УХВАЛА

04 грудня 2024 року

м. Київ

справа № 758/11381/23

провадження № 61-15484ск24

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В., розглянувши питання про прийняття до розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сташкова Анастасія Григорівна про встановлення факту родинних відносин, зміну черговості права на спадкування та визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2024 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року.

Касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає залишенню без руху з огляду на такі обставини.

Касаційна скарга подана поза межами строку на касаційне оскарження.

Відповідно до приписів статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст оскаржуваної постанови складений 24 вересня 2024 року. Останній день строку на касаційне оскарження припав на 24 жовтня 2024 року. Касаційну скаргу подано 21 листопада 2024 року, тобто поза межами строку на касаційне оскарження.

До касаційної скарги не додано заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, а суд касаційної інстанції неуповноважений без відповідного волевиявлення заявників вирішувати такого роду процедурні питання.

Відповідно до приписів частини третьої статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Отже, для усунення зазначеного недоліку заявникам слід надати заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій зазначити причини пропуску строку, поважність яких потрібно належним чином обґрунтувати доказами.

Також касаційна скарга не відповідає приписам статті 392 ЦПК України.

Відповідно до приписів пункту 5 частини другої статі 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Згідно з приписами частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Подана касаційна заява не містить підстав касаційного оскарження, їх нормативно-правового обґрунтування. Узагальнені посилання на порушення судом норм процесуального права, неправильне застосування норм матеріального права не є належним виконанням пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України.

Також заявники не виконали у повному обсязі вимоги пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України, за змістом якого в касаційній скарзі повинно бути зазначено, зокрема, відомості про наявність чи відсутність зареєстрованих електронних кабінетів.

Для усунення зазначеного недоліку заявникам слід надати до суду нову редакцію касаційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи, в якій слід зазначити підстави касаційного оскарження та їх нормативно-правове обґрунтування з врахуванням встановлених процесуальним законом особливостей та вимог цієї ухвали.

Крім того, за подання касаційної скарги не сплачений у повному обсязі судовий збір.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір, який становить 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

З позовом до суду заявники звернулися у 2022 році та заявили чотири вимоги немайнового характеру.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання фізичною особою позовної заяви немайнового характеру підлягає сплаті судовий збір, який дорівнює 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» станом на 01 січня 2022 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2 481 грн.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

За змістом частини сьомої статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли позов немайнового характеру подається одночасно кількома позивачами до одного або кількох відповідачів, судовий збір сплачується кожним позивачем окремим платіжним документом у розмірах, установлених статтею 4 цього Закону за подання позову немайнового характеру.

Враховуючи наведене, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 15 878,40 грн (2 481 х 0,4 х 4 х 2 х 200%).

Враховуючи сплачені заявниками кошти на суму 6 519,30 грн заявникам необхідно доплатити 9 359,10 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до ГУК у м. Києві/Печерс.р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до приписів статей 185, 393 ЦПК України якщо касаційна скарга не відповідає вимогам процесуального закону, то підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків.

Враховуючи наведене, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху з наданням заявнику строку для усунення недоліків.

Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Подільського районного суду міста Києва від 27 березня 2024 року та постанову Київського апеляційного суду від 04 вересня 2024 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали до касаційної скарги застосовуються наслідки, передбачені цивільним процесуальним законодавством.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко