Комінтернівський районний суд м.Харкова
Провадження № 2-о/641/172/2024 Справа № 645/4376/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 серпня 2024 року м.Харків

Суддя Комінтернівського районного суду м. Харкова Щепелева Г.М. розглянувши матеріали справи № 645/4376/24 за заявою ОСОБА_1 про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить надати їй повну цивільну дієздатність. Посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, ОСОБА_2 . На даний час заявниця працює за трудовим договором № 001-7 від 25.07.2024, укладеним із ФО-П ОСОБА_3 . Усі обов`язки зі свого забезпечення виконує сама і за свій рахунок. Мешкає окремо від своїх рідних зі своїм хлопцем. Заявниці її батько не відомий та участі в її житті не бере. Маючи статус неповнолітньої особи, тобто з неповною цивільною дієздатністю, вона не може повноцінно реалізувати свої права, зокрема, на роботу та проживання без батьків, а тому змушена звернутися до суду із вказаною заявою.

Згідно зі ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В порядку окремого провадження розглядаються, зокрема, справи про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності.

Частина 3 ст. 294 ЦПК України передбачає, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Вирішуючи питання про прийняття заяв, як підлягають розгляду в порядку окремого провадження, суд повинен враховувати, що ці заяви повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми заяви, встановленим статтями 175, 177 ЦПК України, так і спеціальним нормам, які визначені Главою 3 Розділу ІV ЦПК України. Водночас, вимоги щодо змісту заяви про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності також визначені у ст. 302 ЦПК України.

Зазначена заява подана без додержання вимог, встановлених п.п. 2, 8 ч. 2 ст. 175 ЦПК України, а саме: подана заява не містить:

- відомості про наявність або відсутність електронного кабінету учасників справи;

- зазначення щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

Суд звертає увагу, що згідно із ч. 5 ст. 95 ЦПК України учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Всупереч вимогам ч. 5 ст. 95 ЦПК України подані заявницею копія квитанції про сплату судового збору, копія трудового договору, наказ про прийняття на роботу та копія паспорта засвідчені не заявником ОСОБА_1 , а ОСОБА_3 .

Окрім цього, суд зауважує, що згідно із ч. 4 ст. 294 ЦПК справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України, справи про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності суд розглядає за участю заявника, одного або обох батьків (усиновлювачів) або піклувальника, а також представників органів опіки та піклування. Участь представників органів опіки та піклування у розгляді справи є обов`язковою.

Відповідно до ч. 2 ст. 35 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) надання повної цивільної дієздатності провадиться за рішенням органу опіки та піклування за заявою заінтересованої особи за письмовою згодою батьків (усиновлювачів) або піклувальника, а у разі відсутності такої згоди повна цивільна дієздатність може бути надана за рішенням суду.

Відтак визначення суб`єкта, який може надати неповнолітній особі повну цивільну дієздатність, залежить від того, чи наявна письмова згода батьків на таке надання чи ні.

Заявниця вказує, що її мати померла, батька вона не знає і участі в її житті він не бере.

Однак, як вбачається з копії свідоцтва про народження заявниці, наданою нею, її батьком є ОСОБА_4 .

Згідно із даними інформаційної довідки з Реєстру територіальної громади міста Харкова ОСОБА_4 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за цією ж адресою зареєстрована і заявниця ОСОБА_1 .

Статтею 59 ЦК України встановлено, що над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, встановлюється піклування.

Однак відомості про такого учасника справи (батька чи піклувальника) у заяві не зазначені та копії заяви з копіями доданих до неї документів для цих учасників не надані, що суперечить вимогам п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України та виключає можливість у разі відкриття провадження у справі повідомити його про дату, час і місце розгляду справи.

Отже, заява подана без додержання вимог ст.ст. 175, 177, 302, 303 ЦПК України.

Відтак, з урахуванням викладеного, заявнику слід виправити недоліки поданої заяви шляхом подання її у новій редакції із: 1) зазначенням наявності або відсутності електронного кабінету в учасників справи; 2) зазначенням даних щодо наявності у заявника або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви; 3) доданням до заяви належним чином засвідчених копій доказів, що подаються; 4) зазначенням даних щодо учасників справи - заінтересованих осіб: батька або піклувальника заявниці, а також органу опіки та піклування з наданням для них копії заяви з копіями долучених до неї документів у кількості для суду та відповідно до наявних учасників справи.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього питання прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року, в яких зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вказані вимоги суду не є порушенням права на справедливий судовий захист, залишення заяви без руху жодним чином не перешкоджає заявнику у доступі до правосуддя після усунення недоліків заяви.

Тому, зважаючи на вищевикладене та наявні у поданій заяві та доданих до неї документах недоліках, на підставі ст. 185 ЦПК України, суд дійшов висновку, що заява підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку десять днів з дня вручення даної ухвали для усунення вказаних недоліків шляхом приведення останньої відповідно до вимог Цивільного процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності - залишити без руху.

Повідомити заявника про необхідність протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали виправити зазначені в ухвалі недоліки.

Роз`яснити, що у разі невиконання нею зазначених вимог ухвали в наданий строк, заява буде визнана неподаною та повернута.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair//.

Ухвала набирає сили з моменту її підписання суддею.

Суддя -Г. М. Щепелева