справа № 619/6702/24
провадження № 2/619/1690/24
РІШЕННЯ

іменем України

02 грудня 2024 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого суддіБолибока Є.А.
за участю секретаря судового засіданняЛоманової І.А.

Справа № 619/6702/24

Ім`я (найменування) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідач: Дергачівська міська рада.

розглянув у порядку загального позовного провадження позов про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Стислий виклад позиції сторін.

02 вересня 2024 року ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Плугатирьової Н.В., звернулася до суду з позовом до Дергачівської міської ради, в якому після уточнення просила визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок: літ. «А-1», загальною площею 52,00 м2, житловою площею 37,60 м2, а також надвірні будівлі та споруди: вбиральню літ. «Б», колонку літ. «N», огорожу N1-N3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . 27 жовтня 2003 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений ОСОБА_3 секретарем виконавчого комітету Русько-Лозівської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 174, згідно якого все своє майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на що він по закону буде мати право заповів їй його племінниці ОСОБА_4 . 12 листопада 2016 року вона уклала шлюб з ОСОБА_5 . На час своєї смерті її дядько був зареєстрований за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 . Батьки померлого, ОСОБА_2 , померли давно. Відповідно, не має спадкоємців після смерті ОСОБА_2 будь-якої лінії споріднення. Після смерті спадкодавця ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 . Таким чином, після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за заповітом залишилася вона, позивач по справі, оскільки є єдиною близькою до нього людиною. 27 травня 2024 року вона у встановлений законом термін для прийняття спадщини звернулася до приватного нотаріуса Коробець О.М. з відповідною заявою про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 . Згідно з витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 77101153 від 27.05.2024р. приватним нотаріусом Коробець О.М. заведена спадкова справа №79/2024 до майна померлого спадкодавця ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_4 . До спадкової маси входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до інформаційної довідки від 29.01.2020р. №7753, КП Технічної інвентаризації «Інвенрос» Дергачівського району Харківської області, житловий будинок, вказаний в договорі купівлі-продажу, набувався на ім`я ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_2 . Крім того, зазначеною довідкою повідомлено, що до архівної справи долучена довідка Русько-Лозівської сільської ради від 08.01.2020 №02-22/37 де вказано, що згідно погосподарської книги № 21 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить ОСОБА_6 . Однак отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса вона не зможе. Приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., їй усно роз`яснено, що нотаріальна дія з видачі свідоцтва про право на спадщину не меже бути вчинена з підстав неподання документів на підтвердження права власності спадкодавця, ОСОБА_2 , на нерухоме майно, що входить до складу спадщини. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, складеної приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. нотаріальна дія з видачі свідоцтва про право на спадщину не могла бути вчинена з тієї підстави, що право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , не було зареєстровано за померлою ОСОБА_6 , остання не набула права власності на зазначене нерухоме майно. При відмові у вчиненні зазначеної нотаріальної дії через відсутність необхідних для спадкування документів приватний нотаріус Коробець О.М. роз`яснила їй процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 49 років померла її рідний тітка ОСОБА_7 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 29 березня 1985 року ОСОБА_7 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Русько-Лозівської селищної ради Дергачівського району Харківської області № 16, згідно якого заповіла, все своє майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на, що вона по закону буде мати право заповіла своєму сину ОСОБА_2 . Після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Зазначений житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами був придбаний, ОСОБА_7 , на підставі договору купівлі-продажу від 30 січня 1969 року, посвідченого ОСОБА_8 , державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори, за реєстровим №163, загальною площею 52,0 м2, житловою площею 37,60 м2, з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані на земельній ділянці розміром 0,15 га. Спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_7 - залишився її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з померлою матір`ю, інших спадкоємців немає. Після смерті спадкодавця ОСОБА_7 , залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 . Зазначена особа є спадкоємцем за заповітом, після смерті ОСОБА_7 , так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном в силу ст. ст. 529, 549 ЦК УРСР. Таким чином, спадкоємець за заповітом після смерті його матері ОСОБА_7 є її син ОСОБА_2 , прийняв спадщину після неї, своєї матері, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. При цьому своїх прав на спадщину її дядько не оформив. Спадкова справа після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 , не заводилась, але її син, ОСОБА_2 , спадщину прийняв фактично, так як був зареєстрований разом з матір`ю на день її смерті. Вказує, що задоволення позову надасть їй право на отримання спадщини за законом після смерті її рідного дядьки та державної реєстрації її права власності на отримане в спадок нерухоме майно відповідно до вимог чинного законодавства.

Представник відповідача Дергачівської міської ради Суржкова В.В. подала до суду заяву, в якій при прийнятті рішення покладалась на розсуд суд.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

03 вересня 2024 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху.

11 вересня 2024 року представник позивача подала до суду уточнену позовну заяву.

17 вересня 2024 року ухвалою суду призначено підготовче засідання на 10 год 00 хв 15.10.2024.

15 жовтня 2024 року представник позивача адвокат Плугатирьова Н.В. подала до суду клопотання про витребування доказів.

15 жовтня 2024 року ухвалою суду витребувано докази. Відкладено підготовче засідання на 10 год 00 хв 13.11.2024.

30 жовтня 2024 року на виконання ухвали від 15.101.2024 приватний нотаріус надала до суду фотокопію спадкової справи № 79/2024 після смерті ОСОБА_2

13 листопада 2024 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 год 30 хв 02.12.2024.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, представник позивача ОСОБА_9 надала до суду заяву, у якій просить розглядати справу без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити.

У судове засідання представник Дергачівської міської ради Суржкова В.В. не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника відповідача, при прийнятті рішення покладалась на розсуд суд.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є: батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_7 .

З огляду на свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у віці 48 років, про що Дергачівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції було зроблено відповідний актовий запис №118 від 16 лютого 2024 року.

27 жовтня 2003 року ОСОБА_2 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Русько-Лозівської селищної ради Дергачівського району Харківської області Хурсовою Світланою Іванівною реєстр № 174, згідно якого заповідав все своє майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на, що він по закону буде мати право заповів своїй племінниці ОСОБА_11 .

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , Виконавчим комітетом Русько-Лозівської сільської ради Дергачівського району Харківської області 12.11.2016 зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_11 , актовий запис № 10, прізвище дружини після реєстрації шлюбу: ОСОБА_12 .

29 березня 1985 року ОСОБА_7 склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Русько-Лозівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, реєстр № 16, згідно якого заповіла все своє майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону буде мати право заповіла своєму сину ОСОБА_2 .

З огляду на свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 ОСОБА_7 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , у віці 49 років, про що Русько-Лозівською селищною радою Дергачівського району Харківської області було зроблено відповідний актовий запис №51 від 17.07.1990 року.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 30 січня 1969 року, посвідченого державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори Підопригора М.І., за реєстровим № 163, був придбаний ОСОБА_7 житловий будинок по АДРЕСА_1 , загальною площею 52,0 м2, житловою площею 37,60 м2, з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані на земельній ділянці розміром 0,15 га.

Згідно з довідкою, виданою Старостою Русько-Лозівського старостинського округу Дергачівської міської ради Євчуном О. за № 302 від 17.11.23, за відомостями по господарської книги № 21 Русько-Лозівського старостинського округу житловий будинок з господарськими споруди, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 . Земельна ділянка 0,15га.

Відповідно до довідки Дергачівської міської ради № 303 від 17.11.2023, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкала та була зареєстрована в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті за вказаною адресою мешкали і постійно зареєстровані: ОСОБА_10 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 ; ОСОБА_2 , 1975 р.н. і зареєстрований по теперішній час станом на 17.11.2023.

Інформаційною довідкою від 29.01.2020 №7753, КП Технічної інвентаризації «Інвенрос» Дергачівського району Харківської області, повідомлено, що до архівної справи долучена довідка Русько-Лозівської сільської ради від 08.01.2020 №02-22/37 де вказано, що згідно погосподарської книги № 21 житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належить ОСОБА_6 .

Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Коробець О.М. від 27.05.2024 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 з тих підстав, що право власності на цей будинок з надвірними будівлями не було зареєстровано за померлою ОСОБА_6 .

Мотиви суду.

Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно частини 1, 3 статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до ст. 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорене право чи цивільний інтерес.

Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково.

При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

У розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України передбачено, що способом захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі, може бути визнання права.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Відповідно до ч. 3 ст. 1269 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Судом установлено, що ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_7 є рідною матір`ю ОСОБА_2 .

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року, застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Отже, в даному випадку спірні правовідносини виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України 01 січня 2004 року, а тому, до них підлягають застосуванню норми ЦК УРСР.

Після смерті ОСОБА_7 відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями по АДРЕСА_1 який був придбаний нею на підставі договору купівлі-продажу від 30 січня 1969 року, посвідченого ОСОБА_8 , державним нотаріусом Дергачівської державної нотаріальної контори, за реєстровим №163, загальною площею 52,0 м2, житловою площею 37,60 м2, з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані на земельній ділянці розміром 0,15 га.

На час своєї смерті, ОСОБА_7 була зареєстрована та проживала за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст. ст. 524, 525 УРСР, які діяли на момент смерті, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Дії, що свідчать про прийняття спадщини встановлено ст. 549 ЦК УРСР. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володінняспадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцемвідкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Інструкція про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджена наказом Міністерства юстиції України № 18/5 від 14.06.1994 р., яка діяла на час відкриття спадщини, передбачала, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що, набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

З огляду на заповіт, складений 29 березня 1985 року та посвідчений секретарем виконавчого комітету Русько-Лозівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, реєстр № 16, ОСОБА_7 все своє майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде їй належати на день смерті і на що вона по закону буде мати право заповіла своєму сину ОСОБА_2 .

Отже, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_7 є її син ОСОБА_2 , оскільки прийняв спадщину після своєї матері, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, оскільки постійно проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з померлою матір`ю.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На час своєї смерті ОСОБА_2 був зареєстрований за місцем проживання в будинку АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_2 залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_2 склав заповіт від 27.10.2003, посвідчений секретарем виконавчого комітету Русько-Лозівської селищної ради Дергачівського району Харківської області Хурсовою Світланою Іванівною реєстр № 174, яким все своє майно, де б воно не перебувало та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що буде йому належати на день смерті і на, що він по закону буде мати право заповів своїй племінниці ОСОБА_11 .

12.11.2016 ОСОБА_11 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , у зв`язку з чим змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Відповідно до ч. 3 ст. 1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є позивач ОСОБА_1 , інші спадкоємці відсутні.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за №7 роз`яснив, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину в судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Згідно матеріалів справи, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , приватним нотаріусом Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. заведено спадкову справу № 79/2024.

ОСОБА_1 звернулася до приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на час смерті був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Пунктом 4.12, 4.15 розділу 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Коробець О.М. від 27.05.2024 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживав за адресою: АДРЕСА_1 з тих підстав, що право власності на цей будинок з надвірними будівлями не було зареєстровано за померлою ОСОБА_6 .

Як роз`яснено в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Отже, враховуючи ті обставини, що позивач надала суду достатньо доказів, які підтверджують позовні вимоги, суд вважає, що позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті ОСОБА_2 , правомірно набуває право власності на вказане домоволодіння, а тому позовні вимоги є обґрунтованими, та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Ураховуючи викладене та керуючись статтями 12, 13, 81, 83, 89, 258, 259, 263-265, 268, 351, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок: літ. «А-1», загальною площею 52,00 м2, житловою площею 37,60 м2, а також надвірні будівлі та споруди: вбиральню літ. «Б», колонку літ. «N», огорожу N1-N3, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін та інших учасників справи:

позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;

відповідач: Дергачівська міська рада, місце знаходження: 62303, Харківська область, Харківський район, м. Дергачі, площа Перемоги, буд. 5, ідентифікаційний код 04059496.

Повне судове рішення складено 09 грудня 2024 року.

Суддя Є. А. Болибок