КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2024 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 756/5222/23

номер провадження: 22-ц/824/2420/2024

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Невідомої Т.О., Нежури В.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року та додаткове рішення цього ж суду від 18 жовтня 2023 року у складі судді Луценка О.М., у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» (далі - ТОВ «Пологовий будинок «Лелека») про стягнення грошових коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 04 листопада 2021 року між сторонами був укладений договір № 468РП/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) пакет «Стандартний» (далі - Договір), предметом якого є надання позивачці кваліфікованої медичної допомоги, що полягає у веденні пологів позивачки, на суму 58 992 грн 00 коп. Згідно з додатковою угодою №1 від 07 литого 2022 року до договору від 04 листопада 2021 року передбачено, що вартість вибору лікаря для індивідуального проведення пологів становить 19 600 грн 00 коп.

Позивачка вказувала, що на виконання умов договору та додаткової угоди №1 до нього вона сплатила на користь відповідача грошові кошти в повному обсязі. Зазначала, що згідно з пунктом 10.1 договору, термін дії даного договору сплив з підстав того, що надання подальшої медичної допомоги за цим договором є неможливим, оскільки вона провела пологи в іншому лікувальному закладі. Одночасно сплив і термін дії додаткової угоди №1 до договору від 04 листопада 2021 року. Таким чином, відповідачем їй не було надано послуги за договором, у зв`язку з чим позивачка вважала, що їй підлягають поверненню грошові кошти у повному обсязі, сплачені нею відповідачу.

Зазначала, що з метою досудового врегулювання спору, в тому числі, на виконання вимог ч.2 ст.530 ЦК України, вона надіслала на адресу відповідача досудову вимогу, в якій просила відповідача повернути їй у семиденний строк з дня отримання вимоги грошові кошти у розмірі 78 592 грн 00 коп., однак відповідач не виконав її вимогу та грошові кошти не повернув.

З огляду на викладене, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, позивачка ОСОБА_1 просила стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на свою користь суму коштів за ненадані послуги відповідачем за договором №468РП/11/2021 від 04 листопада 2021 року у розмірі 38 482 грн 00 коп., а також сплачені нею кошти за додатковою угодою №1 від 07 лютого 2022 року до договору №468РП/11/2021 від 04 листопада 2021 року у розмірі 19 600 грн 00 коп. Крім того, просила стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 073 грн 60 коп.

Рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за договором № 468/РП/11/2021 про надання медичної допомоги (ведення пологів) від 04 листопада 2021 року у розмірі 38 482 грн 00 коп.

Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 грошові кошти за додатковою угодою №1 до договору № 468/РП/11/2021 про надання медичної допомоги (ведення пологів) від 04 листопада 2021 року у розмірі 19 600 грн 00 коп.

Стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 1073 грн 60 коп.

Додатковим рішенням Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року стягнуто з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 10 600 грн 00 коп.

Не погоджуючись з вказаними рішеннями суду, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» подало апеляційну скаргу, в якій просить їх скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 повністю, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, фактичним обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідно до пункту 8.4 договору №468РП/11/2021, укладеного 04 листопада 2021 року між сторонами, вартість медичної допомоги, зазначена у пункті 8.1 договору в сумі 58 992 грн 00 коп., сплачена пацієнтом в якості авансового платежу за попереднім договором № 176ПП/08/2021 від 11 серпня 2021 року.

Вказує, що позивачкою було сплачено вартість договору у розмірі 58 992 грн 00 коп., яка складається із: основної суми договору - вартість із 12 % знижкою складає 58 292 грн 00 коп.; страхового платежу «Безпечні пологи розширена», програма 1 - вартість 700 грн 00 коп. (згідно договору добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби №7619/999/318/210002997 від 04 листопада 2021 року сплачена позивачкою на користь страховика - ПАТ «Українська пожежно-страхова компанія»).

Зазначає, що відповідно до абз.5 пункту 10.1 договору, пацієнту повертається сплачена сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги. Згідно витягу з електронної медичної картки позивачки, вона дві доби перебувала та отримувала лікування у відділенні патології вагітних в ТОВ «Лелека» 05 лютого 2022 року та 06 лютого 2022 року, вартість яких складає: перебування у відділенні патології вагітності, палата «Стандарт» 1 доба - 4 850 грн 00 коп., лікування у відділенні патології вагітності 1 доба - 4 488 грн 00 коп. Таким чином, за дві доби перебування та лікування, позивачка отримала послуги на суму 18 660 грн 00 коп. Разом з тим, відповідно до додатку № 4 до договору, до вартості пакету входить «Заняття у школі відповідального батьківства - 2 лекції», вартість яких складає 580 грн 00 коп. (290 грн 00 коп. ? 2). Отже сума невикористаних послуг за договором складає 38 482 грн 00 коп. (58 992 грн 00 коп. - 700 грн 00 коп. - 18 660 грн 00 коп. - 580 грн 00 коп.).

Вказує, що відповідно до пункту 9.3 договору передбачено, що сторони не несуть відповідальності за невиконання або неналежне виконання умов цього договору у разі виникнення форс-мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки з цим договором. Згідно з пунктом 9.4 цього договору, до форс-мажорних обставин сторони відносять, зокрема, війну і воєнні дії. Разом з тим, відповідно до пункту 10.1 договору, договір припиняється у разі неможливості виконати договір медичним закладом з вини пацієнта ( проведення пологів в іншому лікувальному закладі або місці). Вказує, що позивачкою було надано свідоцтво про народження дитини, а тому вважає, що укладений між сторонами договір припинився 18 лютого 2022 року з вини позивачки, у зв`язку із проведенням нею пологів у іншому лікувальному закладі. Відповідно до розділу 10 договору передбачено, що пацієнту протягом 5 робочих днів з моменту розірвання/припинення договору повертається сплачена за даним договором сума вартості медичної допомоги, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги. Тому останнім днем повернення коштів мало бути 25 лютого 2022 року.

Зазначає, що у зв`язку із збройною агресією росії проти України, Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні» було введено воєнний стан в Україні з 24 лютого 2022 року, дію якого продовжено і по сьогодні. Вважає, що вказані форс-мажорні обставини та дія воєнного стану, стали тими обставинами непереборної сили для товариства, що унеможливлювали виконання взятих зобов`язань перед позивачем за попереднім договором, а саме укладення основного договору про надання медичної допомоги з ведення пологів, оскільки будівля пологового будинку зазнала обстрілів та значних пошкоджень від російських окупантів. Тому відповідач вбачає підстави для відмови у задоволенні позовних вимог позивачки саме з огляду на передчасність такого звернення, у зв`язку із відсутністю порушеного її права з огляду на дію форс-мажорних обставин на території України. Вказує, що 06 березня 2022 року відповідач, у зв`язку із веденням активних бойових дій біля пологового будинку та пошкодженням будівлі, був вимушений призупинити свою роботу та не приймав пацієнтів до 01 вересня 2022 року.

Крім того, ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» вказує, що розмір наданої позивачці професійної правничої допомоги є неспівмірним. Враховуючи, що вказаний спір виник в результаті існування вперше в історії незалежної України таких форс - мажорних обставин, як воєнні дії,що спричинені військовою агресією російської федерації, та приймаючи до уваги скрутне фінансове становище відповідача, вважає, що розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції цілком відповідає сумі 3 000 грн 00 коп. Також стверджує, що додаткове рішення було ухвалене судом 18 жовтня 2023 року, тобто, майже через місяць після надходження заяви, що є порушенням ч.3 ст. 270 ЦПК України.

Представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Кравинська Ю.В. подала відзив на апеляційну скаргу, в якому вказує, що судом першої інстанції ухвалене обґрунтоване та законне рішення. Зазначає, що пологи позивачки відбулися 18 лютого 2022 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 . Таким чином, укладений між сторонами договір від 04 листопада 2021 року припинив свою дію, одночасно сплив і термін дії додаткової угоди №1 до договору від 04 листопада 2021 року, а отже грошові кошти підлягають поверненню відповідачем позивачці.

Вказує, що відповідачем не доведено відсутності на його рахунках необхідних коштів чи відсутність господарської діяльності протягом періоду, протягом якого він не повертає грошові кошти. Також відповідач не підтвердив вплив форс-мажору саме як перешкоди для виконання обов`язку з повернення грошей.

Посилання скаржника на обставини форс-мажору є підставою для звільнення від відповідальності, а не підставою залишення у розпорядженні відповідача невідпрацьованих авансових платежів.

Крім того вказує, що за складання представником позивачки відзиву на апеляційну скаргу позивачка понесла витрати за надані послуги адвоката у розмірі 2 800 грн 00 коп.

З урахуванням наведеного, представник позивачки просить апеляційну скаргу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» залишити без задоволення. Стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь позивачки понесені нею витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2 800 грн 00 коп. за складання відзиву на апеляційну скаргу.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 78 592 грн 00 коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, враховуючи доводи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не виконав умови договору з надання медичних послуг і сплачені позивачкою кошти не повернув. Пунктом 10.1 договору передбачено припинення договору у разі неможливості його виконання, зокрема проведенням пологів у іншому закладі, у такому випадку зобов'язання є припиненим, і пацієнту на його вимогу повертається сплачена сума вартості договору. Відповідно до наданих доказів, позивачка народила дитину в іншому медичному закладі.

Суд вказав, що невиконання договору могло бути наслідком поважних та навіть об`єктивних причин таких, як ведення бойових дій та військова агресія проти України з боку російської федерації. Суд також врахував, що такі обставини офіційно визнані форс-мажорними (непереборними обставинами), які сторони не могли передбачити.

Разом з цим, суд зробив висновок, що обставини непереборної сили відповідно до ст. 617 ЦК України звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Наявність форс-мажорних обставин у відповідача не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг.

Суд зазначив, що договір між сторонами слід вважати припиненим, у зв`язку з односторонньою відмовою від нього. Водночас, у зв`язку з відмовою від договору і припиненням зобов`язання, позивачка має право на повернення сплачених нею грошових коштів, що також передбачено умовами договору.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони грунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.525 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених законом або договором.

Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, а його зміст становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (статті 627,628 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.630 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі встановленій для основного договору. Зобов`язання встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором.

Згідно зі ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України).

Відповідно до вимог ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 04 листопада 2021 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» (медичний заклад) та ОСОБА_1 (пацієнт) був укладений договір № 1468РП/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів (одноплідна вагітність) «пакет Стандарт».

Згідно з пунктом 2.1 договору, медичний заклад прийняв на себе зобов`язання надати пацієнту кваліфіковану медичну допомогу, що полягає у веденні пологів пацієнта, на основі діючих нормативних документів Міністерства охорони здоров`я, обов`язкових протоколів і стандартів медичної допомоги та стандартів і протоколів, прийнятих в медичному закладі, обсязі та на умовах, передбачених даним договором а додатками до нього, а пацієнт зобов`язалась прийняти медичну допомогу за даним договором та забезпечити її оплату у строк та спосіб, визначені даним договором.

У додатку №4 до договору визначений перелік медичних послуг, які входять до предмету договору (а.с.27).

Згідно з пунктом 8.1 договору, вартість послуг, наданих за цим договором становить 58 992 грн 00 коп., в тому числі, з них: 53 448 грн 00 коп. з ПДВ; 5 544 грн 00 коп. з ПДВ, в тому числі, ПДВ становить 924 грн 00 коп.

Пунктом 8.4 договору передбачено, що вартість медичної допомоги, зазначена в пункті 8.1 договору в сумі 58 992 грн 00 коп., сплачена пацієнтом в якості авансового платежу за попереднім договором №176ПП/08/2021 від 11 серпня 2021 року.

Відповідно до пункту 3.1 договору, медичний заклад зобов`язується надати якісну та кваліфіковану медичну допомогу пацієнту в межах цього договору.

Пунктами 9.3, 9.4 договору передбачено, що сторони не несуть відповідальність за невиконання або неналежне виконання цього договору у разі виникнення форс-мажорних обставин, які сторони не могли передбачити і що перешкоджають сторонам виконати свої обов`язки за цим договором. До форс-мажорних обставин сторони відносять, зокрема, війну і воєнні дії.

Відповідно до пункту 9.5 договору, сторона яка не може виконувати свої договірні відносини внаслідок обставин, зазначених у пункті 9.4 договору, повинна проінформувати про це іншу сторону, а також підтвердити належним чином цей факт.

Згідно з пунктом 10.1 договору, дія цього договору може бути достроково припинена в таких випадках, зокрема:

з ініціативи пацієнта, за умови письмового повідомлення медичного закладу, шляхом написання заяви на ім`я головного лікаря медичного закладу, із зазначенням причин розірвання договору. В цьому випадку договір вважається розірваним через 5 робочих днів з моменту отримання повідомлення від пацієнта, при цьому пацієнту, на його письмову вимогу, повертається сплачена за договором сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги;

дія цього договору припиняється у разі, якщо неможливість виконати договір медичним закладом виникла з вини пацієнта (пацієнт провів пологи в іншому лікувальному закладі або місці). В такому випадку пацієнту, на його вимогу, повертається сплачена сума, за відрахуванням вартості фактично наданої медичним закладом медичної допомоги.

Пунктом 11.2 договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами із врахуванням вимог пункту 8.4 договору і діє до остаточного виконання сторонами прийнятих на себе зобов`язань.

Судом першої інстанції встановлено, що 04 листопада 2021 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» в особі агента ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» (страховик) та ОСОБА_1 (страхувальник) укладено договір добровільного страхування здоров`я на випадок хвороби № 7619/999/318/210002997, предметом якого є майнові інтереси, що пов`язані з життям, здоров`ям та працездатністю застрахованих осіб. Вигодонабувачем у випадках, зазначених у пунктах 7.1.2 - 7.1.4 договору є страхувальник (пункт 4.1), а вигодонабувачем у випадках, зазначених в пункті 7.1.1 договору, є спадкоємці страхувальника за законом. Страховий платіж за цим договором становить 700 грн 00 коп. (а.с.69-72).

З матеріалів справи вбачається, що 07 лютого 2022 року між ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» та ОСОБА_1 була укладена додаткова угода №1 до договору про надання медичної (медичних послуг) з ведення пологів від 04 листопада 2021 року, відповідно до пункту 1 якої медичний заклад за побажанням пацієнта ОСОБА_1 призначає лікаря ОСОБА_2 для індивідуального проведення її пологів (а.с.31).

Згідно з пунктом 2 цієї додаткової угоди, дана послуга сплачується пацієнтом додатково в сумі 19 600 грн 00 коп., одноразово, у формі 100% передплати, в день підписання даної додаткової угоди.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно з рахунком-фактурою № 62522 від 11 серпня 2021 року позивачка сплатила на розрахунковий рахунок ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти у розмірі 58 992 грн 00 коп., до яких входить також страховий платіж «Безпечні пологи стандартна» у сумі 700 грн 00 коп. (а.с.32, 68).

07 лютого 2022 року позивачка сплатила на розрахунковий рахунок ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» грошові кошти у розмірі 19 600 грн 00 коп. відповідно до додаткової угоди №1 від 07 лютого 2022 року до договору про надання медичної (медичних послуг) з ведення пологів від 04 листопада 2021 року, що підтверджується фіскальним чеком №47033 від 07 лютого 2022 року (а.с.33).

Згідно з медичною випискою, позивачка провела пологи в іншому медичному закладі 18 лютого 2022 року.

Відповідно до даних свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 від 28 січня 2023 року ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 . Матір`ю дитини є позивачка у справі (а.с.34).

15 квітня 2022 року через засоби поштового зв`язку позивачка надіслала на адресу ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» досудову вимогу, в якій просила повернути їй сплачені грошові кошти у розмірі 58 992 грн 00 коп. за договором та сплачені нею грошові кошти у розмірі 19 600 грн 00 коп. відповідно до додаткової угоди №1 від 07 лютого 2022 року до договору про надання медичної (медичних послуг) з ведення пологів від 04 листопада 2021 року, а всього, у загальному розмірі 78 592 грн 00 коп. (а.с.35-38).

З матеріалів справи вбачається, що у відзиві на позовну заяву ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» посилалось на те, що позивачка згідно договору № 1468РП/11/2021 про надання медичної допомоги (медичних послуг) з ведення пологів від 04 листопада 2021 року отримала послуги у ТОВ «Пологовий будинок «Лелека»на загальну суму 20 510 грн 00 коп. Тому розмір не наданих відповідачем позивачці послуг становить у сумі 38 482 грн 00 коп. (а.с.55-60).

Крім того, представник ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» Прокопенко К.М. подала до суду заяву від 22 вересня 2023 року, в якій зазначала, що відповідач визнає наявність заборгованості перед позивачкою за медичними послугами у розмірі 38 482 грн 00 коп. за договором від 04 листопада 2021 року та у розмірі 19 600 грн 00 коп. за додатковою угодою №1 від 07 лютого 2022 року до договором, а всього, на загальну суму 58 082 грн 00 коп. (а.с.124).

22 вересня 2023 року представник позивачки подала до суду першої інстанції заяву, в якій уточнила позовні вимоги та просила стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь позивачки 38 482 грн 00 коп. - сума коштів за ненадані послуги відповідачем за договором № 1468РП/11/2021 від 04 листопада 2021 року та 19 600 грн 00 коп. - сплачені позивачкою кошти за додатковою угодою №1 від 07 лютого 2022 року до договору №468РП/11/2021 від 04 листопада 2021 року (а.с.122).

Отже, враховуючи наведені вимоги закону та встановлені обставини справи, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що обставини непереборної сили відповідно до ст. 617 ЦК України звільняють сторони лише від відповідальності за невиконання умов договору, проте не звільняють від виконання самого зобов`язання та наслідків його припинення. Наявність форс-мажорних обставин у відповідача не позбавляє позивачку права на повернення сплачених нею грошових коштів з підстав припинення зобов`язання та ненадання відповідних послуг.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги стосуються повернення коштів за сплачені та не надані послуги, а не відповідальності за невиконання договору, у зв`язку з цим суд обґрунтовано стягнув з відповідача на користь позивачки грошові кошти за договором №468/РП/11/2021 про надання медичної допомоги (ведення пологів) від 04 листопада 2021 року у розмірі 38 482 грн 00 коп. та грошові кошти за додатковою угодою №1 від 07 лютого 2022 року до договору № 468/РП/11/2021 про надання медичної допомоги (ведення пологів) від 04 листопада 2021 року у розмірі 19 600 грн 00 коп.

Таким чином, суд першої інстанції виконав вимоги ст.263 ЦПК України щодо законності та обгрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив та оцінив докази, правильно встановив обставини у справі та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову.

Доводи та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження у суді першої інстанції і висновки з цього приводу, зроблені судом, ґрунтуються на встановлених обставинах та досліджених у судовому засіданні доказах.

Отже рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, висновки суду є обґрунтованими, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що додаткове рішення суду першої інстанції не може залишитися в силі та підлягає зміні, виходячи з такого.

Ухвалюючи додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката у розмірі 10 600 грн 00 коп., суд першої інстанції виходив із складності справи, тривалості її розгляду, обсягу наданих адвокатом послуг та значення справи для сторін, розмір частки позовних вимог та, що обсяг понесених позивачкою витрат є реальним і документально підтверджений.

Однак повністю з такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 25 вересня 2023 року до суду першої інстанції надійшло клопотання представника позивачки - адвоката Кравинської Ю.В., в якому вона просила ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивачки понесені витрати на професійну правничу допомогу адвоката на загальну суму 10 600 грн 00 коп. (а.с.133-136).

17 жовтня 2023 року ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» подало до суду першої інстанції клопотання, в якому просило зменшити розмір витрат позивачки на професійну правничу допомогу до 3 000 грн 00 коп., посилаючись на не співмірність розміру заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу наданим послугам, а також скрутний фінансовий стан відповідача, який зумовлений тим, що пологовий будинок перебував безпосередньо в зоні проведення бойових дій, пов`язаних з військовою агресією російської федерації проти України, внаслідок чого зазнав значних пошкоджень та потребує значних фінансових витрат для відновлення попереднього стану (а.с.142-144).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п.12 ч.3 ст.2 ЦПК України).

У ст.59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно зі ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.3 ст.141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі, чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Частиною 8 ст.141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19 та від 06 грудня 2019 року у справі № 910/353/19, а також у постановах Верховного Суду від 25 травня 2021 року у справі № 910/7586/19, від 12 січня 2022 року у справі № 750/10242/20.

З матеріалів справи вбачається, що 12 квітня 2023 року між адвокатом Кравинською Ю.В. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги №12/04/2023, предметом якого є правова допомога клієнту, яка полягає у складанні документів, представництві та захисті інтересів клієнта, виконанні усіх інших передбачених законодавством України дій з усіх питань, які виникають в ході повернення клієнту грошових коштів з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» (а.с.40-41).

Відповідно до пункту 2.7 вказаного договору, надання адвокатом клієнту послуг, в тому числі етапу послуг, оформлюється підписанням сторонами акту приймання-передачі наданих послуг. Акт надає адвокат, клієнт протягом 2 календарних днів направляє виконавцю підписаний акт або мотивовану відмову від прийому результатів послуг з переліком зауважень. У випадку ненадання клієнтом у зазначений строк підписаного акту чи вмотивованої відмови, результати послуг за цим договором уважаються прийнятими клієнтом в обсязі, згідно з актом, що надав адвокат.

Надання адвокатом клієнту послуг може підтверджуватись фактичним надходженням до суду документів, складених з питання пункту 1.1 договору (пункт 2.8 договору).

Згідно з пунктом 4.1 договору, вартість послуг правової допомоги за цим договором та порядок оплати визначається протоколом погодження, який є невід`ємною частиною цього договору після його підписанням сторонами.

Відповідно до протоколу погодження обсягу, вартості, умов оплати послуг правничої допомоги від 12 квітня 2023 року, сторони погодили:

складання досудової вимоги про повернення грошових коштів -1800 грн 00 коп./ 1 документ;

складання, оформлення позовної заяви за ст.ст.175-177 ЦПК України - 3 700 грн 00 коп./1 документ;

представництво та захист інтересів клієнта в суді (участь у судовому засіданні) - 2 400 грн 00 коп./1 засідання;

складання заяв, клопотань з процесуальних питань - 700 грн 00 коп./ 1 документ;

складання письмових заяв, клопотань (при витребування доказів/інформації, про ухвалення додаткового рішення, про збільшення суми вимог) - 1600 грн 00 коп./ 1 документ;

складання відповіді на відзив - 2 700 грн 00 коп./1 документ;

складання відзиву на апеляційну скаргу - 2 800 грн 00 коп.;

відправка адвокатом поштової кореспонденції в ході виконання вимог процесуального законодавства - 100 грн 00 коп./1 відправлення;

винагорода за досягнення позитивного для клієнта рішення/результату - 5 000 грн 00 коп. (а.с.42)

Згідно з платіжною інструкцією від 14 квітня 2023 року позивачка на рахунок адвоката Кравинської Ю.В. перерахувала 1 800 грн 00 коп. У графі призначення платежу вказано «за послуги у сфері права згідно договору, складання досудової вимоги (а.с.45).

Згідно з платіжною інструкцією від 17 квітня 2023 року позивачка на рахунок адвоката Кравинської Ю.В. перерахувала 3 700 грн 00 коп. У графі призначення платежу вказано «за послуги у сфері згідно договору, складання позовної заяви (а.с.46).

Згідно з платіжною інструкцією від 03 червня 2023 року позивачка на рахунок адвоката Кравинської Ю.В. перерахувала 2 700 грн 00 коп. У графі призначення платежу вказано «за послуги у сфері права згідно договору, складання позовної заяви (а.с.105).

Згідно з платіжною інструкцією від 19 вересня 2023 року позивачка на рахунок адвоката Кравинської Ю.В. перерахувала 2 400 грн 00 коп. У графі призначення платежу вказано «за послуги у сфері права згідно договору, участь в судовому засіданні 22.09.23 (а.с.123).

З матеріалів справи вбачається, що адвокат Кравинська Ю.В. склала та підписала: позовну заяву (а.с.1-8); досудову вимогу (а.с.35-37); заяву про ознайомлення з матеріалами справи (а.с.91); два клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.92-94; 112-113); відповідь на відзив (а.с.95-104); заяву про зменшення розміру повних вимог (а.с.122).

Також з матеріалів справи вбачається, що судове засідання 12 червня 2023 року було знято з розгляду, у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному (а.с.110). Згідно з довідкою секретаря судового засідання від 20 липня 2023 року судове засідання було відкладене на 22 вересня 2023 року на 09 год 30 хв. (а.с.117), а відповідно до довідки секретаря судового засідання від 22 вересня 2023 року у справі було ухвалене рішення (а.с.125).

Дослідивши матеріали справи, враховуючи обсяг та складність виконаної адвокатом роботи та, приймаючи до уваги принципи співмірності і розумності судових витрат, а також критерій розумності їх розміру, з урахуванням заперечень представника відповідача щодо неспівмірності розміру заявлених до стягнення витрат на правничу допомогу наданим послугам, колегія суддів вважає за доцільне зменшити розмір витрат на правничу допомогу та стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 6000 грн 00 коп. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачкою у зв`язку із наданням правової допомоги у суді першої інстанції.

З наведених підстав додаткове рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

З матеріалів справи вбачається, що представник позивачки подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, окрім іншого, посилається на те, що у зв`язку із підготовкою відзиву на апеляційну скаргу, позивачка понесла витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2800 грн 00 коп.

Ураховуючи відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за необхідне стягнути з ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 2 800 грн 00 коп. на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачкою у зв`язку із переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

З огляду на викладене вище, апеляційна скарга ТОВ «Пологовий будинок «Лелека» підлягає задоволенню частково.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду міста Києва від 22 вересня 2023 року залишити без змін.

Додаткове рішення Оболонського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2023 року змінити, зменшивши розмір стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрат на професійну правничу допомогу з 10 600 грн 00 коп. до 6 000 грн 00 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Пологовий будинок «Лелека» на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції у розмірі 2 800 грн 00 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: