Провадження № 4-с/161/71/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

державного виконавця Білової В.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

10 вересня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою на дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білової Вікторії Анатоліївни.

Свою скаргу обґрунтовує тим, що відповідно до рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 06.10.2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини, позов задоволено частково. Ухвалено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500 гривень щомісячно, починаючи з 29 липня 2020 року і до досягнення повноліття. На примусове виконання рішення 24.11.2020 року видано виконавчий лист,однак стягувач певний час не пред`являла його до виконання в органи ДВС, оскільки він добровільно щомісячно сплачував аліменти. До початку збройної агресії рф здійснював сплату в готівковій формі, а в подальшому перераховував аліменти на картки стягувача ОСОБА_3 та сина, оскільки вони виїхали за межі України. На рахунок стягувача ОСОБА_3 в період з березня 2022 року по листопад 2023 року сплачено аліментів в загальній сумі 82 400 грн. та на рахунок сина у період з березня 2022 року по лютий 2024 року сплачено аліментів в розмірі 14 900 грн. Отже, з березня 2022 року по лютий 2024 року ним сплачено аліментів у загальному розмірі 97 300 грн. Зазначає, що після звернення до суду із позовною заявою про поділ майна, ОСОБА_3 пред`явила виконавчий лист про стягнення з нього аліментів до примусового виконання, про що 02.02.2024 року головним державним виконавцем відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Біловою В.А. відкрито виконавче провадження № 74028592, 11.03.2024 року винесено постанову про звернення стягнення на його заробітну плату, при цьому в п.2 резолютивної частини постанови про звернення стягнення на заробітну плату вказано, що заборгованість станом на 01.03.2024 року складає 107 741,93 грн. При зверненні його представника до державного виконавця із заявою про надання нового розрахунку заборгованості з врахуванням його платежів по сплаті аліментів в сумі 97 300 грн., державним виконавцем було відмовлено у перерахунку заборговності по сплаті аліментів у зв`язку із відсутністю в платіжних інструкціях в графі «призначення платежу» відомостей, що це аліменти.Вважає, що державним виконавцем неправомірно не враховано сплачені ним грошові кошти прри розрахунку заборгованості по сплаті аліментів.

На підставі викладеного просить визнати неправомірними дії головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білової Вікторії Анатоліївни щодо здійснення розрахунку заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження №74028592 з виконання виконавчого листа, виданого Луцьким міськрайонним судом Волинської області від 24.11.2020 року у справі № 161/12016/20 без врахування надання боржником доказів добровільної сплати аліментів. Зобов`язати головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби у м. Луцьку Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції Білову Вікторію Анатоліївну провести перерахунок заборгованості по аліментах в межах виконавчого провадження №74028592 з урахуванням платіжних інструкцій, наданих на підтвердження перерахування коштів ОСОБА_3 на утримання сина ОСОБА_4 .

Заявник ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги за скаргою підтримали, просили задовольнити.

Державний виконавець Білова В.А. вказувала, що не має підстав враховувати в суму при перерахунку заборгованості по аліментам, оскільки платіжні інструкції не містять призначення платежу «аліменти». Просила в задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах скарги, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що на примусове виконання рішення Луцького міськрайного суду Волинської області від 06 жовтня 2020 року, Луцьким міськрайонним судом Волинської області 24 листопада 2020 року видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи з 29 липня 2020 року і до досягнення повноліття (а.с.6).

Постановою від 02 лютого 2024 року відкрито виконавче провадження № 74028592 щодо примусового виконання вищевказаного виконавчого листа (а.с.7).

11 березня 2024 року державним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , при цьому в п.2 резолютивної частини постанови про звернення стягнення на заробітну плату вказано, що заборгованість станом на 01.03.2024 року складає 107 741,93 грн (а.с.8).

19 липня 2024 року адвокатом Солтисюком А.В. до відділу ДВС у м. Луцьку ЗМУМЮ подано заяву про надання розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за період з 29.07.2020 року по 30.06.2024 року в межах ВП № 74028592 з врахуванням платежів. здійснених ОСОБА_1 на банківські картки,вказані дружиною ОСОБА_3 (а.с.38).

Згідно відповіді головного державного виконавця Білової В. вбачається, що державним виконавцем розглянута заява від 19.07.2024 року та долучені платіжні інструкції та здійснено розрахунок заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.09.2024 року. Не враховано копії платіжних інструкцій, оскільки не зазначено платежу (а.с.39).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 03.09.2024 року заборгованість боржника ОСОБА_1 за період з серпня 2024 року по лютий 2024 року становить 107 741,93 грн. (а.с.39 зворот).

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частин першої і другої статті 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Згідно зі статтею 71 СК України порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.У статті 195 СК України закріплено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими в частці від заробітку (доходу). Відповідно до вказаного порядку заборгованість за аліментами визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Заборгованість за аліментами платника аліментів, який не працював на час виникнення заборгованості або є фізичною особою-підприємцем і перебуває на спрощеній системі оподаткування, або є громадянином України, який одержує заробіток (дохід) у державі, з якою Україна не має договору про правову допомогу, визначається виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості.

Відповідно до пункту 4 розділу XVIІ інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 512/5 від 02 квітня 2012 року, виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника.

Розрахунок заборгованості обчислюється в автоматизованій системі виконавчого провадження на підставі відомостей, отриманих із: звіту про здійснені відрахування та виплати; квитанцій (або їх копій) про перерахування аліментів, наданих стягувачем чи боржником; заяв та (або) розписок стягувача; інформації про середню заробітну плату працівника для цієї місцевості; інших документів, що відображають отримання боржником доходу або сплату ним аліментів.

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 грудня 2021 року в справі № 333/6869/19 (провадження № 61-5678св21) зазначено, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконанням судових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим. […] Із наданих суду копій платіжних доручень можливо встановити тільки суму грошових переказів, валюту, дату здійснення цих фінансових операцій, одержувача та платника за кожним переказом. Інші відомості роздруківки не містять. Суд першої інстанції також не встановив, що перераховані кошти є аліментами із зазначенням будь-яких слів, словосполучення які б свідчили про це, а не є добровільною участю діда у витратах на дитину чи участі в інших витратах. Боржником не надано доказів, що він сплачував аліменти».

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).

З наданих заявником (боржником) ОСОБА_1 копій платіжних інструкцій, на які він посилається як на підставу своїх вимог про добровільне перерахування аліментів на картковий рахунок стягувача ОСОБА_3 , вбачається, що вказані платіжні документи не містять відомостей щодо «призначення платежу» - сплата аліментів.

За таких обставин, надані заявником (боржником) докази не свідчать про виконання ним судового рішення щодо сплати (погашення заборгованості) аліментів, а відтак такі не враховані державним виконавцем при складанні розрахунку заборгованості ОСОБА_1 по сплаті аліментів, а дії державного виконавця не суперечать вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах КЦС ВС у справах №2-4665/2008 від 12.01.2022 р. та №707/999/21 від 25.01.2023 р.

Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Подаючи скаргу ОСОБА_1 вказував, що зобов`язання перед стягувачем щодо сплати аліментів на утримання сина виконував добровільно, до пред`явлення стягувачем ОСОБА_3 . виконавчого листа, однак, доказів про це матеріали скарги не містять та таких не здобуто в ході розгляду скарги.

На підставі вище встановлених обставин справи та вищенаведених вимог законодавства, суд приходить до висновку про те, що відсутні правові підстави для задоволення скарги.

Керуючись ст.ст. 260, 450, 451 ЦПК України, на підставі Закону України «Про виконавче провадження» суд-

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини ухвали, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту ухвали 06 грудня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М. Філюк