Справа № 697/1465/24
Провадження № 2-о/697/78/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2024 року м. Канів

Канівський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Скирди Б.К.,

за участю секретаря судового засідання Васянович Ю.В.,

заявника ОСОБА_1

розглянувши в порядку окремого провадження у відкритому судовому засіданні в м. Канів, Черкаської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Канівська міська рада Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , заявник) звернулася до Канівського міськрайонного суду Черкаської області з заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем.

В обґрунтування заяви зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер син заявника ОСОБА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно.

Вона є спадкоємцем за законом першої черги, так як являється матір`ю померлого ОСОБА_1 . На даний момент спадок ніким не успадкований.

Звернувшись до Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області щодо оформлення спадщини їй пояснили, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на її ім`я не можуть у зв`язку з пропущенням нею строку для прийняття спадщини, що підтверджується постановою нотаріуса.

Заявник вважає, що даний строк нею не пропущено, оскільки її син ОСОБА_1 з 1994 року та до самої смерті проживав з матір`ю ОСОБА_1 за місцем її проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того зазначає, що керування майна померлого ОСОБА_1 і до смерті, і на даний момент здійснює вона, від спадку не відмовилася.

На даний час, враховуючи сплив шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, вона не може оформити право на спадкове майно без встановлення в судовому порядку факту проживання із спадкодавцем.

Просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 23.07.2024 прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі (а.с.14).

02.10.2024 заявник ОСОБА_1 подала до суду клопотання про витребування у державного нотаріуса Канівської держнотконтори Шатило Л.А. спадкової справи після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 02.10.2024 задоволено клопотання заявника ОСОБА_1 про витребування доказів та витребувано з Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) належним чином завірену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20-21).

15.10.2024 завідувач Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області Шатило Л.А. листом № 1032/01-16 від 04.10.2024 повідомила, що спадкова справа після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не відкривалася (а.с.26-27).

Заявник ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити. Пояснила, що її син весь час проживав разом із нею, одружений не був та дітей у нього не було.

Представник заінтересованої особи Канівської міської ради Черкаської області в судове засідання не з`явилася, направила на адресу суду заяву з проханням розглянути справу без участі їх представника, не заперечує проти задоволення заявлених вимог на підставі наявних доказів.

Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення заявника, свідків, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно вимог ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим Чернишівською сільською радою Канівського району Черкаської області 26.03.1979 (а.с.5).

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 21.09.2013 вбачається, що ОСОБА_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Студенець, Канівського району, Черкаської області (а.с.6).

Відповідно до акту фактичного проживання осіб № 419 від 21.06.2024 засвідченого майстром КП «ЖЕК» Ольгою Деркач, жителі вул. Енергетиків, м. Канів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 засвідчили, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживав у будинку АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 з 1994 року та до 21.09.2013 (дата смерті) (а.с.7).

З постанови державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Черкаської області Шатило Л.А. № 603/02-31 від 19.06.2024 вбачається, що відмовлено гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті гр. ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у зв`язку відсутністю документів, які свідчать про прийняття нею спадщини за законом у встановлений законом термін (а.с.8).

Відповідно до інформації державного нотаріуса Канівської державної нотаріальної контори Шатило Л.А., спадкова справа після смерті ОСОБА_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 не відкривалася (а.с.26-27).

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 показала, що вона є колишньою колегою заявника, вони працювали разом в Дніпрострої. Покійного сина заявника також добре знала. Коли ОСОБА_1 отримала квартиру, там також проживав і її покійний син. Квартири вони отримували в 1995 році, а знає дану сім`ю ще раніше. В заявника був один син, який постійно проживав з матір`ю. Свідку не відомо чи проживав ОСОБА_1 за іншими адресами. На момент своєї смерті ОСОБА_1 проживав з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Своєї сім`ї у покійного ОСОБА_1 не було. В даній квартирі вони проживали втрьох: заявник, її син та бабуся.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_4 показала, що знає заявника з моменту заселення в будинок з 1995 року. Син заявника ОСОБА_1 постійно проживав з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 . Своєї сім`ї у покійного ОСОБА_1 не було, дітей він не мав. Де був зареєстрований померлий, свідку не відомо, лише достовірно знає, що покійний ОСОБА_1 весь час проживав з заявником до дня смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала, що заявник є дружиною її рідного брата. Покійного ОСОБА_1 знає з самого дитинства і він весь час проживав за адресою: АДРЕСА_1 з моменту отримання квартири. Своєї сім`ї у ОСОБА_1 не було, дітей не мав. ОСОБА_1 на постійній основі проживав разом з матір`ю, вдвох. Бабуся з ними проживала час від часу, приїздила в гості.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому розглядаються заяви про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до правового висновку, висловленого у постанові Верховного Суду від 10.01.2019 у справі № 484/747/17, відсутність реєстрації місця проживання спадкоємця за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що він не проживав зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані позивачем, та оцінені судом.

Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).

При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення.

Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем.

В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщини в такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб.

Як випливає з п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем.

Згідно роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Метою встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Згідно з частиною першою статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, оскільки судом встановлено факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_1 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як це підтверджується зібраними по справі доказами та показами свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви, оскільки встановлення цього факту породжує для заявника юридичні наслідки, від яких залежать її майнові права на спадщину. Іншої можливості встановити цей факт заявник немає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 7, 12, 13, 79, 81, 89, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Канівська міська рада Черкаської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , із спадкодавцем ОСОБА_1 на час відкриття спадщини, тобто на день смерті останнього ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 08.11.2024.

Головуючий Б . К . Скирда