У Х В А Л А

Іменем України

15 серпня 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

В С Т А Н О В И В:

До суду звернулась ОСОБА_1 із заявою про забезпечення позову до його подання шляхом шляхом накладення арешту на транспортні засоби - автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108 CDI, 2000 року випуску, об`єм двигуна 2148 см3, номер кузова НОМЕР_1 , дата реєстрації 07.12.2023 (в ТСЦ 3243), підстава договір купівлі-продаж, укладений у суб`єкта господарювання та автомобіль HYUNDAI ELANTRA, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1598 см3, номер кузова НОМЕР_2 , дата реєстрації 07.06.2023, підстава договір купівлі-продажу, укладений у суб`єкта господарювання та заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаних транспортних засобів.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, предметом якого буде визначення прав на вище перелічене спільне майно сторін. Невжиття заходів забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких правочинів, може істотно ускладнити чи взагалі унеможливити виконання майбутнього рішення суду.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, суд на прохання осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. У заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, вид забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтування його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ст. 149 ч. 2 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вбачається, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Враховуючи викладене, з наведених в заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову у даній справі щодо поділу спільного майна подружжя, є взаємопов`язаний зі таким способом забезпечення позову як забороною вчиняти дії щодо розпорядження та користування майном, а невжиття вказаних заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача, за захистом яких він планує звернутись до суду.

Позивачем обґрунтовано наявність зв`язку між зазначеним вище заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист її порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Так, невжиття заходів забезпечення позову унеможливить ефективний захист прав.

Станом на час розгляду заяви про забезпечення позову відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Вбачається, що накладення арешту на майно, достатньо збалансовує права сторін по справі, та не нівелює права одного з них.

Враховуючи вказане, суд приходить висновку про задоволення заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149-153, 259, 260, 353 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви - задовольнити.

Накласти арешт на транспортні засоби:

- автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 108 CDI, 2000 року випуску, об`єм двигуна 2148 см3, номер кузова НОМЕР_1 , дата реєстрації 07.12.2023 (в ТСЦ 3243), підстава договір купівлі-продаж, укладений у суб`єкта господарювання;

- автомобіль HYUNDAI ELANTRA, 2004 року випуску, об`єм двигуна 1598 см3, номер кузова НОМЕР_2 , дата реєстрації 07.06.2023, підстава договір купівлі-продажу, укладений у суб`єкта господарювання.

Заборонити іншим особам вчиняти будь-які дії щодо вказаних транспортних засобів.

Ухвалу негайно направити до Деснянського РВ ДВС м. Київ Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (м. Київ, вул. Бальзака, 64) для виконання.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду - один рік.

Роз`яснити заявнику, що позовна заява має бути подана до суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову, заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом у разі неподання заявником відповідної позовної заяви.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання протягом п`ятнадцяти днів, з дня складання її повного тексту.

Стягувач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_2 .

Повний текст ухвали суду складено 16.08.2024.

Суддя Деснянського районного суду м. Києва Саламон О.Б.