Провадження №: 2-о/336/11/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Запоріжжя 15 січня 2024 року

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя

у складі: головуючого судді Зарютіна П.В.

при секретарі Бублій Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Веселівська територіальна громада Запорізької області, про встановлення факту спільного проживання , -

В С Т А Н О В И В:

Заявниця через свого представника ОСОБА_3 звернулась до суду з вищевказаною заявою, за якою просить встановити факт постійного проживання на час відкриття спадщини зі своєю матір`ю.

Ухвалою суду від 13.06.2023 року справи прийнято до розгляду та відкрито у справі окреме провадження.

В порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що, заявниця, ОСОБА_1 та її мати ОСОБА_4 , проживали разом з 10 січня 2021 року за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, у АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, видане Веселівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Мелітопольському район Запорізької області Південно-Східного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро),

Відповідно до свідоцтва про народження від 04.09.1971 року серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_4 .

Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу щодо підтвердження дошлюбного прізвища, ОСОБА_5 , після одруження, змінила прізвище на « ОСОБА_6 ».

Як зазначає заявниця, після окупації Мелітопольського району, вона виїхала до м. Запоріжжя, за адресою своєї реєстрації: АДРЕСА_2 .

Окрім заявниці, спадкоємцем є син померлої - ОСОБА_2 , який проживає за адресо:-: АДРЕСА_3 .

З метою прийняття спадщини, заявниця звернулася до приватного нотаріуса Вовк Ірини Іванівни.

30 травня 2023 року приватний нотаріус І.І., Постановою № 580/02-31 відмовила у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом та заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , яка проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідно до копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , №84/2023 відсутні відомості про місце реєстрації та склад сім`ї спадкодавця, зважаючи на те, що місце реєстрації померлої на даний час є тимчасово окупованою територією, не є можливим отримання довідок та інформації, які б підтверджували факт прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно із ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 293 ЦПК України розгляд справ про встановлення юридиного факту віднесено до компетенції суду.

Згідно п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, що мають юридичне значення.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт.

За позицією Верховного Суду України, викладеною в абз.2 п.2 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» за №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту

Так, факт постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджуються поясненнями заінтересованої особи ОСОБА_2 , наявними у матеріалах справи доказами.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином суд вважає доведеним той факт, що ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за законом першої черги, постійно мешкала зі спадкодавцем за адресою: АДРЕСА_1 та в неї виникло право на зазначену спадщину. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 258, 259, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої: АДРЕСА_5 ), заінтересовані особи: ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_3 ), Веселівська територіальна громада Запорізької області (адреса місцезнаходження: вул. Нежалежної України, 57 а, ,м. Запоріжжя, ) про встановлення факту постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_5 ) разом із спадкодавцем ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час відкриття спадщини після смерті останньої.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частину другій статті 358 ЦПК України.

Суддя П.В. Зарютін