ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/2264/24Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В.
Провадження № 22-ц/817/849/24 Доповідач - Хома М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2024 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючої - Хома М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення сторін цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Баган Оксани Василівни на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 липня 2024 року, ухваленого суддею Марциновською І.В. у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укр Кредит Фінанс" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2024 року ТОВ «Укр Кредит Фінанс» звернулося до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 13.07.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 за допомогою веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1066-7717.

Кредитний договір підписаний електронним підписом відповідача, що відтворений шляхом використання відповідачем одноразового ідентифікатора. Підписанням кредитного договору відповідач підтвердив, що ознайомлений з усіма Правилами надання споживчих кредитів, які складають єдиний договір, в якому визначаються всі його істотні умови, а також підтвердив, що повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись цих Правил.

Згідно умов кредитного договору кредитодавець взяв на себе зобов`язання надати відповідачу кредит для задоволення особистих потреб, на наступних умовах: сума кредиту - 6900 грн.; строк кредитування - 300 днів; базовий період - 14 днів; знижена % ставка - 2,50 % в день; стандартна % ставка - 3,00 % в день.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» виконало взяті на себе зобов`язання в повному обсязі, надавши відповідачу кредит, відповідно до умов укладеного договору. Однак, відповідач, всупереч умовам кредитного договору, порушив взяті на себе зобов`язання, не повернув кредитні кошти позивачу.

Так, станом на 08.01.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача складає 68517 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 6900 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 61617 грн.

Однак, до позивача було застосовано програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс» та частково списано заборгованість за нарахованими відсотками у сумі 34017 грн за умови погашення відповідачем решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 34500 грн.

Враховуючи указане, ТОВ «Укр кредит фінанс» просило стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1066-7717 від 13.07.2022 у сумі 34500 грн, яка складається з простроченої заборгованість за кредитом - 6900 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 27600 грн.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 4.07.2024 року позов задоволено повністю. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» заборгованість за договором про відкриття кредитної лінії № 1066-7717 від 13.07.2022 станом на 08.01.2024 у сумі 34500 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Укр Кредит Фінанс» судові витрати у виді судового збору у сумі 2422,40 грн.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - адвокат Баган О.В. просить рішення Тернопільського міськрайонного суду від 4.07.2024 року скасувати, постановити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Адвокат Баган О.В. указує, що станом на 13.07.2022р. ОСОБА_1 відбував покарання в установах Державної кримінально виконавчої служби, перебував під постійним наглядом працівників установи, тому був позбавлений можливості оформити кредитний договір, на який посилається позивач, оскільки доступ до мережі інтернет в умовах перебування у СІЗО є обмеженим та надається із дозволу адміністрації, відтак протилежний висновок суду щодо укладення кредитного договору в електронній формі вважає необгрунтованим.

Надходження коштів на рахунок ОСОБА_1 , їх неповернення, та ненадання доказів звернення до правоохоронних органів (яке є суто правом відповідача, а не обов`язком) про використання особистих даних, жодним чином не може свідчити про укладення саме ОСОБА_1 кредитного договору в умовах, де він був позбавлений волі та можливості використання мережі інтернет.

Суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що у спірному кредитному договорі відсутній підпис відповідача, позивачем не надано доказів ідентифікації ОСОБА_1 при укладенні договору, а такі дані, як номер паспорта, ідентифікаційного коду та номер рахунку можуть бути доступні й іншим стороннім особам шляхом зняття фотокопій.

На думку адвоката Баган О.В., суд першої інстанції, не врахував висновки щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, висвітлені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2023 року у справі № 686/7081/21, від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц та у постановах Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20, від 09 березня 2023 року у справі № 824/80/22, від 15 березня 2023 року у справі № 201/2288/20, при повному задоволенні позову (основної суми та відсотків) не взяв до уваги п. 4.6 Договору про нарахування процентів та не врахував, що у період воєнного стану позичальник має бути звільнений від відповідальності за неналежне виконання умов кредитного договору.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ "Укр Кредит Фінанс" просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки вважає його законним та обґрунтованим.

Позивач зазначає, що укладення кредитного договору в електронній формі

(відповідно до ЗУ «Про електронну комерцію»), є таким, що укладений у письмовому вигляді. Відповідні правові позиції (висновки) викладені в Постановах Верховного суду, а саме: від 12.01.2021р. по справі 524/5556/19; від 07.10.2020р. по справі № 127/33824/19; від 09.09.2020р. по справі № 732/670/19; від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20).

Вважає вірним та таким, що спростовує доводи апеляційної скарги висновок суду першої інстанції те, що саме по собі перебування відповідача на час укладення Договору в місцях відбування покарання не свідчить про беззаперечну неможливість відповідача укласти електронний кредитний договір. При цьому використання персональних даних відповідача, доступ до яких здійснюється згідно з чинним законодавством та є обмеженим для сторонніх осіб, дає підстави вважати, що такі персональні дані у кредитному договорі вказані саме відповідачем. Так само підтверджує ці обставини і використання кредитної картки, належної відповідачу, та неповідомлення останнім про помилкове надходження коштів на його картковий рахунок.

Ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Згідно з частиною 1 статті 369 ЦПК України справа розглядається апеляційним судом без повідомлення учасників справи.

Обставини справи.

Встановлено, що 13.07.2022 року між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та відповідачем ОСОБА_1 за допомогою Веб-сайту (https://creditkasa.com.ua), який є сукупністю інформаційних та телекомунікаційних систем ТОВ «Укр Кредит Фінанс», в рамках якої реалізуються технології обробки інформації з використанням технічних і програмних засобів і які у процесі обробки інформації діють, як єдине ціле, було укладено електронний Договір про відкриття кредитної лінії № 1066-7717.

Підписанням Договору відповідач підтвердив, що до укладення Договору уважно ознайомився з текстом цього Договору та Правилами, а також отримав від кредитодавця інформацію, надання якої передбачено чинним законодавством України, зокрема ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування», на веб-сайті http//:creditkasa.com.ua, що забезпечує вірне розуміння позичальником суті фінансової послуги без нав`язування її придбання (п. 10.3.1 Договору).

Також підписанням Договору відповідач підтвердив, що невід`ємною частиною цього договору є додатки: Правила відкриття кредитної лінії (надання споживчих кредитів), Паспорт споживчого кредиту, Таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за Договором (Графік платежів за Договором) відповідно до Методики Національного банку України (п. 11.12 Договору).

Згідно з п. 2.2 Договору кредитодавець зобов`язується відкрити кредитну лінію для позивальника шляхом надання позичальнику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності для задоволення особистих потреб позичальника, а позичальник зобов`язується повернути кредит не пізніше останнього дня строку кредитування та сплатити нараховані кредитодавцем проценти за користування кредитом у порядку, передбаченому цим Договором.

Відповідно до п. 4.1 Договору розмір кредитного ліміту, тобто загальний розмір кредиту становить 6900 грн. Дата надання/видачі кредиту 13.07.2022.

Базовий період складає 14 календарних днів з дня надання кредиту (п. 4.4 Договору).

Строк кредитування, тобто строк, на який надається кредит позичальнику, 300 календарних днів з моменту перерахування кредиту позичальнику. Дата повернення (виплати) кредиту 09.05.2023. Строк договору є рівним строку кредитування. В частині виконання зобов`язань договір діє до повного та належного виконання сторонами своїх зобов`язань за договором. Продовження строку кредитування в односторонньому порядку кредитодавцем або позичальником не допускається. Продовження строку кредитування є можливим виключно за взаємною згодою сторін в процесі реструктуризації кредитних зобов`язань позичальника (п. 4.8 Договору).

Відповідно до п. 4.6 Договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється на залишок неповернутої суми кредиту за кожен день користування кретином, починаючи з дня видачі кредиту до дати фактичного повернення всієї суми кредиту в таких розмірах: стандартна процента ставка - 3%; пільгова процентна ставка - 2,50%; знижена процентна ставка - 2,50%.

Згідно з п. 4.9. Договору реальна річна процентна ставка на дату укладення договору становить 1139965%.

Орієнтовна вартість кредиту на дату укладення договору (за весь строк кредитування) складає 69000 грн та включає в себе: суму кредиту та проценти за користування кредитом 62100 грн (п. 4.10 Договору).

Договір підписаний електронним підписом відповідача шляхом використання ідентифікатору (одноразового паролю) А623 (п. 11 Договору).

З довідки про перерахування суми кредиту № 1066-7717 від 13.07.2022 року, виданої ТОВ «Укр Кредит Фінанс» вбачається, що 13.07.2022 ОСОБА_1 отримав від ТОВ «Укр Кредит Фінанс» шляхом здійснення переказу кошти у сумі 6900 грн (платіж № 5). Такі кошти перераховані на платіжну карту № НОМЕР_1 , яка зазначена позичальником як номер особистого електронного платіжного засобу у п. 11 Договору.

З інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк» (т.1, а.с.52-62), видно, що здійснений ТОВ «Укр Кредит Фінанс» платіж № у сумі 6900 грн був успішно проведений 13.07.2022 року на платіжну карту № НОМЕР_1 .

Згідно наданої АТ «Універсал Банк» довідки від 28.06.2024 року №БТ4158, банківська картка № НОМЕР_2 емітована банком на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 .

З виписки про рух коштів по картці № НОМЕР_2 від 27.06.2024 року видно, що 13.07.2022 о 22 год. 26 хв. на платіжну карту ОСОБА_1 зараховано платіж у сумі 6900 грн.

Станом на 08.01.2024 року загальний розмір заборгованості відповідача по кредиту становив 68517 грн, з яких: прострочена заборгованість за кредитом - 6900 грн; прострочена заборгованість за нарахованими процентами - 61617 грн.

В подальшому, позивачем було застосовано до відповідача програму лояльності для споживачів фінансових послуг ТОВ «Укр кредит фінанс», а саме часткового списання заборгованості відповідачу за нарахованими відсотками у сумі 34017 грн за умови погашення позичальником решти заборгованості за кредитним договором у розмірі 34500 грн.

Відповідно до довідки про звільнення з Чортківської установи виконання покарань серії ТЕР № 59-22 від 14.07.2022, ОСОБА_1 відбував покарання в установах Державної кримінально-виконавчої служби з 12.04.2022 до 14.07.2022 року.

У відповіді Чортківської установи виконання покарань на адвокатський запит № 3/1959 від 29.05.2024, зазначено, що згідно з записами у «Журналі обліку надання ув`язненим доступу до глобальної мережі Інтернет» в Державній установі Чортківська установа виконання покарань (№ 26) доступ до мережі Інтернет ОСОБА_1 не надавався. Також зазначено, що ОСОБА_1 в умовах перебування в Державній установі Чортківська установа виконання покарань (№ 26) не мав можливості укласти кредитний договір, зазначений у зверненні.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628,629 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду.

Відповідно до ч.2 ст.638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч.1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку (ч.1). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів (ч.3).

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного кодексу України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України) (такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19).

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах.

Відповідно до ч.5 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього.

Відповідно до ч. 6 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Відповідно до ч. 8 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

У постанові від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19, скасовуючи судові рішення про відмову у позові і ухвалюючи нове про стягнення боргу за кредитним договором, Верховний Суд зазначив, що матеріали справи містять достатньо доказів, з яких вбачається, що між сторонами був укладений кредитний договір в електронній формі, умови якого позивачем були виконані, однак відповідач у передбачений договором строк кредит не повернув.

Такі ж висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію», містять постанови Верховного Суду від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідно до вимог чинного законодавства між ТОВ «Укр Кредит Фінанс» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття кредитної лінії № 1066-7717 від 13.07.2022 року, який оформлений в електронній формі з використанням електронного підпису, відповідачу було надано кошти у позику в сумі 6900 грн, які перераховано йому на картку, однак взятих зобов`язань за договором ОСОБА_1 не виконував неналежним чином, тому суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення боргу за тілом кредиту та відсотками за користування кредитними коштами.

З таким висновком суду слід погодитися, оскільки він відповідає вимогам закону та грунтується на наявних у справі доказах..

Зокрема, у справі наявні докази, які підтверджують волевиявлення ОСОБА_1 на укладення договору про відкриття кредитної лінії № 1066-7717 від 13.07.2022 року шляхом підписання ним договору електронним підписом з використанням одноразового ідентифікатора А163; докази перерахування кредитних коштів ОСОБА_1 на карту, емітовану йому АТ "Універсал Банк", якими він користувався, та дані, які підтверджують неналежне виконання зобов`язань ОСОБА_1 за вищевказаним договором.

Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані,на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Отже, в даному випадку позивачем було надано достатні докази на підтвердження укладення між сторонами договору кредитної лінії № 1066-7717 від 13.07.2022 року, порушення відповідачем його умов, розміру заборгованості, а надані відповідачем докази не спростовують висновків суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 станом на 13.07.2022 року відбував покарання в установах Державної кримінально виконавчої служби, перебував під постійним наглядом працівників установи тому був позбавлений можливості оформити кредитний договір, оскільки доступ до мережі інтернет в умовах перебування у СІЗО є обмеженим та надається із дозволу адміністрації, а надходження коштів на рахунок відповідача, їх неповернення, та ненадання доказів звернення до правоохоронних органів жодним чином не може свідчити про укладення саме ОСОБА_1 кредитного договору в умовах, де він був позбавлений волі та можливості використання мережі інтернет, є ідентичними тим доводам, яким судом першої інстанції надана належна оцінка, тому апеляційний суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому колегією суддів враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії»). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що у спірному кредитному договорі відсутній підпис відповідача, позивачем не надано доказів ідентифікації ОСОБА_1 при укладанні договору, а такі дані як, номер паспорта, ідентифікаційного коду, та номер рахунку, можуть бути доступні й іншим стороннім особам шляхом зняття фотокопій є неспроможними, з огляду на наступне.

Зокрема, із матеріалів справи видно, що договір про відкриття кредитної лінії № 1066-7717 від 13.07.2022 року підписаний електронний підписом відповідача 13.07.2022 року о 22 год. 26 хв. шляхом введення одноразового ідентифікатора А623.

Вказане також підтверджується моніторингом дій користувача в інформаційно-телекомунікаційній системі, згідно якого вбачається, що відповідачем було здійснено наступні дії в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства для отримання споживчого кредиту: вхід на сайт кредитодавця та ідентифікація в інформаційно-телекомунікаційній системі 13.07.2022 року о 22:05:32 год., створення заявки клієнта о 22:08:12 год, у відповідь на яку позивачем було направлено повідомлення про прийняте рішення шляхом надсилання відповідачу смс та емейлу про схвалення заявки, а також розміщення Договору (оферти) в особовому кабінеті клієнта о 22:25:30 год., з якою відповідач ознайомився та обрав опцію «Приймаю» о 22:26:04 год., після чого йому о 22:26:04 було надіслано на вказаний ним номер телефону одноразовий ідентифікатор для підписання, який був введений відповідачем о 22:26:17 год. В особистому кабінеті клієнта позивачем розміщено інформацію про укладення договору, а також здійснено перерахування коштів.

Отже, без вчинення вказаних дій відповідачем кредитний договір не був би укладений сторонами, а тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про укладеність вищевказаного договору між ОСОБА_1 та ТОВ «Укр Кредит Фінанс».

Колегія суддів звертає увагу, що ОСОБА_1 не оспорював укладений між ним та позивачем договір та з позовом про визнання його недійсним в цілому або в його частині до суду не звертався.

Крім того, колегія суддів перевірила наданий ТОВ «Укр кредит фінанс» розрахунок заборгованості за кредитним договором та вважає, що заявлена позивачем сума боргу за кредитним договором у розмірі 34500 грн, яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 6900 грн та простроченої заборгованості за нарахованими процентами - 27600 грн. (із урахуванням часткового списання заборгованості ) у повній мірі грунтується на умовах договору.

Посилання представника відповідача на те, що суд неправомірно стягнув з нього відсотки за користування кредитом, оскільки це протирічить вимогам пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України та у період воєнного стану позичальник має бути звільнений від відповідальності за неналежне виконання умов кредитного договору, є хибним.

Зокрема, вказаний пункт ЦК не передбачає звільнення позичальників від обов`язку сплати відсотків за користування кредитними коштами, а стосується звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов`язання.

ТОВ «Укр Кредит Фінанс» не заявляло вимог щодо стягнення з ОСОБА_1 боргу з урахуванням вимог ст.625 ЦК України. Таким чином, посилання відповідача на те, що суд першої інстанції не застосував до позовних вимог ТОВ «Укр Кредит Фінанс» пункт 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, є безпідставним, оскільки вказана норма не підлягає застосуванню у даному випадку.

Посилання адвоката Баган О.В. щодо неврахування судом при вирішенні даного спору висновків, висвітлених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2023 року у справі № 686/7081/21, від 08 червня 2021 року у справі № 662/397/15-ц та у постановах Верховного Суду від 12 січня 2022 року у справі № 234/11607/20, від 09 березня 2023 року у справі № 824/80/22, від 15 березня 2023 року у справі № 201/2288/20, колегія суддів оцінює критично, оскільки обставини у даній справі та у вищенаведених позиціях є нерелевантними.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 367, 375, 382-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Баган Оксани Василівни - залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 4 липня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, окрім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Постанову суду апеляційної інстанції складено 12 листопада 2024 року.

Головуюча Хома М.В.

Судді Гірський Б.О.

Костів О.З.