ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 554/1975/24 Номер провадження 22-ц/814/3068/24Головуючий у 1-й інстанції Чуванова А.М. Доповідач ап. інст. Панченко О. О.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді Панченка О.О.,

Суддів: Пікуля В.П., Кузнєцової О.Ю.

при секретарі Філоненко О.В.

за участю представника відповідача АТ «Страхова компанія «Країна» - адвоката Усенка А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» - адвоката Усенка Анатолія Миколайовича на рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2024 року ухваленого у складі головуючого судді Чуванової А.М., повний текст якого складений 18 червня 2024 року, у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Зміст позовних вимог

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди. Просив суд стягнути з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на свою користь моральну шкоду у сумі 260 000 грн., а з ОСОБА_2 моральну шкоду у сумі 190 000 грн.

Позов мотивовано тим, що 27 березня 2022 року, близько 12.10 год. водій автомобіля Renault Koleos, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись на вказаному автомобілі по вул. Раїси Кириченко з боку вулиці Європейської у напрямку вулиці Остапа Вишні, на пішохідному переході поблизу зупинки громадського транспорту «Завод «Лтава» скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_1 , який перетинав проїзну частину вул. Кириченко зліва - направо відносно руху автомобіля. У результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження і був госпіталізований до КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 314 від 29.04.2022 року, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості з формуванням вогнища забою лобних ділянок і лівої потиличної ділянки; перелому лобної кістки справа з переходом на основу черепа (медіальна та верхня стінка правої орбіти) і стінки лобної пазухи справа, пластинчатої субдуральної гематоми лівої скроневої ділянки з розвитком субарахнодального крововиливу та забійно-рваної рани м`яких тканин лобної ділянки і гематоми м`яких тканин обличчя справа; закритого лінійного перелому переднього відрізка IX-го справа і саден шкіри ділянок колінних суглобів, які утворились від дії тупих предметів та можливо в строк і за обставин, вказаних у постанові та представленій медичній документації, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

По факту дорожньо-транспортної пригоди було відкрито кримінальне провадження № 0000367 за ч.2 ст. 286 КК України. Повідомлено про підозру водію автомобіля Renault Koleos ОСОБА_2 .

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 29.11.2022 року ОСОБА_2 засуджена за ч. 2 ст. 286 КК України до трьох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на один рік. На відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуто моральну шкоду у сумі 200 тис. грн.

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.03.2023 року вирок Октябрського районного суду від 29.11.2022 року щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 скасовано та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Цивільно - правова відповідальність відповідача застрахована у АТ «Страхова компанія «Країна» відповідно до договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2598288. Відповідно до договору, у разі настання страхового випадку страхова компанія зобов`язується здійснити виплату страхового відшкодування, зокрема, за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілого, зі встановленим лімітом у сумі 260 тис. грн.

Про дорожньо-транспортну пригоду страхова компанія повідомлена потерпілим ОСОБА_1 29.07.2022 року. Після отримання тяжких тілесних ушкоджень потерпілий ОСОБА_1 у період з 27.03.2022 по 15.04.2022 року знаходився на стаціонарному лікуванні у нейрохірургічному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні ім.М.В.Скліфосовського, на яке витрачено грошові кошти в сумі 24000 грн.

Під час досудового розслідування кримінального провадження відповідач ОСОБА_2 частково відшкодувала потерпілому шкоду в сумі 60 000 грн.

Моральну шкоду, заподіяну злочинними діями відповідача потерпілий ОСОБА_1 оцінює у 450 000 тис. грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2024 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», ОСОБА_2 про відшкодування моральної шкоди - задоволено частково.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», місцезнаходження: м.Київ, вул.Електриків, буд.29/А,04176, , на користь ОСОБА_1 , моральну шкоду в сумі 13000 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 37 000 гривень.

В задоволенні інших позовних вимог позивачу ОСОБА_1 відмовлено.

Стягнуто з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна», місцезнаходження: м.Київ, вул.Електриків, буд.29/А,04176, , на користь держави судовий збір в сумі 60,56 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 235,82 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач має право реалізувати своє право на відшкодування моральної шкоди за рахунок страхової компанії відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2598288, укладеного між АТ «Страхова компанія «Країна» та ОСОБА_2 .

Короткий зміст вимог та доводів апеляційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, представник Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» - адвокат Усенко А.М. подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог ОСОБА_1 до АТ «СК «Країна». Ухвалити в цій частині нове рішення яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до АТ «СК «Країна» в повному обсязі. Вирішити питання судових витрат.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позивачем та його представником не надано до суду та до АТ «СК «Країна» на підтвердження витрат на лікування квитанцій, видаткових накладних, фіскальних чеків, що підтверджують витрати на лікування, тому в судовому порядку неможливо визначити розмір страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю ОСОБА_1 , а відтак визначити розмір страхового відшкодування моральної шкоди неможливо.

Зазначає, що згідно ст.. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

З урахуванням викладеного витрати пов`язані з лікуванням потерпілого могли б відшкодовуватися Страховиком тільки потерпілому, яким, відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 зазначеного Закону, є особи, життю та здоров`ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу, а тому вказані витрати не можуть братися до уваги під час розрахунку розміру моральної шкоди, оскільки позивач не є особою, яка їх понесла.

Вказана правова позиція підтверджується сталою судовою практикою, зокрема у постанові від 12.09.2019 року по справі № 712/1503/17-ц Верховний Суд погоджуючись з висновками місцевого суду та суду апеляційної інстанції про відмову у задоволенні вимог до страхової компанії зазначив: «Відмовляючи у задоволенні зазначених позивних вимог, з урахуванням системного аналізу статті 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що витрати, пов`язані з лікуванням потерпілого відшкодовуються страховиком тільки потерпілому, відповідно до положень пункту 1.3 статті 1 розділу 1 зазначеного Закону якими є особи, життю та здоров`ю яких заподіяна шкода внаслідок ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу».

Зазначає, що стягуючи на користь позивача моральну шкоду суд порушив положення ст.. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», де вказано, що страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5% страхової виплати за шкоду заподіяну здоров`ю.

Отже, за імперативними приписами норм спеціального Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик не відшкодовує моральну шкоду в розмірі, який потерпіла особа вважає за достатній, як було розраховано позивачем в даному випадку, натомість цим Законом визначений чіткий порядок розрахунку та виплати страхового відшкодування моральної шкоди за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Суд першої інстанції розрахував суму моральної шкоди в розмірі 5% від страхової суми, тобто з ліміту відповідальності за полісом № АР/2598288, а саме в розмірі 13 000 грн.

Стягуючи з АТ «СК «Країна» моральну шкоду, суд першої інстанції ототожнив такі поняття як «страхова сума» та «страхове відшкодування за шкоду, завдану здоров`ю», тим самим порушив положення п.9.1 ст. 9 Закону, де визначено, що страхова сума це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування, а страхове відшкодування за шкоду, завдану здоров`ю це розмір страхової виплати, за шкоду, яку потерпілий поніс за лікування.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши представника відповідача АТ «Страхова компанія «Країна» - адвоката Усенка А.М., дослідивши матеріали справи та перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, приходить до наступного висновку.

Встановлені обставини справи

З матеріалів справи вбачається, що 27 березня 2022 року, близько 12:10 год. водій автомобіля Renault Koleos, номерний знак НОМЕР_1 ОСОБА_2 , рухаючись на вказаному автомобілі по вул. Раїси Кириченко з боку вулиці Європейської у напрямку вулиці Остапа Вишні, на пішохідному переході поблизу зупинки громадського транспорту «Завод «Лтава» скоїла наїзд на пішохода ОСОБА_1 , який перетинав проїзну частину вул.Кириченко зліва - направо відносно руху автомобіля. У результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження і був госпіталізований до КП «ПОКЛ ім. М.В. Скліфосовського ПОР».

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 314 від 29.04.2022 року, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку середнього ступеня тяжкості з формуванням вогнища забою лобних ділянок і лівої потиличної ділянки; перелому лобної кістки справа з переходом на основу черепа (медіальна та верхня стінка правої орбіти) і стінки лобної пазухи справа, пластинчатої субдуральної гематоми лівої скроневої ділянки з розвитком субарахнодального крововиливу та забійно-рваної рани м`яких тканин лобної ділянки і гематоми м`яких тканин обличчя справа; закритого лінійного перелому переднього відрізка IX-го справа і саден шкіри ділянок колінних суглобів, які утворились від дії тупих предметів та можливо в строк і за обставин, вказаних у постанові та представленій медичній документації, які кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження по ознаці небезпеки для життя.

28.03.2022 року вказані відомості внесено до ЄРДР за №0000367 за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 29.11.2022 року ОСОБА_2 засуджена за ч. 2 ст. 286 КК України до трьох років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням на один рік. На відшкодування моральної шкоди на користь потерпілого ОСОБА_1 з ОСОБА_2 стягнуто моральну шкоду у сумі 200 000 грн.

Дії ОСОБА_2 кваліфікуються за ч.2 ст.286 КК України, як порушення Правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що заподіяло потерпілому тяжкі тілесні ушкодження. Обвинувачена провину визнала, добровільно надала посильну матеріальну допомогу на лікування потерпілого та щодня його відвідувала, цікавилась його здоров`ям, у вчиненому щиро розкаялась. Потерпілий ОСОБА_1 зазначив, що 19 днів стаціонарно лікувався, почувається задовільно, наразі не лікується, має добрий сон (а.с.3-4).

Ухвалою Полтавського апеляційного суду від 01.03.2023 року вирок Октябрського районного суду від 29.11.2022 року щодо ОСОБА_2 в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_1 скасовано та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Renault Koleos, номерний знак НОМЕР_1 станом на 27 березня 2022 року була застрахована в АТ «Страхова компанія «Країна» відповідно до договору (полісу) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2598288, з встановленим лімітом відповідальності на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю 260000 грн., за шкоду, заподіяну майну 130000 грн., франшиза 0 грн.

Стягуючи з Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 13 000 грн. суд першої інстанції зазначив, що АТ «Страхова компанія «Країна», уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності з ОСОБА_2 , взяла на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, а тому моральна шкода, завдана ОСОБА_1 внаслідок ДТП повинна бути відшкодована за рахунок страхової компанії, а саме в розмірі 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю в розмірі 13000 грн. (5% від 260000 грн. страховий ліміт).

Колегія суддів вважає такий висновок місцевого суду вірним з наступних підстав.

Застосування норм права, що регулюють спірні правовідносини

Згідно з положеннями статті 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату).

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року № 1961-IV (далі Закон України № 1961-IV).

Відповідно до ст. 2 Закону України № 1961-IV відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст.. 6 Закону України № 1961-IV страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування (пункт 9.4 статті 9 Закону № 1961-IV).

Страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування (пункт 9.1 статті 9 Закону № 1961-IV).

У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи (абзац перший пункту 22.1 статті 22 Закону № 1961-IV).

Страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою (абзац перший пункту 36.1 статті 36 Закону № 1961-IV).

Відповідно до позовних вимог, ОСОБА_1 просив стягнути зі страхової компанії на відшкодування моральної шкоди 260000 грн., обґрунтовуючи позов тим, що з вини водія ОСОБА_2 сталася ДТП, внаслідок чого він отримав тілесні ушкодження.

За змістом частини 1 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна (пункти 1-3 частини другої статті 23 ЦК України).

У пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 (зі змінами та доповненнями) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» судам роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (у тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У пунктах 5, 9 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України судам роз`яснено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Відповідно до п.24.1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язані з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням та реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів.

Зазначені в цьому пункті витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтверджені документально відповідним закладом охорони здоров`я.

Колегія суддів зазначає, що якщо страховику (МТСБУ) не надані документи, що підтверджують розмір витрат, зазначених у пункті 24.1 цієї статті, або їх документально підтверджений розмір є меншим, ніж мінімальний розмір, визначений відповідно до пункту 24.2 цієї статті, страховик (МТСБУ) здійснює відшкодування у розмірі, визначеному в пункті 24.2 цієї статті (п.24.3ст.24 закону).

Відповідно до ст.26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г г» пункту 4.1 та підпунктом «в» пункту 41.2статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Відповідно до полісу страхова сума за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю складає 260000 грн., майну 130000 грн., розмір франшизи нульовий (а.с.31).

З урахуванням вищевказаного, позивач має право реалізувати своє право на відшкодування моральної шкоди за рахунок страхової компанії відповідно до умов договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР/2598288, укладеного між АТ «Страхова компанія «Країна» та ОСОБА_2 .

З огляду на зазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що моральна шкода, завдана ОСОБА_1 внаслідок ДТП повинна бути відшкодована за рахунок страхової компанії, а саме моральна шкода в розмірі 5% від страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю. Вказаний розмір становить 13000 грн. (5% від 260000 грн. страховий ліміт).

Посилання представника АТ «Страхова компанія «Країна» на судову практику, зокрема правовий висновок Верховного Суду викладений в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 у справі 712/1503/17-ц є безпідставними з огляду на те, що обставини зазначеної справи та справи яка переглядається істотно відрізняються.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до частини першої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як передбачено пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно із статтею 375ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, який всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідив надані сторонами докази, із дотриманням норм процесуального права, правильно застосував норми матеріального права і ухвалив законне та обґрунтоване рішення.

Отже, апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» - адвоката Усенка А.М. слід залишити без задоволення, а рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2024 року- без змін.

Щодо судових витрат

За правилами частини першої статті 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Зважаючи на те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, відсутні підстави для нового розподілу судових витрат та відсутні підстави для розподілу судових витрати за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» - адвоката Усенка Анатолія Миколайовича залишити без задоволення.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 13 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 05 листопада 2024 року.

Головуючий О.О. Панченко

Судді В.П. Пікуль

О.Ю. Кузнєцова