справа № 489/6635/24
провадження №2-ві/489/4/24
УХВАЛА

09 грудня 2024 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва в складі головуючого судді Коваленко І.В., розглянувши в письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 про відвід головуючої судді Микульшиної Г.А. у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання припинити зловживання правами шляхом припинення дій

встановив:

У провадженні судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшиної Г.А. на розгляді знаходиться вказана цивільна справа № 489/6635/24.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою від 29.11.2024, яка отримана канцелярією суду 04.12.2024, про відвід головуючої судді Микульшиної Г.А. з підстав наявності в нього сумніву в неупередженості або об`єктивності судді при вирішенні спору.

На думку позивача, суддею Микульшиною Г.А. допущено ряд процесуальних порушень його прав щодо не повідомлення про судове засідання; не направлення йому копії ухвали про прийняття суддею позову до провадження; не зазначення в ухвалі всіх обставин, вказаних ним в позові; неотримання відповіді на його звернення від 15.11.2024, адресоване голові суду, з проханням поновлення порушених особистих прав і законних інтересів шляхом надіслання на його адресу копій ухвал від 23.08.2024 про прийняття позову до провадження та 15.11.2024 про відкладення розгляду справи на 10.01.2015.

06.12.2024 суддею Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшиною Г.А. винесено ухвалу про необґрунтованість заявленого заявником відводу, яку передано до канцелярії суду для авторозпроділу.

06.12.2024, відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, заяву про відвід судді Микульшиної Г.А. розподіллено для вирішення судді Коваленку І.В.

За вимогами частин третьої, сьомої, восьмої статті 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі. У разі розгляду заяви про відвід суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід. Відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Ознайомившись із заявою про відвід та матеріалами цивільної справи, суд вважає за можливе вирішити питання про відвід судді без повідомлення учасників справи.

Дослідивши заяву про відвід судді та ознайомившись із матеріалами цивільної справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до частин першої, другої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

У заяві позивач як на підставу для відводу судді Микульшиної Г.А. вказує на наявність в нього сумнівів в неупередженості або об`єктивності судді, через порушення його процесуальних прав та обов`язків при прийняті його позову до провадження та повідомленні про прийнятті процесуальні рішення та їх зміст.

Згідно із частиною четвертою статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У частині четвертій статті 10 ЦПК України та статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд, як такий, та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, допоки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Оцінивши доводи заяви, суд приходить до висновку, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Мікульшиної Г.А. відсутні, оскільки доводи заявника не свідчать про наявність обставин, які викликають сумнів у неупередженості, об`єктивності чи безсторонності судді, та обґрунтовані виключно незгодою з процесуальними рішеннями щодо прийняття суддею позову до провадження, змісту ухвали та дати призначення судового засідання, що відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України не може бути підставою відводу судді.

Також суд, оцінюючи наявність підстав для відводу за суб`єктивним критерієм, констатує відсутність будь-яких підстав стверджувати, що суддя Микульшина Г.А. виявляє особисту упередженість. Презумпція особистої неупередженості судді діє, допоки не з`являться докази на користь протилежного.

Таким чином, наведені заявником доводи не дають суду достатніх підстав вважати про необ`єктивність та упередженість судді Микульшиної Г.А. при розгляді справи, розгляд якої на момент подання заяви про відвід по суті ще не здійснювався та справа перебуває на стадії підготовчого провадження, а тому заява про відвід задоволенню не підлягає.

Керуючись статями 40, 353 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Ленінського районного суду міста Миколаєва Микульшиної Г.А. у цивільній справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов`язання припинити зловживання правами шляхом припинення дій.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Роз`яснити, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 09.12.2024.

Суддя І.В.Коваленко