Справа № 347/3492/23
Провадження № 2/347/178/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кіцули Ю.С.,

за участю:

секретаря Мошулі Т.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ ГК «Нафтогаз України», треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: Івано-Франківська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів

в с т а н о в и в :

Стислий виклад позицій позивача, та заперечень відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з вище вказаним позовом ТОВ ГК «Нафтогаз України», треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: Івано-Франківська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг. Позов обґрунтований тим, що позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг з постачання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 .

До 01 травня 2022 року ОСОБА_1 одержував послугу постачання природного газу на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500. укладеного з ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут».

01 травня 2022 року без відома та повідомлення, позивача переведено на обслуговування до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

Таким чином з 01 травня 2022 року функцію постачальника розпочало виконувати ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України».

ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» надіслало позивачу Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.08.2021 по 30.06.2023. Згідно вказаного Акта станом на 01.08.2023 обліковується переплата за послуги постачання природного газу у сумі 38.65 грн. Боргу - 0. Субсидія - 0.

Натомість актом звіряння розрахунків за природній газ з 01.05.2022 - 31.10.2023 надісланий ТОВ «ГК «Нафтогаз України» вбачається, що станом на 31 10.2023 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 обліковується заборгованість у сумі 1222.30 грн.

Листом від 15.10.2023 року за № 2200-0311-9,94388 Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повідомило позивача, що 09.10.2023 року прийнято рішення про відмову йому у призначенні житлової субсидії. Причина відмови: отримано інформацію про наявність простроченої понад три місяці (на дату надання такої інформації) заборгованості з оплати комунальних послуг, витрати на управління багатоквартирним будинком, загальна сума якої перевищує 40 неоподаткованих мінімумів громадян (підпункт 5 пункту 14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 21.10.1995 №848).

На неодноразові звернення позивача на гарячу лінію 1545, а також особисті неодноразові звернення до НКРЕКП щодо неправильних нарахувань по оплаті використаного природного газу, а також по оплаті за транспортування газу та звірки витрат природного газу, нарахувань та оплати за адресою споживача НКРЕКП рекомендувало Івано-Франківській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» таТОВ«ГК» «Нафтогаз України» в узгоджений з споживачем час провести звірку витрат природного газу, нарахувань та оплат (помісячно) за його адресою АДРЕСА_1 з наданням споживачу відповідних детальних роз`яснень по нарахуванням за спожитий природний газ та підписати акт звірки. Однак, на переконання позивача, це були тільки формальні переписки, які жодного результату не дали.

Відповідно до наданого акту звіряння розрахунків за природний газ 01.05.2022- 31.10.2023 ТОВ ГК «Нафтогаз України» вбачається,що за травень 2023 року об`єм споживання газу за даними оператора ГРМ становить 11.55 м? червень 2022 0,00 м?, липень 2022 -173,28 м?, серпень 2022 - 9.84 м?, вересень 2022 - 60.00 м?, жовтень 2022 - 51,21 м?, листопад 2022 - 213.79 м?, (інші місяці співпадають), а згідно показань лічильника позивач ОСОБА_1 фактично спожив газу у наступному об`ємі: травень 2022 - 10.00 м?, червень 2022 - 10,00 м?липень 2022 - 10,00 м?, серпень 2022 - 10.00 м?, вересень 2022 - 60 м?, жовтень 2022 - 85,00 м?, листопад 2022 - 180.00 м?.

Відповідно до листа НКРЕКП від 01.03.2023 за № 6521/16.1.2/9-23. за адресою: АДРЕСА_1 , річна замовлена потужність на 2022 календарний рік була визначена виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу за період з 01 жовтня 2020 року по 30 вересня 2021 року, та становить 1552,98 м?.

Постановою НКРЕКП від 22.12.2021 №2750 для AT «Івано-Франківськгаз» з 01 січня 2022 року встановлено тариф на послуги розподілу природного газу на рівні 1.86 грн за 1 м? на місяць без урахування податку на додану вартість (далі - ПДВ).

При визначенні вартості послуг розподілу природного газу з урахуванням річної замовленої потужності на 2022 рік Оператором ГРМ були здійснені такі нарахування :

1552.98 м3/12міс.х1,86 грн. за 1 м? х 1.2 (ПДВ)=288.85 грн. щомісяця.

Річна замовлена потужність на 2023 календарний рік визначена виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу за період з 01 жовтня 2021 року по 30 вересня 2022 року, та становить 1570,50 м?.

При визначенні вартості послуг розподілу природного газу і урахуванням річної замовленої потужності на 2023 рік Оператором ГРМ були здійснені такі нарахування:

1570,50 м3/І2 МІС. X 1.86 грн. за 1 м х 1.2 (ПДВ)=292.11 грн. щомісяця.

При цьому зазначають, шо розмір плати за послуги розподілу природною газу визначається для кожного споживача індивідуально залежно від обсягів споживання природного газу споживачем за попередній газовий рік.

Згідно даних показів лічильника позивача, він провів власну калькуляцію щодо оплати та споживання газу з 01 жовтня 2021 по 30 вересня 2022 «щомісячно».

Так, позивач взяв сумарність кубів за попередній рік за 12 місяців з 01.10.2021 по 30.09.2022 «щомісячно». На 01.10.2021 показник становив 69028 м?. На 30.09.2022 показник становив 70534 м?.

70534 м3-69028 м3=1506 м3.

Сумарність кубів, які позивач використав за вказаний період він поділив на 12 місяців 1506 м?: 12-125,50 м?.

Отриманий результат відділення 125.50 м? позивач помножив на коефіцієнт 2.232=280,116 м?.

На думку позивача, він мав платити по 280,12 грн.

Однак, з представлених актів звіряння, позивач сплачував щомісячно на 12 грн. більше.

Щодо вчасної неоплати за травень, червень 2022 року то позивач ствердив, що на укрпошті де позивач завжди сплачує комунальні платежі, йому пояснили що не знають тарифів, а тому не взяли оплату за вказані місяці. За вказаних два місяця позивач сплатив 01 серпня 2022 року у сумі 159.20 грн., що підтверджується квитанціями про оплату.

На численні звернення позивача ОСОБА_1 до НКРЕКП останнє неодноразово наголошувало та виносило рекомендації здійснити контрольні зняття показань лічильника газу Івано- Франківській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ГОВ «ГК» Нафтогаз України».

Однак, на думку позивача, такі рекомендації НКРЕКП та звернення ОСОБА_1 , уповноважені особи Івано- Франківській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ГОВ «ГК» Нафтогаз України» залишали їх без розгляду, а натомість надсилала на його адресу листи про заборгованість та вигадані акти звірки.

З цих підстав, позивач ОСОБА_1 просив суд:

1. зобов`язати Івано-Франківську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» в у згоджений з ОСОБА_1 час провести звірку витрат природною газу, нарахувань та оплат (помісячно) за адресою АДРЕСА_1 з наданням відповідних доцільних роз`яснень по нарахуванням за спожитий природний газ;

2. визнати борг за споживання газу у сумі 1222,31 грн. таким, що нарахований ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на особовий рахунок № НОМЕР_1 ОСОБА_1 безпідставним;

3. зобов`язати ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» списати з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 нараховану заборгованість у сумі 1222,30 коп.;

4. стягнути з ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» на користь ОСОБА_1 в порядку відшкодування моральної шкоди грошові кошти в сумі 20000 грн.

У відзиві на позовну заяву представник ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» вимоги позову заперечив, та ствердив, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 22.07.2020 № 917-р ТОВ «ГК «Нафтогаз України» обрано постачальником «останньої надії» строком на три роки.

Пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила, Правила постачання) передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 (далі - Типовий договір), який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 № 198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 за № 637/37973 Про постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Наказ від 08.06.2022 № 198) на виконання рішення Кризового комітету, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 26.02.2022 № 87 «Про введення Кризової ситуації рівня надзвичайної ситуації» та протоколу засідання Кризового комітету від 03.06.2022 № 1; відповідно до Національного плану дій, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02 листопада 2015 року № 687, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 листопада 2015 року за № 1458/27903; згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про ринок природного газу»; з урахуванням листа НКРЕКП від 03 червня 2022 року № 4521/16/7-22, було наказано ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1386/27831 (далі - Типовий договір), та базової річної пропозиції:

- з 01 травня 2022 року - побутовим споживачам, яких на день набрання чинності цим наказом внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи;

- з дня початку постачання природного газу постачальником «останньої надії» - побутовим споживачам, яких після набрання чинності цим наказом буде внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (Оператора ГТС).

Так, з травня 2022 року споживач ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ) з ЕІС-кодом 56XM16I80140414Q, о/р НОМЕР_1 знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

При нарахуванні вартості спожитих обсягів природного газу, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» керується положеннями укладеного з ОСОБА_1 договору постачання природного газу побутовому споживачу, умови якого в цілому відповідають Типовому договору, відповідно до яких об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається, зокрема за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ.

Щодо розмежувань обов`язків ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та Оператора ГРМ представник зазначив, що відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Типового договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ, що є оператором газорозподільної мережі за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ, згідно вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП №?2494 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГРМ), а не Постачальником.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, Оператор ГРМ до 08 числа газового місяця (М+1) надає Оператору ГТС інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/ споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Крім того, відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ:

- побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу;

- у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу ГРМ. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Таким чином, коригування об`ємів (обсягів) спожитого газу у минулих періодах не передбачено Кодексом ГРМ. Згідно з Кодексом ГРМ Оператор ГРМ має право формувати об`єм розподілу і споживання природного газу по об`єкту споживача тільки поточним місяцем, в якому було здійснено контрольне зняття показань лічильника газу або в якому були своєчасно надані показники лічильника газу споживачем.

Якщо споживачем природного газу порушуються вимоги Кодексу ГРМ, в частині передачі Оператору ГРМ щомісяця з 01 по 05 число фактичних показників лічильника газу станом на 01 число місяця, об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий період буде визначатися Оператором ГРМ відповідно до вимог Кодексу ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що і буде вказано в рахунках на оплату послуг з газопостачання.

Отже, Постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу.

Автоматизований облік обсягів спожитого побутовим споживачем природного газу забезпечується не тільки Споживачем та Оператором ГРМ, а і Оператором ГТС.

Саме на підставі таких даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) спожитого природного газу Споживачу і були виставлені рахунки. Іншої інформації щодо об`єму (обсягу) спожитого природного газу від Оператора ГРМ до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не надходило.

Представник відповідача ствердив, що станом на грудень 2023 року по особовому рахунку № НОМЕР_1 (ЕІС-код 56XM16I80140414Q), обліковується заборгованість у сумі 3 067,77 грн (три тисячі шістдесят сім гривень 77 копійок) за спожитий природний газ.

Отже, Постачальник здійснював нарахування вартості природного газу, спожитого Позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, - на підставі даних Оператора ГРМ, наданих останнім до 08 числа місяця наступного за звітним до інформаційної платформи Оператора ГТС - Ірlatforma.

Також, представник відповідача ствердив, що позивач у своїй позовній заяві жодним чином не наводить підстав своїх матеріально- правових вимог до ТОВ «ГК «Нафтогаз України», а також не зазначає в чому саме полягає його порушене право та яким чином має відбутись його поновлення.

У позовній заяві позивачем зазначено, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не проведено акт звірки розрахунків за природний газ, натомість листом № 119/2.1.5-47242-2023 від 20.11.2023 9 (далі - Лист) Споживача було проінформовано щодо обсягів споживання природного газу, його вартість та оплату за особовим рахунком № НОМЕР_1 та до відповідного Листа Відповідачем було додано Акт звіряння розрахунків за природний газ за період 01.05.2022-31.10.2023 (станом на момент звернення Позивача).

Таким чином, доводи Позивача щодо не проведення звірки витрат природного газу, нарахувань та оплат за особовим рахунком № НОМЕР_1 та позовні вимоги щодо зобов`язання такого проведення є необґрунтованими, оскільки відповідний акт звіряння розрахунків за природний газ за період 01.05.2022-31.10.2023 було проведено Відповідачем.

Також, представник відповідача ствердив, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів відсутності заборгованості за спожитий природний газ за особовим рахунком № НОМЕР_1 (EIC-код 56XM16I80140414Q), за яким обліковується заборгованість у сумі 3 067,77 грн (три тисячі шістдесят сім гривень 77 копійок).

Крім того, представник відповідача, вважав, що відсутні підстави для відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не визначено наявність причинного зв`язку між діями Відповідача, що в подальшому зумовило завдання моральної шкоди Позивачу, а також не доведено обставин протиправності поведінки ТОВ «ГК «Нафтогаз України», з огляду на відсутність фактів порушеного права.

У зв`язку з цим, представник відповідача ТОВ «ГК «Нафтогаз України» просив відмовити в задоволенні позову повністю.

У відповіді на відзив на позовну заяву, представник ОСОБА_2 , що діє в інтересах позивача ОСОБА_1 , ствердила, що до 01 травня 2022 року позивач ОСОБА_1 являвся споживачем послуг з постачання природного газу, який поставлявся в його будинок за адресою: АДРЕСА_1 особовий рахунок № НОМЕР_1 та одержував послугу постачання природного газу на підставі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500, укладеного з ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут». Останніми надіслано на його адресу Акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.08.2021 по 30.06.2023. Актом стверджується, що станом на 01.08.2023 року обліковується переплата за послуги постачання природного газу у сумі 38,65 грн. Боргу -0. Субсидія - 0.

З 01 травня 2022 року без відома споживача його переведено на обслуговування до ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» та останніми теж надіслано на адресу споживача Акт звіряння в якому вказано, що станом з 01.05.2022 - 31.10.2023 року обліковується заборгованість у сумі 1222,30 грн.

Споживач ОСОБА_1 не погодився з Актом звіряння ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» де числиться вказана заборгованість, так як завжди за комунальні послуги сплачує вчасно та сумлінно на підставі показів лічильника. А тому неодноразово звертався як письмово так і в телефонному режимі до ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України», Івано-Франківської філія ТОВ Газорозподільні мережі України» та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (далі-НКРЕКП) для того щоб провести звірку витрат природного газу, нарахувань та оплат (помісячно) за адресою АДРЕСА_1 з наданням відповідних детальних роз`яснень по нарахуванням за спожитий природний газ.

НКРЕКП неодноразово рекомендувало ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» та Івано-Франківській філії ТОВ Газорозподільні мережі України» в узгоджений зі споживачем час провести звірку витрат природного газу, нарахувань та оплат (помісячно) за адресою споживача по АДРЕСА_1 з наданням відповідних детальних роз`яснень по нарахуванням за спожитий природний газ та підписати акт звірки. Однак, ні ТОВ «Газопостачальна компанія Нафтогаз України» ні Івано-Франківська філія ТзОВ "Газорозподільні мережі України" ні їхні попередники вказані звірки за адресою домоволодіння позивача так і не провели.

На численні звернення споживача до НКРЕКП останнє неодноразово наголошувало та виносило рекомендації здійснити контрольні зняття показань лічильника газу Івано-Франківській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ТОВ «ГК`Нафтогаз України». Однак, посадовці залишали рекомендації та його неодноразові звернення безпосередньо до них без розгляду, а натомість надсилали на його адресу листи про заборгованість та «вигадані» акти звірки.

Крім того, поданий відповідачем до відзиву на позовну заяву додаток фінансовий стан у формі таблиці період від травня 2022 по грудень 2023 у якій наведено стан рахунку попередній + (об`єм споживання х тариф) - компенсація (пільги) - сплачено - субсидія = стан рахунку поточний (сальдо) - оплати взагалі не відповідають показам лічильника позивача та поданого ТОВ «Івано-Франківськгаз Збут» Актом звірки взаємних розрахунків за період з 01.08.2021 по 30.06.2023.

Так, відповідно до додатку фінансовий стан з травня 2022 по грудень 2023 спожито газу в наступному об`ємі: травень 2022 року 11,55 м3, червень 2022 - 0,00 м3, липень 2022- 173,28 м3, серпень 2022- 9,84 м3, вересень 2022 - 60,00 м3, жовтень 2022 - 51,21 м3, листопад 2022 -213,79 м3, грудень 2022 - 241 м3, січень 2023 - 230 м3, лютий 2023 - 220 м3, березень 2023 - 187 м3, квітень 2023 - 160 м3, травень 2023 - 46 м3, червень 2023 - 5 м3, липень 2023 - 4 м3, серпень 2023 -4 м3, вересень 2023- 4 м3, жовтень 2023 - 76 м3, листопад 2023 - 169 м3, грудень 2023- 232 м3, а згідно показань лічильника та квитанцій про оплату споживання газу у наступному об`ємі: травень 2022 - 10,00 м3, червень 2022 - 10,00 м3, липень 2022- 10,00 м3, серпень 2022- 10,00 м3, вересень 2022 - 60,00 м3, жовтень 2022 - 85,00 м3, листопад 2022 -180,00 м3, грудень 2022 - 241 м3, січень 2023 - 230 м3, лютий 2023 - 220 м3, березень 2023 - 187 м3, квітень 2023 - 160 м3, травень 2023 - 46 м3, червень 2023 - 5 м3, липень 2023 - 4 м3, серпень 2023 -4 м3, вересень 2023- 4 м3, жовтень 2023 - 76 м3, листопад 2023 - 169 м3, грудень 2023- 232 м3.

Позов представник ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , просила задовольнити повністю.

У письмових поясненнях представник третьої особи, без самостійних вимог на стороні відповідача Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» ствердив, що в своїй позовній заяві ОСОБА_1 , визначає крім відповідача ТОВ ГК «Нафтогаз України» також сторонами по справі третіх особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача - Івано-Франківську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України», Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

А уже у прохальній частині просить зобов`язати Івано-Франківську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» фактично як співвідповідача та ТОВ ГК «Нафтогаз України» в узгоджений з ним час провести звірку витрат природного газу нарахувань та оплат помісячно.

Виходячи з доданих позивачем до позовної заяви матеріалів справи, заборгованість у ОСОБА_1 утворилася в період з травня 2022 по березень 2023р. частково погашалась з травня 2023р. по жовтень 2023р.

ТОВ «Газорозподільні мережі України», у відповідності до постанови НКРЕКП № 1769 від 29.09.2023 року отримали ліцензію на ведення діяльності з розподілу природного газу в Івано-Франківській області з 01 жовтня 2023 року. Отже, з зазначеної дати відбулась зміна Оператора ГРМ на території Івано - Франківської області.

Представник третьої особи, зазначив, що між Івано - Франківською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України», ОСОБА_1 , ТОВ ГК «Нафтогаз України» в період виникнення заборгованості були відсутні будь які Договірні чи інші правові, а також те, що Філія немає можливості надавати інформацію, щодо обліку споживання, нарахувань і розрахунків за розподіл газу за запитуваний період, (квітень 2022 року - вересень2023 року), та жодним чином не могла порушити право позивача в розумінні ЗУ « Про захист прав споживачів», керуючись ст. 43, 53 ЦПК України, просив замінити Івано - Франківську філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» на належну сторону по справі, а в задоволенні позову відмовити.

Позиція учасників в судовому засіданні.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 вимоги позову підтримали повністю, та висловили доводи аналогічні позовній заяві. Так, позивач ОСОБА_1 , ствердив, що він не погоджувався з обсягом споживання газу, а також рахунками які приходили йому, та неодноразово звертався до відповідача, третьої особи, НКРЕКП, та на гарячу лінію КМУ. Однак всі його звернення не були розглянуті належним чином. Так, НКРЕКП у своїх листах рекомендувало Івано-Франківській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ТОВ «ГК» «Нафтогаз України» в узгоджений з споживачем час провести звірку витрат природного газу, нарахувань та оплат (помісячно) за його адресою АДРЕСА_1 з наданням споживачу відповідних детальних роз`яснень по нарахуванням за спожитий природний газ та підписати акт звірки. Однак ніхто за місцем проживання позивача ОСОБА_1 із уповноважених осіб не приїжджав, та не телефонував йому щоб узгодити час. Натомість вказані особи, надсилали для погодження акти звірки, які позивач не погоджував, та писав на актах свої розрахунки, які повідомляв вказаним особам. Однак уповноважені особи відповідача, та третьої особи, продовжували інформувати ОСОБА_1 показниками та вартістю витрат щодо спожитого газу в письмовому вигляді.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги позову підтримали, просили задовольнити його в повному обсязі, та зобов`язати відповідача і третю особу, виконати рекомендації НКРЕКП в узгоджений з споживачем час одночасно провести звірку витрат природного газу, нарахувань та оплат (помісячно) за його адресою АДРЕСА_1 з наданням споживачу відповідних детальних роз`яснень по нарахуванням за спожитий природний газ та підписати акт звірки.

Представник відповідача в режимі відеоконференції вимоги позову заперечила повністю. Висловила доводи аналогічні у відзиві на позовну заяву. Додатково ствердила, що саме на оператора ГРМ, а саме на ТОВ «Газорозподільні мережі України» покладається обов`язок щодо звірки обсягу спожитого газу. І лише за результатами такої звірки оператор ГРМ вносить відповідні показники в електронну систему Ірlatforma. За результатами внесених даних про обсяг споживання газу, відповідач ТОВ «ГК» «Нафтогаз України» як постачальник здійснює відповідні нарахування згідно обсягу споживання газу.

Представник відповідача ОСОБА_3 ствердила, що жодним нормативно правовим актом, не передбачено обов`язку одночасного проведення звірки обсягу споживання, нарахування та оплат постачальником (ТОВ «ГК» «Нафтогаз України») та оператором ГРМ Івано-Франківською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України». Оскільки кожний діє в межах наданих йому повноважень. Постачальник ТОВ «ГК» «Нафтогаз України» здійснює нарахування оплати за споживання природного газу лише після того, як оператор ГРМ вніс відповідні дані в електронну систему. Іншого не передбачено.

В задоволенні позову просила відмовити.

Треті особи не забезпечили явку своїх представників в судові засідання. Однак від Національна комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 25.12.2023 року прийнято до розгляду та відкрито провадження, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 06.03.2024 року без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, з врахуванням категоричної позиції сторони позивача, відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про заміну третьої особи на належну сторону у справі.

Заслухавши учасників судового провадження, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Косівським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 19.02.1998 року, позивач ОСОБА_1 народився, проживає та зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.10), та є інвалідом 2 групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення виданого 23.09.2009 року (а.с.11).

Згідно копії Акта звірки взаємних розрахунків від 27.07.2023 року по особовому рахунку НОМЕР_3 між ТОВ «Івано-Франківськгаз збут» та ОСОБА_1 з таблицями, - позивач ОСОБА_1 є споживачем природного газу за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12-15).

Згідно копії повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 15.10.2023 року, - рішенням від 09.10.2023 року ОСОБА_1 відмовлено у призначенні житлової субсидії (а.с.16).

Відповідно до відповіді Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП) від 24.01.2023 року, остання повідомила ОСОБА_1 , що за його зверненням на Урядову «гарячу лінію» від 13.01.2023 року направила запит до АТ «Івано-Франківськгаз» для проведення перевірки фактів та надання відповідних пояснень, з подальшим наданням йому відповіді у передбачені законом строки (а.с.17).

Згідно наявних у матеріалах справи копій повідомлень НКРЕКП, протягом 2023 року уповноваженою особою НКРЕКП було надіслано ОСОБА_1 відповіді на неодноразово подані ним звернення на Урядову «гарячу лінію» (а.с.18-24).

Відповідно до копій відповідей ТОВ ГК «Нафтогаз України» та копій актів звіряння розрахунків за природний газ по особовому рахунку споживача ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , ТОВ ГК «Нафтогаз України» було проведено звірку розрахунків споживача ОСОБА_1 за вказаною адресою за період з 01.05.2022 року по 31.10.2023 року (а.с.25-30).

Копіями квитанцій підтверджується обсяги періоди та суми здійснених позивачем ОСОБА_1 оплат за спожитий природний газ за адресою АДРЕСА_1 (а.с.31-48).

Згідно копії Фінансового стану споживача ОСОБА_1 з додатками, ТОВ ГК «Нафтогаз України» разом із відзивом на позов надано інформацію щомісячного (щоденного) відбору природного газу ОСОБА_1 за період з 01.05.2022 року по 31.12.2023 року (а.с.88-108).

Зміст спірних правовідносин.

Спірні правовідносини виникли між сторонами у зв`язку з нарахуванням відповідачем заборгованості за споживання природного газу, та невиконання рекомендацій НКРЕКП щодо звірки обсягу споживання, нарахування та оплати за спожитий природний газ в позасудовому порядку.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Правовідносини, які склались між сторонами регламентовані зокрема, нормами Закону України «Про ринок природного газу» від 19.04.2015 року №329-VIII, введеного в дію з 01.10.2015 року, Кодексом газорозподільних систем(далі - Кодекс ГРМ), затвердженим Постановою НКРЕКП 30.09.2015 року №2494, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1379/27892, умовами Типового договору розподілу природного газу, затвердженого Постановою НКРЕКП 30.09.2015 року №2498, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1384/27829, умовами Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Постановою НКРЕКП 30.09.2015 року за №2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1386/27831, та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) від 22.07.2020 № 917-р ТОВ «ГК «Нафтогаз України» обрано постачальником «останньої надії» строком на три роки.

Згідно з пунктом 26 частини першої статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» - визначений КМУ постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Пунктом 1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила, Правила постачання) передбачено, що постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2501 (далі - Типовий договір), який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Відповідно до п. 1 наказу Міністерства енергетики України від 08.06.2022 № 198, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.06.2022 за № 637/37973 Про постачання природного газу побутовим споживачам (далі - Наказ від 08.06.2022 № 198) на виконання рішення Кризового комітету, затвердженого наказом Міністерства енергетики України від 26.02.2022 № 87 «Про введення Кризової ситуації рівня надзвичайної ситуації» та протоколу засідання Кризового комітету від 03.06.2022 № 1; відповідно до Національного плану дій, затвердженого наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 02 листопада 2015 року № 687, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23 листопада 2015 року за № 1458/27903; згідно з частиною третьою статті 6 Закону України «Про ринок природного газу»; з урахуванням листа НКРЕКП від 03 червня 2022 року № 4521/16/7-22, було наказано ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювати постачання природного газу побутовим споживачам на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за №1386/27831 (далі - Типовий договір), та базової річної пропозиції:

- з 01 травня 2022 року - побутовим споживачам, яких на день набрання чинності цим наказом внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи;

- з дня початку постачання природного газу постачальником «останньої надії» - побутовим споживачам, яких після набрання чинності цим наказом буде внесено до Реєстру споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи (Оператора ГТС).

Згідно з п. 1.1. Типового договору цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.

Відповідно до п. 1.2. Типового договору умови цього Типового договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Згідно з п. 1.3. Типового договору цей Типовий договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Типового договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 2.2. Типового договору обов`язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з оператором газорозподільної мережі (далі - Оператором ГРМ) договору розподілу природного газу, на підставі якого Споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС) з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG).

Абзацом 2 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що для кодування використовується ЕІС-код.

Згідно з абзацом 4 вказаного пункту глави 2 розділу IV Кодексу ГТС кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС-код.

Зазначене обумовлює відсутність в інформаційній платформі найменувань споживачів, у зв`язку з чим їх ідентифікація здійснюється виключно за присвоєними ЕІС-кодами.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання, які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу.

Положеннями абзацу 11 пункту 2 глави 5 вказаного розділу Кодексу ГТС визначено, що дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.

Водночас максимальний строк, на який споживача або оператора газорозподільної системи реєструють у Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії», визначається Правилами постачання природного газу.

Відповідно до пункту 1 Розділу IV Кодексу ГТС інформаційна платформа містить такі дані, зокрема: 7) інформацію про фактичне добове споживання; 8) інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М).

Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Типового договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається за даними Оператора ГРМ, що є оператором газорозподільної мережі за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ, згідно вимог Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою

НКРЕКП №?2494 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГРМ), а не Постачальником.

Відповідно до пункту 2 глави 7 розділу XII Кодексу ГТС у точках виходу до газорозподільної системи з метою проведення остаточної алокації щодобових відборів/споживання, що не вимірюються щодобово, Оператор ГРМ до 08 числа газового місяця (М+1) надає Оператору ГТС інформацію про фактичний місячний відбір/споживання природного газу окремо по кожному споживачу, відбір/ споживання якого не вимірюється щодобово. У випадку якщо комерційний вузол обліку обладнаний обчислювачем (коректором) з можливістю встановити за результатами місяця фактичне щодобове споживання природного газу, така інформація додатково надається в розрізі газових днів газового місяця (М).

Крім того, відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору.

Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ:

- побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу;

- у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу ГРМ. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч. 1 ст. 5 ЦПК України).

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг природного газу, які надаються з 01.05.2022 року відповідачем як постачальником ТОВ «ГК «Нафтогаз України», за адресою вул. О. Кобилянської, будинок 45 в м. Косів, Івано-Франківської області.

Згідно наданого відповідачем розрахунку оплати за природний газ, за адресою позивача/споживача ОСОБА_1 наявна заборгованість, з якою споживач не погоджується. Позивач ОСОБА_1 наполягав і в позасудовому порядку, і безпосередньо під час судового розгляду на проведенні звірки щодо фактичного обсягу споживання, нарахування та оплат за спожитий природний газ між ним, відповідачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та Івано-Франківською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України».

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною першою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Участь у справі кількох позивачів і (або) відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох позивачів або відповідачів; 2) права та обов`язки кількох позивачів чи відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права і обов`язки (стаття 50 ЦПК України).

Частиною першою статті 51 ЦПК України передбачено право суду першої інстанції за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання, залучити до участі у ній співвідповідача.

Відповідно до частини першої статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

Зі змісту наведених норм вбачається, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має перебувати з однією із сторін у матеріальних правовідносинах, які в результаті прийняття судом рішення у справі зазнають певних змін.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17 вказала, що підставою для вступу (залучення) в судовий процес такої третьої особи є її заінтересованість у результатах вирішення спору - ймовірність виникнення в майбутньому в неї права на позов або пред`явлення до неї позовних вимог зі сторони позивача чи відповідача. Водночас предмет спору повинен перебувати за межами цих правовідносин, інакше така особа може мати самостійні вимоги на предмет спору. Для таких третіх осіб неможливий спір про право з протилежною стороною у зазначеному процесі. Якщо такий спір допускається, то ця особа повинна мати становище співвідповідача у справі, а не третьої особи.

З огляду на викладене, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не можна покладати на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь-які матеріально-правові обов`язки, а також встановлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб.

Відповідач - це особа, яка має безпосередній зв`язок зі спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси і тому притягується до участі в цивільній справі для відповіді за пред`явленими вимогами.

Згідно з частиною першою статті 191 ЦПК України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову; 2) позивачу, іншим відповідачам, а також третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів.

Враховуючи обсяг процесуальних прав та обов`язків, визначених статтями 4, 43 та 49 ЦПК України, сторонами вважаються особи, які є учасниками спірного матеріального правовідношення. Ознаками сторін, які відрізняють їх від інших осіб, які беруть участь у справі (зокрема третіх осіб) є те, що сторони - це особи, між якими виник спір про право, який є предметом розгляду та вирішення судом, та на сторони поширюються усі наслідки судового рішення.

Згідно з частиною шостою статті 53 ЦПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог, мають процесуальні права і обов`язки, встановлені статтею 43 цього Кодексу. Таким чином, на них не поширюються права, передбачені статтею 49 ЦПК України.

Так, розгляд даної справи за позовом ОСОБА_1 було ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. В засіданні суду 06.03.2024 року о 09:43:36 судом ставилось на обговорення клопотання третьої особи на стороні відповідача Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про заміну третьої особи на належну сторону у справі.

Однак, сторона позивача вважала, що таке клопотання не підлягає до задоволення, та просила проводити розгляд справи за участю тих сторін, які були зазначені позивачем.

Враховуючи імперативні положення ч.1, 2 ст. 51 ЦПК України, про те, що суд замінює неналежного відповідача, а також залучає до участі у розгляді справи іншого співвідповідача лише за клопотанням позивача, судом з врахуванням категоричної позиції сторони позивача було відмовлено в задоволенні клопотання третьої особи про заміну сторони у справі на належного відповідача (журнал судового засідання 06.03.2024 року о 9:44:55).

Так, у прохальній частині позовної заяви, а також безпосередньо в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягав зобов`язати третю особу Івано-Франківську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» провести звірку витрат природного газу, нарахувань та оплат (помісячно) за адресою АДРЕСА_1 з наданням відповідних доцільних роз`яснень по нарахуванням за спожитий природний газ.

Враховуючи те, що позивачем заявлено матеріально-правову вимогу до третьої особи (Івано-Франківська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України»), процесуальний статус якої під час розгляду справи не змінювався, і сторона позивача не заявляла клопотання про залучення до участі у справі співвідповідача, суд з врахуванням позиції Великої Палати Верховного Суду у постанові від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17, а також висновку КЦС ВС у справі № 757/55549/17 постанова від 01.03.2023 року, про неможливість покладення на третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, будь - яких матеріально-правових обов`язків, а також установлювати чи захищати їх права, тобто винести рішення або ухвалу суду про права чи обов`язки цих третіх осіб, приходить до переконання про відмову в задоволенні основної позовної вимоги про зобов?язання третьої особи Івано-Франківської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та відповідача ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» одночасно здійснити звірку витрат природного газу разом із позивачем ОСОБА_1 за вказаний позивачем період, оскільки з наведених судом вище мотивів суд не вправі покладати на третю особу, будь які матеріально-правові обов`язки.

Що стосується вимог позивача ОСОБА_1 до відповідача ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» то такі теж не підлягають до задоволення, оскільки вони є похідними і без задоволення основної позовної вимоги щодо звірки витрат природного газу між Івано-Франківською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України» - не підлягають до задоволення.

Виходячи з принципу диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (стаття 13 ЦПК України).

І в позовній заяві, і в судовому засіданні позивач ОСОБА_1 наполягав зобов`язати провести звірку щодо фактичного обсягу споживання, нарахування та оплат за спожитий природник газ одночасно між ним, відповідачем ТОВ «ГК «Нафтогаз України» та Івано-Франківською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України».

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц (провадження № 14-61цс18) зроблено висновок про те, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи, а не на стадії відкриття провадження.

Тобто, пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Отже, враховуючи те, що позивачем ОСОБА_1 із чотирьох вимог, три з яких є похідними від першої основної вимоги про одночасне зобов`язання вчинити дії, яку заявлено до одного із учасників, який не є стороною (відповідачем) у справі, а має статус третьої особи, суд доходить переконання про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору, і в задоволенні позову судом відмовлено, судовий збір слід віднести за рахунок держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 13, 49, 51, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 274, 276, 352 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ ГК «Нафтогаз України», треті особи, що не заявляють самостійні вимоги на предмет спору на стороні відповідача: Івано-Франківська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг про захист прав споживачів - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 19 серпня 2024 року.

Суддя Ю. С. Кіцула