Провадження № 2-н/727/3777/24
про відмову у видачі судового наказу
Заявник ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії звернулось до Шевченківського районного суду м.Чернівці з заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надані послуги з розподілу природного газу.
11.11.2024 року до суду надійшла заява боржника ОСОБА_1 , у якій він заперечує вимогу стягувача, вказуючи на наявність спору щодо правовідносин, які стали підставою для видачі судового наказу. В обґрунтування заяви посилався на те, що дійсно, станом на 31 жовтня 2024 року існувала заборгованість за послугу з розподілу природного газу за адресою: АДРЕСА_2 , особовий рахунок НОМЕР_2 , власником якого є він, ОСОБА_1 . Однак, вказує на те, що 06 листопада 2024 року, наведена у заяві заборгованість в сумі 9317,88 грн. була сплачена на розрахунковий рахунок стягувача, що підтверджується квитанцією про зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії. Боржник ОСОБА_1 просить врахувати наведені обставини при розгляді заяви про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.
Суд, дослідивши матеріали справи, а також заяву боржника, зважає на наступне.
Згідно з частиною першою статті 161 ЦПК України, судовий наказ може бути виданий лише у випадках безспірних вимог, перелік яких чітко визначений цією статтею.
Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.
Тобто, судовий наказ є спрощеною формою захисту прав, яка дозволяє стягувачеві швидко отримати рішення щодо безспірної заборгованості чи інших зобов`язань.
Однак, до суду надійшла заява боржника про відмову у видачі судового наказу, що свідчить про наявність між сторонами спору.
Оскільки у даній справі заявник і боржник мають спірні правовідносини, які не можуть бути врегульовані в порядку наказного провадження, справа має розглядатися за загальними правилами позовного провадження.
Відповідно до частини другої статті 170 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо боржник у встановлений строк подав заяву про заперечення щодо вимоги заявника, що свідчить про наявність спору, який потребує вирішення в порядку позовного провадження.
Згідно ч.2 ст.167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.
Відповідно до частини третьої статті 170 ЦПК України, у разі відмови у видачі судового наказу заявник має право звернутися з вимогами в порядку позовного провадження.
За таких обставин, оскільки наявність спору між сторонами виключає можливість задоволення вимоги стягувача шляхом судового наказу, суд вважає, що у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за послуги постачання теплової енергії з ОСОБА_1 слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 27, 161, 167, 170 ЦПК України, суд, -
Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії про видачу судового наказу щодо стягнення з боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ), зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ) заборгованості за надані послуги з розподілу природного газу.
Роз`яснити заявнику ТзОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Чернівецької філії, що відмова у видачі судового наказу не позбавляє його права на звернення до суду з аналогічною вимогою у порядку позовного провадження, де спір між сторонами буде розглянуто з урахуванням усіх поданих сторонами доказів та заперечень, у відповідності до частини третьої статті 170 ЦПК України.
Ухвала набирає законної сили з моменту її складення суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Чернівецького апеляційного суду безпосередньо або через суд першої інстанції.

Суддя Слободян Г.М.