441/1799/24 2/441/755/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

06.12.2024 Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сороки М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Городоцької міської ради Львівської області про визнання права власності на майно колгоспного двору, -

в с т а н о в и в :

позивачі звернулись з позовною заявою до Городоцької міської ради Львівської області, про визнання за кожним права власності на 1/4 частки житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , як на майно «колгоспного двору», покликаючись на те, що вони після смерті ОСОБА_5 звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, зокрема, на житловий будинок по АДРЕСА_1 . Проте нотаріусом їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що вищевказаний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», тому спадщина на вказане майно не може бути відкрита.

Оскільки, позивачі є членами колгоспного двору, не втратили частки у ньому, чинне законодавство не передбачає реєстрацію права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи, та вказане майно не є об`єктом спадкових прав, виникла потреба у виділенні часток в майні колгоспного двору і зокрема, визнання права власності на 1/4 частки за кожним із позивачів.

У судове засідання позивачі не з`явились, представник ОСОБА_6 подала письмову заяву, в якій позов підтримала, просила про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів.

Представник відповідача Городоцької міської ради Львівського району Львівської області в судове засідання не з`явився, міський голова ОСОБА_7 подав клопотання згідно якого позов визнав, просив розглядати справу за відсутності представника міської ради.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, заяви позивачів та представника відповідача, третьої особи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 6 постанови Пленуму ВСУ від 22.12.1995р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» (з наступними змінами) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 р. не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи із рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Із копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого Самбірським МБТІ 16.09.1990, довідок Городоцької міської ради Львівської області № 370 від 06.06.2024 і № 358 від 04.06.2024, свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 10.02.2023 видно, що житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , останніми членами колгоспного двору є і не втратили частку в майні цього двору є: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 (а.с. 8, 10, 20, 21).

Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР 1963 року (в редакції, що діяла до 1991 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві спільної сумісної власності.

Відповідно до вимог ст. 120, 123, 563 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, а у разі смерті члена колгоспного двору спадщина в майні двору не відкривалася до смерті останнього члена колгоспного двору, а майно залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів не залишається, до майна двору застосовуються правила розділу «Спадкове право» ЦК України в редакції 1963року.

Оскільки ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 10.02.2023, то спадщина в майні двору не відкривалась, члени колгоспного двору на тих же підставах продовжували володіти і користуватись цим майном.

Після смерті ОСОБА_5 його дружина ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, в тому числі, на спірний житловий будинок, однак отримала відмову, у зв`язку із тим, що вищевказаний житловий будинок належить до суспільної групи «колгоспний двір», тому спадщина на вказане майно не може бути відкрита (а.с. 16).

Як встановлено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, голова якого помер, позивачі є останніми членами колгоспного двору і не втратили частку в майні цього двору, іншого способу реєстрації права влаcності на майно колгоспного двору через реєстраційні органи чинним законодавством не передбачено, тому за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_4 слід визнати право власності на 1/4 частки за кожним на вищезазначений житловий будинок з господарськими та надвірними спорудами, як на майно «колгоспного двору».

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 211, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , проживаючою по АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_3 , проживаючою по АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_4 , проживаючим по АДРЕСА_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_5 , проживаючим по АДРЕСА_1 , по 1/4 частки права власності за кожним на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , як майно «колгоспного двору».

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.