Провадження №2/447/35/24
Справа №447/1265/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ У К Р А Ї Н И

23.07.2024 Миколаївський районний суд Львівської області у складі:

головуючої судді Друзюк М.М.,

секретар судового засідання Іськів О.І.

розглянувши цивільну справу у відкритому судовому засіданні у режимі відео конференції в порядку спрощеного загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

позивачки ОСОБА_1

представник позивача ОСОБА_3

представник відповідача ОСОБА_4

встановив:

Стислий виклад обставин справи.

Позивачка подала до Миколаївського районного суду Львівської області позов до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 15.08.2017 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено актовий запис №2478.

Під час шлюбу у сторін народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначила, що останні п`ять років їхнього спільного життя стосунки між сторонами погіршувались, відповідач нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, іноді припускався до аморальних вчинків, будучи в нетверезому стані допускав моральні образи свідком яких ставав їхній малолітній син. Спільного господарства сторони не ведуть, проживання остаточно припинено, між сторонами втрачено почуття любові та поваги, примирення не можливе. А тому просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 14.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження призначено підготовче судове засідання на 13.07.2023 відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Ухвалою суду від 26.09.2023 провадження у справі № 447/1265/23 зупинено до надходження відповіді від компетентного органу Туреччини на судове доручення про надання правової допомоги.

Ухвалою суду від 21.05.2024 провадження у справі поновлено.

21 травня 2024 року через систему «Електронний суд» представник відповідача ОСОБА_4 подала відзив на позовну заяву, в якому заперечила щодо розірвання шлюбу.

Ухвалою суду від 08.07.2024 роз`єднано позовні вимоги та призначено підготовче засідання у справі №447/1265/23 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу на 08.07.2024 об 10 год. 35 хв.

Ухвалою суду від 08.07.2024 у клопотанні представника відповідача про надання строку на примирення відмовлено.

Ухвалою суду від 08.07.2024 постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 23.07.2024.

У судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили такі задовольнити.

Представник відповідача адвокат Коваль Я.Ю. позовні вимоги визнала та просила такі задоволити.

Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, доходить наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 15.08.2017, укладено шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , після укладення шлюбу прізвище дружини змінено на « ОСОБА_8 » .

Відповідно до копії свідоцтва про народження дитини серії НОМЕР_2 від 19.12.2017, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якого є ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Норми права, які застосував суд.

До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Сімейного кодексу України (далі СК України).

Так, згідно з положеннями частини 1 статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Приписом частин 3 та 4 статті 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до частини 3 статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Також, суд застосував норми статей 104, 110 та 113 СК України, які визначають підстави припинення шлюбу, право на пред`явлення позову про розірвання шлюбу та право на вибір прізвища після розірвання шлюбу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 56 Закону України «Про міжнародне приватне право», форма та порядок укладення шлюбу в Україні між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства визначається правом України.

Статтею 63 Закону України «Про міжнародне приватне право», передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Згідно з п.1 ст. 16 Закону України «Про міжнародне приватне право», особистим законом фізичної особи вважається право держави, громадянином якої вона є.

Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», визначається правовий статус та закріплюються основні права, свободи та обов`язки іноземців.

Відповідно до ч.1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином. Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу проводиться за законодавством України.

Згідно рекомендації Пленуму Верховного Суду України, викладених у постанові «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», від 21 грудня 2007 року № 11, Верховний Суд України зазначає, що в разі розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, один з яких проживає на Україні, питання підсудності визначається за загальними правилами, встановленими статтею 110 Цивільного процесуального кодексу України. На час розгляду даної справи судом - це норми ст.ст. 27,28 ЦПК України.

Таким чином, розірвання шлюбу між громадянином України та іноземцем, а також шлюбу іноземців між собою в Україні здійснюється за законом України.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак не підтримують шлюбних стосунків. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, що вбачається з висловленої нею у заяві позиції. Представник відповідача позовні вимоги визнав.

Суд зауважує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу, у тому числі до перебування у ньому, є неприпустимим.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд доходить переконання, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження їхнього шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивачки, атому позов підлягає задоволенню повністю.

Керуючись статтями 10, 19, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зареєстровано 15.08.2017 Львівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області, про що складено актовий запис №2478.

Відповідно до частини 6 статті 259 та частини 1 статті 268 Цивільного процесуального кодексу України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин Республіки Туреччина, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено 29.07.2024.

Суддя Друзюк М. М.