітку (доходу).

Представник відповідача зазначає, що вищевказані обставини були вже встановленні Вінницьким міським судом Вінницької області від 03.10.2022 року та постановою Вінницького апеляційного суду у справі №127/6685/22.

Вказана справа розглядалась за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. ОСОБА_1 намагався стягнути з відповідача аліменти, хоча діти проживають з нею, а не з ним, що також підтверджується низкою рішень Вінницького міського суду Вінницької області та Вінницького апеляційного суду у справі №127/2163/23 що розглядалась в наказовому провадженні про стягнення з батька дітей аліменти на їх утримання. Вінницьким міським судом Вінницької області у справі № 127/2163/23 було видано судовий наказ від 03.02.2023, яким стягнуто з ОСОБА_1 на утримання двох дітей 1/3 частку від його заробітку (доходу). Вищевказані обставини відносин сторін встановлені ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 16.03.2023 у справі №127/2163/23 за результатом перегляду судового наказу та постановою Вінницького апеляційного суду від 04.05.2023.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім цього, представник позивача зазначає у відзиві на позовну заяву, що Другим відділом ДВС у місті Вінниці ЦМУМЮ (м. Київ) 10.01.2023 було відкрито виконавче провадження №70998097 та станом на 31.03.2023 сукупний розмір заборгованості становив 17531,44 грн. Наразі виконавче провадження №70998097 проводиться за місцем реєстрації відповідача, а саме Липовецьким відділом державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) і за відповідачем також рахується заборгованість по сплаті аліментів.

Представник відповідача звертає увагу суду на те, що позивачем не надано жодних доказів погіршення його стану здоров`я та періодичні його лікування і відповідно докази витрат на ліки та лікування, а також, що його мати ОСОБА_5 , що має третю групу інвалідності, знаходиться на утриманні позивача, не отримує соціального забезпечення, пенсійного забезпечення інших доходів тощо. Разом з тим майновий стан позивача не погіршився, навпаки в жовтні 2023 року збільшився, що підтверджується інформаційною довідкою №360795361 від 03.01.2024 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.

Враховуючи вищевикладене, представник відповідача просить суд відмовити у задоволені позовної заяви ОСОБА_1 за його безпідставністю та необґрунтованістю.

12.01.2024 року позивачем ОСОБА_1 до суду подано відповідь на відзив, в якому він зайняв фактично таку ж позицію і твердження, що і у поданій позовній заяві (аналогічна позиція). Крім того, звертає увагу на те, що відповідач ОСОБА_2 отримує великі суми коштів від соціальних виплат і компенсації в іншій країні, окрім того, що вона отримує і аліменти які з нього стягуються, вважає, що всі ці кошти нею використовуються задля власного збагачення і ніяким чином не використовуються та не спрямовуються на забезпечення його дітей. Вважає, що для забезпечення потреб дітей доцільним є змінити стягнення розміру аліментів до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття.

Позивач в судовому засіданні просив суд задовольнити заявлені позовні вимоги та змінити розміру аліментів, які стягуються з нього, на підставі судового наказу виданого Вінницьким міським судом Вінницької області від 03.02.2023 року, справа №127/2163/23, на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до 1/8 з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти заявлених позовних вимог позивача, посилаючись на раніше висловлену позицію у відзиві на позовну заяву, та просила суд відмовити у їх задоволенні у зв`язку з їх необґрунтованістю та безпідставністю.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши позицію сторін по справі, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є батьком двох неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_2 (а.с. 9) та свідоцтвом про народження серія НОМЕР_3 (а.с. 10). Шлюб між сторонами по справі розірвано на підставі рішення Замостянського районного суду м. Вінниці від 26.09.2012 по цивільній справ №206/5066/2012.

Відповідно до судового наказу, виданого Вінницьким міським судом Вінницької області 03.02.2023 у цивільній справ № 127/2163/23, з ОСОБА_1 стягується на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття (а.с. 11).

За вказаним судовим наказом Другим відділом ДВС у місті Вінниці ЦМУМЮ (м. Київ) 10.01.2023 було відкрито виконавче провадження № 70998097 та відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по вказаному виконавчому провадженні позивач має заборгованість станом на 31.03.2023 року в розмірі 17 531,44 грн. (а.с. 70).

Також судом встановлено, що наразі виконавче провадження №70998097 проводиться за місцем реєстрації відповідача а саме Липовецьким відділом державної виконавчої служби у Вінницькому районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та згідно розрахунку станом на 15.01.2024 року за ОСОБА_1 рахується заборгованість зі сплати аліментів в сумі 21500,08 грн. (а.с. 95).

Крім цього, судом встановлено, що з 25 березня 2022 року відповідач разом із дітьми були зареєстровані як тимчасові переселенці з гуманітарних питань, про що їм були видані відповідні документи. (а.с 36-46).

Діти ОСОБА_7 та ОСОБА_8 продовжують дистанційне навчання в КЗ «Вінницький ліцей №12», хоча і перебувають за кордоном. Вони систематично відвідували он-лайн уроки. Наразі діти також продовжують дистанційне навчання у КЗ «Вінницький ліцей № 12», а також відвідують школу у Литві. На підставі Наказів від 28 квітня 2022 року директора Шяуляйської прогімназії «Гітарю» вони включені до списків учнів відповідно: син ОСОБА_9 - до 6-го класу з 02.05.2022, наказ №МОК-52 (7.1); донька ОСОБА_10 - до 1-го класу з 02.05.2022, наказ №МОК-52 (7.1). ОСОБА_2 в свою чергу уклала Договори №46 та №47 про навчання у вищезазначеній прогімназії. Донька ОСОБА_8 відвідує гурток сучасного танцю «Dаnсе Міх» у Шяуляйському культурному центрі, старший син ОСОБА_7 відвідує спортивний гурток по волейболу при школі (53-56, 92-93).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 працює за безстроковим трудовим договором № 119 від 27.05.2022 у ЗАО «Анцитра» прибиральницею. Відповідно до довідки про нарахування заробітної плати № 2022/07/01 від 19 липня 2022 року, а також довідки № 1 від 13 березня 2023 року отримує в середньому 500 євро доходу щомісячно. Відповідно до законодавства Литовської Республіки вона також отримує соціальні виплати на неповнолітніх дітей, що підтверджується довідкою №443 від 15 березня 2023 (а.с. 47-52).

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

У відповідності до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Як передбачено ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН "Про права дитини" від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789X11 (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини.

При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме:стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" N 3 від 15.05.2006 року передбачено, що згідно з ч. 3ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Згідно ч. 1ст. 191 СК України - аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

У відповідності до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-якого з них змінити розмір встановлених аліментів або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Виходячи зі змісту ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів.

Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону також випливає, що зміна розміру аліментів, визначеного рішенням суду, є правом суду, а не його обов`язком, та може бути застосовано при наявності відповідних обставин для цього.

Крім того, пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України N 3 від 15.05.2006 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З зазначених правових норм також вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

При вирішенні даного спору суд приймає до уваги ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89, якою визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Також згідно із ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Позивач вважає, що стягнення з нього на підставі визначеного судовим наказом від 03.02.2023 року розмір аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття підлягає зменшенню до 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, оскільки встановлений розмір аліментів є доволі великою сумою, що фактично є погіршенням його матеріального становища .

Крім того, зазначає, на сьогодні на його утриманні перебуває матір-пенсіонер інвалід третьої групи, він хворіє, несе витрати на лікування та інші витрати пов`язанні із повсякденним життям. Він неспроможний сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі, що призводить до виникнення заборгованості за аліментами.

Згідно судової практики ЄСПЛ суд повинен дотримуватись справедливого балансу між інтересами батьків та дитини, і приділяти першочергову увагу найкращим інтересам дитини.

Враховуючи, що неповнолітні діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходяться на утриманні матері ОСОБА_2 , і даний факт позивачем не спростовується, суд приходить до висновку, що вони потребують матеріальної допомоги з боку ОСОБА_2 на утримання дітей.

Доводів та доказів на підтвердження своїх вимог позивачем, які б слугували підставою для зменшення розміру аліментів, суду надано не було.

Належних і допустимих доказів, які б підтверджували погіршення матеріального становища, погіршення здоров`я, також не надано.

Статтею 192 СК України передбачено можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Вирішуючи питання про зміну розміру аліментів суд виходить з того, що стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Судом, також, прийнято до уваги, що обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладено на обох батьків.

Суд, дослідивши викладену позицію позивача в позовній заяві, та оцінивши, відповідно до ст. 89 ЦПК України, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних в справі, у їх сукупності, враховуючи вищевикладене, прийшов до переконання в тому, що позов не підлягає задоволенню.

Враховуючи те, що позивач працездатного віку, доказів того, що він має незадовільний стан здоров`я під час розгляду справи, суду не надано, будь-яких інших належних та допустимих доказів про погіршення його матеріального стану з моменту стягнення аліментів на утримання дітей також не надано, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за судовим наказом розміру аліментів, адже факт наявності у позивача заборгованості по сплаті аліментів, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, а лише підтверджує неналежне виконання позивачем своїх обов`язків як батька по відношенню до своїх дітей щодо їх утримання та виконання рішення суду.

Твердження позивача про те, що відповідач перебуваючи у м. Шауляй, Литовської Республіки ОСОБА_2 в повній мірі забезпечена та отримує поважну суму, всі необхідні соціальні виплати і компенсації, соціальні допомоги, допомоги на дітей, від відділу соціальних виплат і компенсацій адміністрації самоврядування м. Шауляй, Литовської республіки а тому отримання ОСОБА_2 одночасно поважної суму аліментів і поважної суми соціальних виплат і компенсації, а також працевлаштована та отримує заробітну плату, що на його думку є недопустимим та протизаконним, в ході судового розгляду не обґрунтовано позивачем, яким чином це має вплинути на те, щоб суд має змінити розмір призначених до стягнення аліментів. На думку суду, вказані позивачем обставини навпаки підтверджують ту обставину, що діти перебувають на утриманні матері, яка здійснює в свою чергу усі можливі зусилля задля їх забезпечення, та діти враховуючи те, що обоє батьків мають рівні обов`язки щодо утримання своїх дітей, потребують матеріальної допомоги від позивача як батька.

Крім того, з урахуванням вищевикладеного, розмір стягуваних аліментів за судовим рішенням та судовим наказом не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України, а тому відмовляє в задоволенні позову.

Також суд звертає увагу на те, що посилання позивача, що його мати ОСОБА_5 , що має третю групу інвалідності, знаходиться на утриманні позивача, не отримує соціального забезпечення, пенсійного забезпечення інших доходів є безпідставними та жодним доказом в ході судового розгляду не підтверджено.

Отже, в матеріалах цієї справи відсутні належні, допустимі і достовірні докази того, що ОСОБА_1 після присудження судовим рішенням аліментів став непрацездатним, хворіє, відсутності у нього доходів, а посилання позивача на те, що відповідач, яка виїхала разом із двома його дітьми за кордон, отримує там соціальну допомогу та компенсацію, а також влаштувалася на роботу і отримує достатню заробітну плату, і у зв`язку із цим має бути змінено (зменшено) розмір стягуваних з нього аліментів є безпідставними і необґрунтованими, а тому судом відхиляються.

Суд звертає увагу сторін по справі, що ухвалення даного судового рішення не позбавляє платника або одержувача аліментів права звернутися до суду в разі зміни згодом матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, на підставі ч. 1 ст. 192 СК України.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Так, згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову на відповідача, а у разі відмови в позові - на позивача.

Отже, враховуючи, що судом відмовлено в задоволенні заявленого позову, судові витрати необхідно залишити за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180, 182, 184, 192 СК України, ст.ст. 4, 10, 12-13, 76-80, 89, 141, 258-259, 263-265, 268, 273-279, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення чи складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ;

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: Architektu g. 52-45 LT-76001, m. Siauliai, Lietuvos Respublika.

Суддя