Провадження № 2-о/161/488/24
ЛУЦЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Пушкарчук В.П.

за участю секретаря судового засідання Швед Н.В.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті, -

ВСТАНОВИВ:

24.07.2024 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою, на обгрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба ОСОБА_5 . Зазначає, що єдbним спадкоємцем до майна померлої могла бути мати заявниці ОСОБА_6 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. На момент смерті, тобто на час відкриття спадщини, ОСОБА_5 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично проживала разом із заявницею за адресою: АДРЕСА_2 . Вказує, що з 2004 року по момент його смерті вона постійно проживала з ОСОБА_7 та допомагала їй. При зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини їйповідомлено, що реалізувати свої спадкові права вона немає можливості, оскільки проживала зі спадкодавцем за різними адресами, а також пропустила шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини. У вказаній ситуації вирішити питання у позасудовому порядку не виявляється можливим. З огляду на вказане, просить встановити факт спільного проживання з ОСОБА_5 з 2004 року по день її смерті.

У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив задовольнити.

Заінтересована особа ОСОБА_4 в письмовій заяві просила здійснювати розгляд справи без її участі, вимоги підтримала.

Заінтересована особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши пояснення представника заявника, допитавши свідка, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви у повному обсязі, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Аналіз даних норм дає підстави для висновку, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: 1) факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них повинні залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити документ, що засвідчує факт, що має юридичне значення; 4) чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.6).

ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 є бабою заявниці ОСОБА_2 (а.с. 8-11).

З метою оформлення своїх спадкових прав на належне ОСОБА_5 майно, заявниця звернулася до державного нотаріуса Першої Луцької державної нотаріальної контори Волинської області Ковальчук Т.Б. Однак, їй повідомлено, що реалізувати свої спадкові права вона немає можливості, оскільки проживала зі спадкодавцем за різними адресами, а також пропустила шестимісячний термін для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 14).

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру № 77835432 від 31.07.2024 року, після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкова справа не заводилась (а.с.23).

Згідно довідки № 40-16/84/2023 виданої 04.05.2023 року виконавчим комітетом Луцької міської ради, ОСОБА_5 до дня її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.13).

Натомість, у своїй заяві ОСОБА_2 зазначає, що до моменту смерті ОСОБА_5 вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим просить встановити даний юридичний факт.

Положеннями ст. ст. 80, 81 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Із наведеного слідує, що для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним.

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Так, факт, про встановлення якого просить заявник, достовірно підтверджується довідкою Шепельської сільської ради № 186 від 07.11.2009 року, з якої слідує, що ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживала із своєю внучкою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 ,та довідкою про причину смерті від 07.11.2009 року.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтвердили факт спільного проживання ОСОБА_2 разом з бабою ОСОБА_5 на момент смерті останньої.

Свідки ОСОБА_8 та ОСОБА_9 попереджені судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України, що підтверджується їх підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази.

За вказаних обставин, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що під час розгляду справи, знайшли підтвердження обставини, на які посилаються заявниця, і вони є такими, що дозволяють встановити факт проживання ОСОБА_10 на момент смерті за адресою: АДРЕСА_2 , разом із ОСОБА_2 , суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 27, 77-81, 247, 263-265ЦПК, на підставі ст. ст. 1268, 1270 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 , заінтересовані особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент смерті - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , з 2004 року по день її смерті, а саме - ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі складення рішення відповідно до ч. 6 ст. 259 ЦПК України - з дня складення рішення в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник: ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП невідомо.

Заінтересована особа: ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_3 , РНОКПП невідомо.

Повний текст судового рішення складено 09 грудня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук