ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2024 року м.Суми

Справа №581/1064/23

Номер провадження 22-ц/816/940/24

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Собини О. І. (суддя-доповідач),

суддів - Філонової Ю. О. , Рунова В. Ю.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО»

на рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 08 січня 2024 року у складі судді Бутенка Д.В., ухваленого в селищі Липова Долина Сумської області, повний текст якого складено 08 січня 2024 року,

в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» про стягнення заборгованості по орендній платі за земельну ділянку, пені, інфляційних втрат, 3% річних,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом.

Свої вимоги мотивувала тим, що вона є власницею земельної ділянки загальною площею 2,0000 га з кадастровим номером :02:011:0274. Вказану земельну ділянку вона передала в оренду відповідачу на підставі договору оренди від 26 травня 2015 року строком на 7 років з виплатою орендної плати у розмірі 4334,54 грн. За весь час дії договору по 2020 рік включно відповідачем щорічно виплачувалася орендна плата з періодичним збільшенням суми, яке, на думку позивачки, відбувалося за рахунок індексації орендної плати, як передбачено п. 10 договору.

Зазначає, що відповідач не виплатив їй орендну плату за користування земельною ділянкою за 2021 та 2022 роки (з урахуванням індексації).

Крім того, вважає, що відповідач має виплатити пеню за прострочення платежів по орендній платі згідно п. 14 вказаного договору, а також інфляційні втрати та 3 % річних згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України.

Посилаючись на вказані обставини, просить стягнути з ТОВ «СК-АГРО» на її користь 31030 грн, з яких: 7633 грн - заборгованість по орендній платі на підставі договору оренди земельної ділянки від 26 травня 2015 року за користування земельною ділянкою за 2021 рік, 9664 грн - заборгованість по орендній платі за 2022 рік, 6110 грн - пеня за невиплату орендної плати за 2021 рік, 4138 грн - пеня за невиплату орендної плати за 2022 рік, 2401 грн - інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 370 грн - інфляційні втрати за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік, 443 грн - 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 271 грн - 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік. Стягнути з відповідача понесені судові витрати у вигляді судового збору та витрати на правничу допомогу.

Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 08 січня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021 та 2022 роки у розмірі 31 030 грн 00 коп., з яких: 7633 грн 00 коп. орендної плати за 2021 рік (із урахуванням індексів інфляції), 9664 грн 00 коп. орендної плати за 2022 рік (із урахуванням індексів інфляції), 6110 грн 00 коп. пені за прострочення виплати орендної плати за 2021 рік, 4138 грн 00 коп. пені за прострочення виплати орендної плати за 2022 рік, 2401 грн 00 коп. інфляційних втрат за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 370 грн 00 коп. інфляційних втрат за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік, 443 грн 00 коп. 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 271 грн 00 коп. 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік.

Стягнуто з ТОВ «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 1073 грн 60 коп. повернення судового збору та 3000 грн 00 коп. витрат за надану професійну правничу допомогу.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ТОВ «СК-АГРО» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне встановлення обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити; судові витрати покласти на позивача у справі.

В доводах апеляційної скарги зазначає, що протягом 2016-2020 років мала місце переплата відповідачем орендної плати за договором оренди. Факт здійснення виплат на користь позивача у більшому розмірі визнається і не оскаржується позивачкою, а доводи останньої, що це збільшення відбулося шляхом усної домовленості - не відповідає дійсності та не підтверджується належними та допустимими доказами.

Стосовно індексації орендної плати вказує на те, що індексації підлягає орендна плата за кожен рік окремо з врахуванням індексу інфляції за відповідний період, оскільки за своєю природою індексація призначена для компенсації втрат грошових доходів населення від подорожчання споживчих товарів і послуг в поточному періоді. Тому індексація орендної плати в поточному році не може бути підставою для автоматичного збільшення розміру орендної плати на наступний період.

Також наголошує на тому, що розмір орендної плати визначений у договорі оренди та згідно п. 36 здійснюється в письмовій формі за взаємною згодою сторін, тобто не може бути додатково переглянутий в односторонньому порядку та за період дії додаткової угоди не змінювався.

Крім того, вважає стягнуті з відповідача витрати на правничу допомогу завищеними та необґрунтованими.

Від позивачки надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги в повному обсязі, а рішення суду - залишити без змін. Зазначає, що відповідачем не надано суду першої інстанції своїх заперечень та доказів щодо сплати ним орендної плати наперед за майбутні періоди. Зобов`язання щодо виплати орендної плати за 2021, 2022 роки було припинено в односторонньому порядку відповідачем, що суперечить приписам ст. 598 ЦК України. Що стосується заперечень відповідача по нарахуванню та стягненню пені і витрат на правничу допомогу, вважає, що суд правильно провів розрахунки. Відшкодування витрат на правничу допомогу були зменшені судом та надані відповідні обґрунтування.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

За приписами частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом першої інстанції встановлено та вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_1 є власницею земельної ділянки площею 2,0000 га, яка розташована на території Саївської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, та призначена для ведення особистого селянського господарства (а.с.8-9).

26 травня 2015 року між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» укладено договір оренди землі № 00512, на підставі якого ОСОБА_1 передала зазначеному товариству в користування строком на 7 років земельну ділянку загальною площею 2,0000 га у тому числі: рілля 2,0000 га. Згідно з п.9-14,36 орендна плата становить 7 відсотків від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, за один рік користування земельною ділянкою, що становить 4334 грн 54 коп.; обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації; орендна плата вноситься до 30 грудня кожного року; передача продукції та надання послуг у рахунок орендної плати оформляється відповідними актами та/або іншими документами; розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі зміни умов господарювання, зміни розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршенням стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами, в інших випадках передбачених законом; у разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення; зміна умов договору здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін (а.с.11-12).

Рішенням державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційно- інвентаризаційна служба» Грунської сільської ради Сумської області від 18 січня 2018 року за ТОВ «СК-АГРО» зареєстровано право оренди земельної ділянки площею 2 га (кадастровий номер: :02:011:0274), індексний номер 39287602, підставою вчинення реєстраційної дії було укладення між ОСОБА_1 та ТОВ «СК-АГРО» договору оренди землі №00512 від 26 травня 2015 (а.с.10,41-42).

Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 05 вересня 2023 року ОСОБА_1 у 2021-2022 роках орендна плата ТОВ «СК-АГРО» не нараховувалася та не сплачувалася (а.с. 13-15).

Згідно із виписки по надходженням по картці/рахунку НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) за договором SAMDNFС1 від 02 грудня 2020 року за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2022 року ОСОБА_1 не проводився переказ коштів від ТОВ «СК-АГРО» (а.с. 16).

Відповідно до довідки про нарахування та сплату орендної плати ОСОБА_1 по договору оренди землі від 26 травня 2015 року, виданої ТОВ «СК-АГРО» вбачається, що сума що мала бути нарахована/сплачена за договором оренди становить 21672 грн 70 коп., сума виплаченої орендної плати становить 28 712 грн 02 коп., сума переплати становить 13 994 грн 42 коп. (а.с. 39).

Ухвалюючи оскаржуване рішення та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач в порушення умов договору оренди землі повно та своєчасно до 30 грудня 2021 року та до 30 грудня 2022 року, та протягом розгляду даної справи добросовісно не виплатив узгоджений договірний розмір орендної плати за 2021 рік та за 2022 рік (з урахуванням індексів інфляції за рік, в якому використовувалася земельна ділянка), що підлягає стягненню на користь позивачки в якості ефективного договірного способу захисту порушеного права на своєчасне та повне отримання орендної плати за користування належною їй земельною ділянкою. Крім того, через несвоєчасну та повну невиплату орендної плати відповідачем за 2021-2022 роки на користь позивачки з відповідача підлягає стягненню договірний розмір пені в якості належного договірного способу захисту порушеного права позивачки на своєчасне та повне отримання орендної плати за річне користування її земельною ділянкою протягом вищенаведеного періоду. Також у зв`язку з простроченням відповідачем виконання грошового зобов`язання по виплаті орендної плати за 2021-2022 роки на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України підлягають стягненню інфляційні втрати та 3 % річних.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для стягнення заборгованості, проте не може погодитися з розміром сум, що підлягають стягненню.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно зі статтею 13 цього Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Частинами 1-3 статті 762 ЦК України визначено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Якщо розмір плати не встановлений договором, він визначається з урахуванням споживчої якості речі та інших обставин, які мають істотне значення.

Плата за найм (оренду) майна може вноситися за вибором сторін у грошовій або натуральній формі. Форма плати за найм (оренду) майна встановлюється договором найму. Договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати за найм (оренду) майна.

За змістом частин 1-3 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» (в ред. на момент виникнення спірних правовідносин), орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами ( стаття 629 ЦК України).

Частинами 1, 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Стосовно доводів апеляційної скарги, що зобов`язання відповідача перед позивачем було виконано в повному обсязі та заборгованість зі сплати орендної плати відсутня, слід зазначити наступне.

Відповідач не заперечує, що у 2021-2022 звітному роках орендна плата не перераховувалася. Норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, та положення договору оренди не містять заборони на сплату орендної плати авансом за наступні роки користування земельною ділянкою. Проте, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що сплачена в більшому розмірі орендна плата є авансовим платежем, тому колегія судів відхиляє доводи відповідача стосовно відсутності заборгованості з виплати орендної плати за 2021-2022 роки.

Водночас заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги щодо неправильного обрахування розміру орендної плати за 2021-2022 роки з індексом інфляції.

В даній справі встановлено, що відповідач, зокрема не сплатив орендну плату за користування земельною ділянкою за 2021-2022 роки за договором оренди землі від 26 травня 2015 року, умовами якого було погоджено розмір орендної плати 4334,54 грн. В подальшому зміни в письмовій формі до договору оренди не вносилися.

У п. 10 договору оренди сторони погодили, що обчислення розміру орендної плати за земельну ділянку здійснюється з урахуванням індексації. Тому з урахуванням принципу належного виконання зобов`язання орендар був зобов`язаний сплатити орендодавцеві орендну плату за 2021 рік з індексом інфляції, як про це домовилися сторони в договорі; аналіз умов договору свідчить про те, що сторони не передбачили в договорі правил обчислення орендної плати з індексом інфляції. Тому з урахуванням принципів цивільного права, зокрема добросовісності, справедливості та розумності і тлумачення умов договору оренди (пункти 10, 11) на користь його дійсності, чинності та виконуваності, колегія суддів вважає, що коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди земельної ділянки за 2021 рік як добуток індексів інфляції з 01 січня 2021 по 30 грудня 2021 року та складає 1,10015334. А тому розмір орендної плати по вказаному договору оренди за 2021 рік складає 4768,66 грн (4334,54 грн х 1,10015334).

За 2022 рік коефіцієнт інфляції має обчислюватися для орендної плати по договору оренди земельної ділянки як добуток індексів інфляції з 01 січня 2022 по 30 грудня 2022 року та складає 1,26603244. А тому розмір орендної плати по вказаному договору оренди за 2022 рік складає 5487,67 грн (4334,54 грн х 1,26603244).

Суд першої інстанції неправильно ототожнив інфляційні втрати за період з травня 2015 року по грудень 2021 та грудень 2022 року відповідно по договору від 26 травня 2015 року із розміром орендної плати з індексом інфляції (п. 10 договору). Тому рішення суду в цій частині підлягає зміні.

Вказане узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 26 травня 2021 року у справі № 540/544/18 (провадження № 61-13979св19).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду, що через несвоєчасну та повну невиплату орендної плати відповідачем за 2021-2022 роки на користь позивача підлягає стягненню пеня відповідно до п. 14 договорів оренди.

Проте, у зв`язку з неправильним обрахуванням судом розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції за 2021-2022 роки також підлягає зміні рішення суду в частині розміру пені.

Пеня за порушення виплати орендної плати за 2021 рік обраховується наступним чином:

Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де С - сума заборгованості за період, 2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення, Д - кількість днів прострочення.

Сума заборгованості = 4768,66 грн, період прострочення: 31 грудня 2021 року по 07 грудня 2023 року. Всього пені: 3817,28 грн.

Пеня за порушення виплати орендної плати за 2022 рік:

Сума заборгованості = 5487,67 грн, період прострочення: 31 грудня 2022 року по 07 грудня 2023 року. Всього пені: 2349,93 грн.

Також суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що у зв`язку з простроченням відповідачем виконання зобов`язання по виплаті орендної плати за 2021-2022 роки на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України слід стягнути інфляційні втрати та 3% річних, проте у зв`язку з неправильним обрахуванням судом розміру орендної плати з урахуванням індексів інфляції за 2021-2022 роки також підлягає зміні рішення суду в частині розміру інфляційних втрат та 3 % річних.

Інфляційні втрати за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2021 рік обраховується наступним чином:

Розмір заборгованості 4768,66 грн, період прострочення: 01 січня 2022 року по 31 жовтня 2023 року.

Інфляційні втрати: 4 768,66 x 1,31457415 - 4 768,66 = 1 500,10 грн.

Інфляційні втрати за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2022 рік обраховується наступним чином:

Розмір заборгованості 5487,67 грн, період прострочення: 01 січня 2023 року по 31 жовтня 2023 року.

Інфляційні втрати: 5 487,67 x 1,03834160 - 5 487,67 = 210,41 грн.

Розрахунок 3% річних за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2021 рік за період з 31 грудня 2021 року по 07 грудня 2023 року здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365: 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

4 768,66 x 3 % x 707 : 365 : 100

Всього 3% річних: 277,10 грн.

Розрахунок 3% річних за порушення зобов`язання з виплати орендної плати за 2022 рік за період з 31 грудня 2022 року по 07 грудня 2023 року здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д: 365: 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення.

5 487,67 x 3 % x 342 : 365 : 100

Всього 3% річних: 154,26 грн.

З врахуванням наведеного, рішення суду підлягає зміні в частині розміру заборгованості по орендній платі за 2021-2022 роки, пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Крім того, у зв`язку зі зміною рішення суду на підставі ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України підлягає зміні розподіл судових витрат.

Пропорційно до задоволеної частини позовних вимог підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 642,34 грн. Оскільки апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, слід стягнути з позивачки на користь відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 646,53 грн.

Стосовно доводів апеляційної скарги щодо того, що витрати на професійну правничу допомогу позивача є завищеними та необґрунтованими, колегія суддів зауважує, що суд першої інстанції врахував заперечення відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу. З огляду на складність справи та обсяг необхідних послуг, наданих адвокатами, час, витрачений адвокатом на надання відповідних послуг, значення справи для сторін, колегія суддів вважає, що визначений місцевим судом розмір понесених позивачкою витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 3000 грн є документально підтвердженим та доведеним, відповідає критеріям дійсності, обґрунтованості, розумності і співмірності. Водночас, оскільки судом апеляційної інстанції рішення змінено, то відповідно підлягає зміні розмір витрат на професійну правничу допомогу та слід стягнути з відповідача на користь позивачки 1795 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» задовольнити частково.

Рішення Липоводолинського районного суду Сумської області від 08 січня 2024 року змінити в частині розміру заборгованості по орендній платі за 2021-2022 роки, пені, інфляційних втрат, 3% річних та в частині розподілу судових витрат.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за користування земельною ділянкою за 2021 та 2022 роки у розмірі 18 565 гривень 41 копійку, з яких: 4768 гривень 66 копійок орендної плати за 2021 рік (із урахуванням індексів інфляції), 5487 гривень 67 копійок орендної плати за 2022 рік (із урахуванням індексів інфляції), 3817 гривень 28 копійок пені за прострочення виплати орендної плати за 2021 рік, 2349 гривень 93 копійки пені за прострочення виплати орендної плати за 2022 рік, 1500 гривень 10 копійок інфляційних втрат за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 210 гривень 41 копійку інфляційних втрат за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік, 277 гривень 10 копійок 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2021 рік, 154 гривні 26 копійок 3% річних за прострочення внесення орендної плати за 2022 рік.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» на користь ОСОБА_1 642 гривні 34 копійки повернення судового збору та 1795 гривень 00 копійок витрат за надану професійну правничу допомогу в суді першої інстанції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «СК-АГРО» судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 646 гривень 53 копійки.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О. І. Собина

Судді: Ю. О. Філонова

В. Ю. Рунов