КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 758/2105/23 Апеляційне провадження № 22-ц/824/3457/2024Головуючий у суді першої інстанції - Ковбасюк О.О. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Верланов С.М., Невідома Т.О.,

секретар Цуран С.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Тютюнниковою Вікторією Вікторівною, на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року про закриття провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, заінтересовані особи: Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою у якій просила встановити юридичний факт перебування ОСОБА_1 у період з жовтня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 на утриманні ОСОБА_2 .

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 з 14.06.1981.

ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 з 14.10.1977 по теперішній час.

ОСОБА_2 був зареєстрований за зазначеною адресою з 25.08.1981 по 24.09.2015, а з 29.09.2015 по 16.12.2022 він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . Тобто, заявник та її чоловік були зареєстровані за різними адресами, однак, вони спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 з жовтня 2014 по ІНФОРМАЦІЯ_1 (день смерті ОСОБА_2 ).

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФ України у м. Києві та отримує пенсію за віком, яка у місячному розмірі становить 2 759,35 грн (у період з серпня по листопад 2022 року), а за грудень 2022 - січень 2023 року - 2 771,89 грн.

ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФ України у м. Києві та отримував пенсію у розмірі приблизно 15 000,00 грн щомісячно. Отже, заявник перебувала на утриманні чоловіка з жовтня 2021 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 та одержувала від нього допомогу, яка була постійним і основним джерелом засобів до існування, оскільки розмір пенсії чоловіка значно перевищував розмір її пенсії.

Зазначені обставини стали підставою для звернення ОСОБА_1 до ГУ ПФ України у м. Києві з заявою щодо переходу з пенсії за віком на інший вид пенсії по втраті годувальника. Однак, їй було відмовлено у задоволені поданої заяви, з тих підстав, що у свідоцтві про укладення шлюбу та у паспорті по різному зазначено ім`я заявниці. Окрім того, ОСОБА_1 та її чоловік були зареєстровані за різними адресами, тобто, відсутні відомості, що засвідчують факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї.

У зв`язку з викладеним, ОСОБА_1 звернулась до суду за захистом свого порушеного права (а.с. 1-7).

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 27.09.2023 провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ГУ ПФ України в м. Києві про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні закрито (а.с. 103-107).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Вказує, що помилковим є посилання суду на те, що між сторонами існує спір про право, враховуючи те, що встановлення юридичного факту перебування скаржниці на утриманні не має ознак наявності спору про право, оскільки її перебування на утриманні чоловіка ніким не оспорюється, а лише потребує підтвердження у судовому порядку. Більше того, посилання суду першої інстанції на наявність спору не може беззаперечно свідчити про наявність такого спору (а.с. 139-146).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що виходячи зі змісту заявлених вимог та мети встановлення відповідного юридичного факту, дана справа підлягає розгляду адміністративним судом відповідно до Кодексу адміністративного судочинства України.

Але погодитись із такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 14.06.1981 по ІНФОРМАЦІЯ_1, що є моментом смерті чоловіка заявника. ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживали за адресою: АДРЕСА_2 з жовтня 2014 по ІНФОРМАЦІЯ_1.

ОСОБА_1 перебуває на обліку ГУ ПФ України в м. Києві та отримує пенсію за віком, що підтверджується довідкою, виданою ГУ ПФ України в м. Києві 26.01.2023.

Відповідно до довідки про доходи № 7734 0076 5670 1735 від 26.01.2023, виданої в ГУ ПФ України, сума пенсії ОСОБА_1 за період з 01.08.2022 по 31.01.2023 складає 16 58,18 грн. Тобто у період з серпня по листопад 2022 рік ОСОБА_1 щомісячно мала пенсію у сумі 2 759,35 грн, а за грудень 2022 року і січень 2023 року - 2 771,89 грн.

ОСОБА_2 , перебував на обліку в ГУ ПФ України в м. Києві та отримував пенсію у розмірі приблизно 15 000,00 грн. щомісячно.

Звертаючись до суду з даною заявою, ОСОБА_1 вказувала, що вона та її чоловік були пенсіонерами, пенсія чоловіка була значно вищою за її пенсію, тому була основним джерелом її існування.

29.12.2022 ОСОБА_1 подала до ГУ ПФ України в м. Києві заяву щодо переходу з пенсії за віком на інший вид пенсії по втраті годувальника. 06.01.2023 ОСОБА_1 отримала відповідь вказаного органу про відмову в такому переведенні з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Підставами цієї відмови стали такі обставини:

у Свідоцтві про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 ім`я заявниці російською мовою вказано як « ОСОБА_3 », а в паспорті - російською мовою « ОСОБА_3 »;

ОСОБА_1 та її чоловік були зареєстровані за різними адресами, тобто відсутні відомості, що засвідчують факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї.

Згідно із пунктом 2 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому, в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні, можливе при умові, що факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення (Постанова ВП ВС у справі № 161/853/19 від 08.11.2019).

При цьому, заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а саме факт перебування на утриманні у померлого чоловіка. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», або є особами з інвалідністю.

Статтею 37 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено, що при вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

Згідно зі ст. 38 Закону України «Про пенсійне забезпечення» члени сім`ї померлого вважаються такими, що були на його утриманні, якщо вони були на його повному утриманні або одержували від нього допомогу, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували яку-небудь пенсію, мають право перейти на нову пенсію.

Отже, факт перебування фізичної особи на утриманні померлого, має значення для переходу на пенсію в разі втрати годувальника, яку може бути призначено за умови, що утримання було повним або допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть, коли утриманець (заявник) мав заробіток, одержував пенсію, стипендію тощо.

Повне утримання означає відсутність у члена сім`ї інших джерел доходів, окрім допомоги померлого. Якщо крім допомоги, що надавалася померлим, особа мала інші джерела доходів, то необхідно встановити, чи була допомога годувальника постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу і що померлий виконував обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї. Основне значення допомоги необхідно з`ясовувати шляхом порівняння розміру допомоги з боку померлого та інших доходів. Вирішення питання залежить від співвідношення розмірів допомоги та інших одержуваних доходів.

У пункті 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 2 цього Закону, а також у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, отриманих під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21.11.2013 по 21.02.2014 за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому, дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (ч. 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Аналіз зазначених норм статей дає підстави для висновку про те, що чоловік (дружина) став непрацездатним, а саме, досягнув пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», мають право на отримання пенсії за їх вибором: за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника (за умов, що вони були на повному утриманні померлого годувальника).

Отже, ОСОБА_1 як така, що досягнула пенсійного віку відповідно до положень ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», отримує пенсію за віком, при цьому, вона має право перейти на пенсію у зв`язку із втратою годувальника за умови знаходження на повному утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 .

Однак, ГУ ПФ України в м. Києві було відмовлено у такому переході з одного виду пенсії на інший, оскільки заявницею не було доведено, що сім`я ОСОБА_4 проживала за одною адресою, і, як наслідок, не було доведено, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 .

Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

За документом, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються відомості про місце проживання (разом з годувальником за однією адресою), зазначені у пункті 2.22 цього розділу, або документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку).

Порядком № 22-1 передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника, у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання призначення пенсії, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування.

Звертаючись до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні чоловіка, ОСОБА_1 посилалась на те, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , проживала з ним спільно, хоч і зареєстрована була за іншою адресою, а також на те, що пенсія її чоловіка була постійним та основним джерелом для існування, оскільки доходи померлого чоловіка значно перевищували по сумі доходи заявниці.

Таким чином, встановлення факту перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_1 необхідно не для отримання загалом пенсії (пенсію за віком вона вже отримує), а для можливості переходу з одного виду пенсії (за віком) на інший (по втраті годувальника).

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Враховуючи те, що чинне законодавство не передбачає іншого порядку підтвердження факту перебування на утриманні, його встановлення не пов`язується з вирішенням спору, оскільки ГУ ПФ України не оскаржує право ОСОБА_1 на отримання пенсії, а встановлення заявленого факту є необхідним для подальшого подання заявником документа, що засвідчував би перебування її на утриманні померлого чоловіка, і встановлення вищевказаного факту в порядку окремого провадження не суперечить нормам процесуального права, тому дана справа має розглядатись за правилами цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції належної оцінки зазначеним вище доказам не надав, у зв`язку з чим неповно встановив обставини, які мають значення для справи, з яких достовірно вбачається, що заявнику необхідно встановити факт перебування на утриманні її чоловіка на підтвердження спільного проживання, а не для отримання пенсійних виплат, оскільки такі виплати вона вже отримує, тому висновок суду першої інстанції про доцільність розгляду поданої заяви за правилами адміністративного судочинства є помилковими.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Таким чином, апеляційний суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали суду першої інстанції з направленням справи для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 268, 315, 367, 368, 371, 374, 379, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана адвокатом Тютюнниковою Вікторією Вікторівною, задовольнити.

Ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 27 вересня 2023 року скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст складено 26 січня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді С.М. Верланов

Т.О. Невідома