_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/457/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.05.2024 року

Київський районний суд м.Одеси в складі головуючого судді Бескровного Я.В., при секретарі Кравченко К.С. розглянувши в судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

ПозивачОСОБА_2 , будучі неповнолітнім на час подання позову, через свого законного представника /матір/ ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник адвокат Лашкевич Д.В., звернувся 28.07.2023 року до Київського районного суду м. Одеси із вказаним цивільним позовом до відповідача ОСОБА_3 , посилаючись на необхідність захисту спадкових прав неповнолітнього спадкоємця ОСОБА_2 та на ті обставини, що відповідно до Свідоцтва про право власності на житло 3(трьох) кімнатна квартира за адресою АДРЕСА_1 , на праві спільної сумісної власності належала в рівних частках: ОСОБА_4 (матері ОСОБА_5 ) та спадкодавцеві ОСОБА_5 (сину ОСОБА_4 ).

Мати спадкодавця ОСОБА_5 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина на належну ОСОБА_4 1/2 ідеальну частку 3(трьох) кімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому, за своє життя ОСОБА_4 склала нотаріально посвідчений Заповіт на належну їй, ОСОБА_4 , частку квартири на користь відповідача ОСОБА_3 .

У подальшому, відповідач ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Корой І.Ф. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_4 .

Однак, після смерті ОСОБА_4 , крім спадкоємця за її, ОСОБА_4 , заповітом відповідача ОСОБА_3 , одночасно також існував спадкоємець за законом першої черги, який, за твердженням позивача, згідно ст. 1241 ЦК України мав право на обов`язкову частку у спадщині, як повнолітній непрацездатний син померлої спадкодавиці ОСОБА_4 - ОСОБА_5 , який за своє життя був інвалідом ІІ-ої групи.

При цьому, ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом, який на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата смерті ОСОБА_4 ) постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 та протягом встановленого законом 6-місячного строку не заявив про відмову від спадщини, прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері, спадкодавця ОСОБА_4 , в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Таким чином, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , інвалід ІІ-ої групи, як непрацездатний син спадкодавця, успадкував 1/4 частину(свою обов`язкову частку від 1/2 частки своєї матері) та, із врахуванням 1/2 частки, яка вже належала йому, ОСОБА_5 , раніше, як співвласнику 3-х кімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , в цілому ОСОБА_5 , за його життя, стало належати 3/4 ідеальних частки 3(трьох) кімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 .

За своє життя ОСОБА_5 склав нотаріально посвідчений Заповіт від 16.09.2019 року на користь Позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , заповівши на користь позивача ОСОБА_2 ту частку 3(трьох) кімнатної квартири за адресою АДРЕСА_1 , яка належатиме заповідачеві ОСОБА_5 на момент його смерті.

Заповідач ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , а оскільки на момент своєї смерті померлий спадкодавець ОСОБА_5 вже був фактичним власником 3/4 ідеальних частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , то після його смерті відкрилася спадщина на 3/4 ідеальних частки 3(трьох) кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому, неповнолітній спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у встановлений законом строк разом зі своїм законним представником матір`ю ОСОБА_1 (одинока матір, інвалід ІІ-ої групи), звернувся 13.01.2022 року до приватного нотаріуса ОМНО Мізрахі Е.В. із письмовою Заявою про прийняття спадщини за заповітом після ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Однак, Постановою приватного нотаріуса ОМНО Мізрахі Е.В. від 16.06.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій неповнолітньому спадкоємцю ОСОБА_2 було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 3/4 ідеальних частки 3(трьох)кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмова приватного нотаріуса ОМНО Мізрахі Е.В. мотивована відсутністю:

- оригіналів документів, що посвідчують право власності спадкодавця на зазначене спадкове майно ;

- документів, які підтверджують про надання фізичній особі(спадкодавцю ОСОБА_5 ) статусу інваліда будь-якої групи, для встановлення права на отримання обов`язкової частки у спадщині .

Крім відмови нотаріуса, Позивач послався також на невизнання розміру його 3/4 частки квартири, успадкованої позивачем після смерті ОСОБА_5 , спадкоємцем іншої 1/4 частки квартири - відповідачем ОСОБА_3 , яка спадкувала після смерті ОСОБА_4 , і яка вважає саму себе спадкоємцем 1/2 частки квартири(а не 1/4), а також не надає позивачу доступ до спадкової квартири і ігнорує спроби позивача щодо досудового врегулювання означеного спору.

Означені підстави змусили позивача звернутися 28.07.2023 року до суду із даною позовною заявою, в якій позивач просить суд визнати за ним право власності на 3/4 ідеальних частки 3(трьох)кімнатної квартири , загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник позивача ОСОБА_2 адвокат Лашкевич Д.В. заявлений цивільний позов підтримав у повному обсязі, надав письмові Пояснення 06.02.2024 року та усні пояснення, аналогічні позову , і наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача ОСОБА_3 адвокат Осипенко М.В. проти задоволення позову заперечував, подавши 21.12.2023 року відповідний Відзив на позовну заяву і 21.02.2024 року письмові Додаткові пояснення у справі та усні пояснення, аналогічні відзиву.

У своєму відзиві та поясненнях представник відповідача ОСОБА_3 наполягав на повній відмові у задоволенні позову ОСОБА_2 , зазначивши, що:

-Спадщина у вигляді нерухомого майна, яка відкрилась на користь спадкоємця із обов`язковою часткою, не переходить до нього автоматично. Нерухоме майно, право власності на яке не виникло у спадкодавця, не може бути включено до спадкової маси, оскільки відповідна державна реєстрація не проведена ;

-Обов`язкова частка не входить до складу спадщини,спадкуванню підлягає саме майно

-Перехід права на прийняття спадщини за спадковою трансмісією не застосовуються щодо обов`язкової частки у спадщині, право на обов`язкову частку у спадщині не входить до складу спадщини (спадкова маса) і не може бути передано спадкоємцеві в порядку спадкування ;

-померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавець ОСОБА_5 після смерті своє матері - ОСОБА_4 (яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) так і не реалізував свого права на отримання обов`язкової частки у спадковому майні, та не здійснив реєстрацію права власності на 3/4 ідеальних частки 3-х кімнатної квартири, а залишився співвласником 3-х кімнатної квартири з ідеальною часткою у спільній сумісній власності у розмірі 1/2 ідеальних частки 3-х кімнатної квартири. Отже, спадкодавець ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 не оформивши юридично своїх спадкових прав на обов`язкову частку (1/4 частини спадкового майна 3-х кімнатної квартири) в результаті чого його право на обов`язкову частку (яке має особистий характер, так як належить виключно вичерпному колу спадкоємців першої черги, які є найбільш уразливими у задоволенні їх майнових інтересів) було припинено з його смертю ;

- визначення Позивачем розміру обов`язкової частки право на яку мав ОСОБА_5 у розмірі 1/4 ідеальної частки спадкового майна є передчасним, так як Позивачем на надано належних, допустимих та вичерпних доказів відсутності у ОСОБА_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) будь-яких інших спадкоємців ;

-обраний Позивачем спосіб захисту порушених прав не відповідає порушенню цих прав,є неналежним способом захисту який не відповідає суті порушеного права та не поновлює його, Позивачем заявлені безпідставні позовні вимоги до неналежного Відповідача.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Так, судом достеменно встановлено, і визнається обома сторонами даного цивільного спору, та повністю підтверджується документами та відомостями нотаріально засвідченої копії спадкової справи №10/2021(заведеною Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корой І.Ф. щодо майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і повністю підтверджується документами та відомостями нотаріально засвідченої копії спадкової справи №2/2022(заведеною Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мізрахі Е.В. щодо майна спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що на підставі Розпорядження органу приватизації Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів № 31323 від 31.01.1994 року було видано 31.01.1994 року та зареєстроване за № 15-2024 Свідоцтво про право власності на житло на праві спільної сумісної власності на 3-х кімнатну квартиру, загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , на ім`я сім`ї, що складається з 2(двох) громадян/матері й сина/:

-ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (рідної матері ОСОБА_5 ) , постійне місце проживання якої було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 02.08.1983 року по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (рідного сина ОСОБА_4 ) , постійне місце проживання якого було зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 05.02.1986 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також судом достеменно встановлено, і визнається обома сторонами даного цивільного спору, та повністю підтверджується документами та відомостями нотаріально засвідченої копії спадкової справи №10/2021(заведеною Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корой Інною Федорівною щодо майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і повністю підтверджується документами та відомостями нотаріально засвідченої копії спадкової справи №2/2022(заведеною Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мізрахі Е.В. щодо майна спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ), що спадкодавець ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка за життя була постійно зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишивши Заповіт від 20.04.2021 року(складений ОСОБА_4 за своє життя), нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Корой І.Ф. 20 квітня 2021 року за реєстровим № 171, 172, на ім`я відповідачки, яким заповіла відповідачу право власності на належну їй, ОСОБА_4 , частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без зазначення конкретного розміру цієї частки.

У встановлений законом строк спадкоємець ОСОБА_3 звернулась до приватного нотаріуса ОМНО Корой І.Ф. із власноручною Заявою від 23.09.2021 року про прийняття спадщини за Заповітом від 20.04.2021 року після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , з приводу чого у приватного нотаріуса ОМНО Корой І.Ф. було заведено спадкову справу № 10/2021 щодо майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . Станом на час розгляду даного спору в суді, приватним нотаріусом ОМНО Корой І.Ф. Свідоцтво про право на спадщину відповідачу ОСОБА_3 не видавалось, будь-які інші спадкоємці із письмовими заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_4 до приватного нотаріуса ОМНО Корой І.Ф. не звертались.

Крім того, судом достеменно встановлено, і визнається обома сторонами даного цивільного спору, та повністю підтверджується документами та відомостями нотаріально засвідченої копії спадкової справи №10/2021(заведеною Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Корой І.Ф. щодо майна ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) і повністю підтверджується документами та відомостями нотаріально засвідченої копії спадкової справи №2/2022(заведеною Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Мізрахі Е.В. щодо майна спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а також підтверджується письмовою Відповіддю Відділу перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг ГУ ПФУ в Одеській області № 1500-0305-8/18376 від 17.02.2023 року щодо отримання спадкодавцем ОСОБА_5 за його життя з 25 січня 2010 року пенсії по інвалідності та письмовою Відповіддю за №51 від 05.10.2023р. з Комунальної установи «Одеський обласний центр медико-соціальної експертизи» щодо встановлення спадкодавцеві ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , за його життя 3 групи інвалідності з 25.01.2010р. вперше, а з 29.05.2018р. безстроково, про що було видано Довідку серії ААА № 897387, що у спадкодавця ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент її смерті залишився живим її рідний повнолітній син ОСОБА_5 , який за своє життя був також зареєстрований і фактично постійно проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , та був співвласником означеної квартири, а також був інвалідом ІІ-ої групи .

При цьому, за своє життя ОСОБА_5 склав нотаріально посвідчений Заповіт від 16.09.2019 року, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом ОМНО Мирончук В.В. 20 квітня 2021 року за реєстровим № 770 , яким на випадок своєї смерті заповів неповнолітньому позивачу, право власності на належну йому, ОСОБА_5 , частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без зазначення конкретного розміру цієї частки.

Заповідач ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

У встановлений законом строк, неповнолітній спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своїм законним представником матір`ю ОСОБА_1 (одинока матір, інвалід ІІ-ої групи), звернувся 13.01.2022 року до приватного нотаріуса ОМНО Мізрахі Еліни Володимирівни із письмовою Заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , з приводу чого у приватного нотаріуса ОМНО Мізрахі Еліни Володимирівни було заведено спадкову справу № 2/2022 щодо майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Потім, неповнолітній спадкоємець за заповітом ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом зі своїм законним представником матір`ю ОСОБА_1 (одинока матір, інвалід ІІ-ої групи), звернувся 13.01.2022 року до приватного нотаріуса ОМНО Мізрахі Еліни Володимирівни із іншою письмовою Заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (після смерті інваліда ІІ-ої групи ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ) саме на 3/4 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Однак, Постановою приватного нотаріуса ОМНО Мізрахі Е.В. від 16.06.2023 року про відмову у вчиненні нотаріальних дій неповнолітньому спадкоємцю ОСОБА_2 дійсно було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом саме на 3/4 ідеальних частки 3(трьох)кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Відмова приватного нотаріуса ОМНО Мізрахі Е.В. дійсно була мотивована відсутністю у спадкоємця ОСОБА_2 оригіналів правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності померлого спадкодавця ОСОБА_5 на зазначене спадкове майно , а також відсутністю у спадкоємця ОСОБА_2 документів, які підтверджують про надання спадкодавцю ОСОБА_5 статусу інваліда будь-якої групи, для встановлення права на отримання обов`язкової частки у спадщині .

Станом на час розгляду даного спору в суді, приватним нотаріусом ОМНО Мізрахі Е.В. Свідоцтво про право на спадщину позивачу ОСОБА_2 не видавалось, будь-які інші спадкоємці із письмовими заявами про прийняття спадщини після смерті спадкодавця ОСОБА_5 до приватного нотаріуса ОМНО Мізрахі Е.В. не звертались.

Проаналізувавши все вище наведене, суд робить висновок, що в даному випадку між сторонами існує спір, який випливає зі спадкових правовідносин і є спором щодо спадкування позивачем певної частки спадкового нерухомого майна(квартири) і визнання за позивачем права власності на цю частку в порядку спадкування за заповітом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно зі статтями 1233-1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири) частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними .

Відповідно до ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно із ч. 1 ст.1276 ЦК України перехід права на прийняття спадщини за спадковою трансмісією не застосовується щодо обов`язкової частки у спадщині.

Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Отже, оскільки доведено належними доказами і нічим не спростовується той факт, що спадкодавець ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , і спадкодавець ОСОБА_5 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , були матір`ю та сином, обидва постійно проживали за однією адресою і обидва були на праві спільної сумісної власності співвласниками 3(трьох)кімнатної квартири, загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому судом не встановлено будь-яких договорів між ними(за їх життя) щодо визначення розміру їх часток у праві спільної сумісної власності, а отже згідно приписів ч. 2 ст. 370 ЦК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, тобто становлять по 1/2 ідеальній частці означеної 3(трьох)кімнатної квартири за кожним.

Також, беззаперечно встановлено судом на підставі наявних у справі документів і не заперечується сторонами той, факт, що за своє життя спадкодавець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мав з 29.05.2018 року безстроково 3(третю) групу інвалідності і, одночасно, був рідним сином своєї матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , його постійне місце проживання було зареєстровано разом із його матір`ю ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , в період з 05.02.1986 року по день його, ОСОБА_5 , смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

При цьому сам спадкодавець ОСОБА_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто через 7 місяців після відкриття ІНФОРМАЦІЯ_1 спадщини після смерті своєї рідної матері ОСОБА_4 , встигнувши фактично прийнявши спадщину після смерті спадкодавця, своєї рідної матері ОСОБА_4 , але не встигши одержати свідоцтво про право на спадщину.

За змістом норм ЦК України, для вирішення питання, чи встигла успадкувати обов`язкову частку особа, яка має право на спадкування цієї обов`язкової частки, вирішальне значення має те, коли саме помер такий спадкоємець обов`язкової частки у спадщині: до спливу встановленого законом 6 місячного строку для прийняття спадщини, чи після спливу цього строку, адже саме після спливу встановленого законом 6 місячного строку у спадкоємця обов`язкової частки виникає право на отримання(а у нотаріуса право на видачу) Свідоцтва про право на спадщину.

Це повністю узгоджується із правовим висновком Постанови ВС від 21 липня 2021 року у справі № 706/874/18 (провадження № 61-12093св20) де зазначено, що: «Обставини справи № 450/328/15-ц та справи, що переглядається є різними. Так, у справі № 450/328/15-ц установлено, що особа спадщину після смерті дочки, у встановленому законом порядку не прийняла, оскільки до спливу шестимісячного строку на її прийняття сама померла. Суд касаційної інстанції дійшов висновку, що у такому разі право на обов`язкову частку у спадщині не входить до складу спадщини (спадкова маса) і не може бути передано спадкоємцеві в порядку спадкування.

Якщо ж спадкоємець, що мав право на обов`язкову частку, прийняв спадщину і після цього помер, то його спадкоємці успадковують майно, до якого ввійшла прийнята обов`язкова частка. У такому випадку буде мати місце не перехід права на обов`язкову частку до спадкоємців, а прийняття спадщини у загальному порядку.»

Як зазначено у п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», той із спадкоємців, який має право на обов`язкову частку у спадщині та проживав разом із спадкодавцем на день його смерті, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо у визначеному законом порядку не відмовився від неї.

Тому суд робить висновок про те, що ОСОБА_5 , як спадкоємець першої черги за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері, спадкодавця ОСОБА_4 , який був інвалідом 3(третьої) групи і який на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 постійно проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_4 (матір`ю) та протягом встановленого законом 6-місячного строку не заявив про свою відмову від спадщини, і помер лише через 7 (сім) місяців після спадкодавця ОСОБА_4 , то за своє життя ОСОБА_5 фактично прийняв обов`язкову частку у спадщині після смерті своєї матері, спадкодавця ОСОБА_4 , в силу ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як особа, яка спільно проживала із померлою спадкодавицею ОСОБА_4 на момент її смерті і як особа, яка законодавчо мала право на цю обов`язкову частку, і з урахуванням наявності Заповіту ОСОБА_4 (матері) на користь ОСОБА_3 (відповідача по справі).

Розмір фактично успадкованої ОСОБА_5 обов`язкової частки у спадщині(після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_4 ) в силу приписів ч. 1 ст. 1241 ЦК України становить 1/4 ідеальну частку 3(трьох)кімнатної квартири , загальною площею 68,6 кв.м., житловою площею 39,5 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

При цьому, суд відхиляє доводи сторони відповідача щодо неотримання спадкодавцем ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину на обов`язкову частку і нездійснення ним державної реєстрації свого права власності на цю обов`язкову частку.

Відсутність у спадкодавця ОСОБА_5 свідоцтва про право на спадщину на вказане майно в силу вимог ч. 3 ст. 1296 ЦК України не позбавляє його спадкоємців права на спадщину та не може свідчити про те, що за своє життя ОСОБА_5 не прийняв спадщину після смерті своєї матері, спадкодавця ОСОБА_4 .

Такий висновок суду повністю узгоджується із правовими висновками Постанови ВС від 14.08.2019 р. в справі №523/3522/16-ц(провадження № 61-21211св18): «Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину та не здійснив державну реєстрацію права.»

Відтак, той факт, що ОСОБА_5 не оформив своє право власності на спірне майно, не може бути підставою для позбавлення права на спадщину та, відповідно, права власності на дане майно спадкоємця позивача.

Таким чином, на момент своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 спадкодавець ОСОБА_5 в цілому дійсно був фактичним власником 3/4 ідеальних часток 3(трьох)кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 . З яких 1/2 ідеальна частка квартири належала йому, як одному з 2-х співвласників означеної квартири, внаслідок приватизації і приписів ч. 2 ст. 370 ЦК України та ч. 2 ст. 372 ЦК України, а інша 1/4 ідеальна частка квартири належала йому, як розмір успадкованої ним, ОСОБА_5 , обов`язкової частки у спадщині(після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 своєї матері ОСОБА_4 ) в силу приписів ч. 1 ст. 1241 ЦК.

При цьому, у сам спадкодавець ОСОБА_5 склав свій Заповіт від 16.09.2019 року, нотаріально посвідченому приватним нотаріусом ОМНО Мирончук В.В. 20 квітня 2021 року за реєстровим № 770, яким на випадок своєї смерті заповів неповнолітньому ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (позивачу по справі), право власності на належну йому, ОСОБА_5 , частку квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , без зазначення конкретного розміру цієї частки.

Таким чином, на думку суду, в даному випадку, позивач ОСОБА_2 , як єдиний спадкоємець за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , має право на успадкування належних спадкодавцю ОСОБА_5 3/4 ідеальних часток 3 кімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Такий висновок суду повністю узгоджується із правовим висновком Постанови ВС від 04 вересня 2019 р. у справі № 450/328/15-ц (провадження № 61-14110св18): «якщо спадкоємець, що мав право на обов`язкову частку, прийняв спадщину і після цього помер, то його спадкоємці успадковують майно, до якого ввійшла прийнята обов`язкова частка. У такому випадку буде мати місце не перехід права на обов`язкову частку до спадкоємців, а прийняття спадщини у загальному порядку.»

Сам позивач ОСОБА_2 також не заявляв жодних вимог щодо спадкування «обов`язкової частки» після спадкодавця ОСОБА_5 , тому доводи відповідача щодо «обов`язкова частка не входить до складу спадщини» не мають жодного правового значення в контексті заявлених у даній справі позовних вимог, а тому також відхиляються судом.

Також судом відхиляються, твердження сторони відповідача щодо обрання Позивачем невірного способу захисту порушених прав, неперевірення Позивачем відсутності у ОСОБА_4 (померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ) будь-яких інших спадкоємців, заявлення Позивачем безпідставних позовних вимог до неналежного відповідача.

Судом достеменно встановлено, що позивач звернувся до приватного нотаріуса ОМНО Мізрахі Е.В. саме за видачею Свідоцтва про спадщину за заповітом виключно внаслідок смерті свого заповідача - спадкодавця ОСОБА_5 і виключно на 3/4 ідеальні частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Тому коло спадкоємців ОСОБА_4 не мало для позивача ОСОБА_2 жодного значення, таке коло вже зя`сувала приватний нотаріус ОМНО Корой І.Ф., до якої звернулась відповідач ОСОБА_3 після смерті свого заповідача ОСОБА_4 . До того ж, встановлення кола спадкоємців ОСОБА_4 не є предметом даного спору.

Також, судом достеменно встановлено, що позивач отримав від приватного нотаріуса ОМНО Мізрахі Е.В. Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії саме щодо видачі позивачу ОСОБА_2 свідоцтва про право на спадщину за заповітом саме на 3/4 ідеальні частки квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . І відмова обґрунтована відсутністю у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно і документів, що підтверджують інвалідність його померлого спадкодавця.

Відповідно до абзацу 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» «Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.»

Верховний Суд у Постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року в справі № 759/19779/18(провадження № 61-4523св21) та у Постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі № 280/4/18(провадження № 61-403св19) зазначив, що: «у справах про визнання права власності у порядку спадкування належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування».

Отже, в разі наявності іншого спадкоємця у справах про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом, і коли між спадкоємцями існує невирішений спір щодо розміру їх часток у спадковому нерухомому майні, належним відповідачем є спадкоємець (спадкоємці), який прийняв спадщину, за місцем відкриття спадщини.

Таким чином, суд вважає, що порушене право неповнолітнього позивача ОСОБА_2 підлягає судовому захисту, а позов задоволенню.

На підстав викладеного, керуючись ст.ст. 4-13,76-89, 258-273,279 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності на 3/4 частки квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено в Одеський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Бескровний Я. В.