Справа № 199/3929/24
(2/199/2231/24)
РІШЕННЯ

іменем України

31.10.2024

м. Дніпро

справа №199/3929/24

провадження №2/199/2231/24

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Подорець О.Б.

секретаря судового засідання Костючик В.В.

учасники справи:

позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом - ОСОБА_1

відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

за участі учасників справи:

позивача за первісним позовом ОСОБА_1

представника позивача за первісним позовом адвоката Завгороднього А.М.

ВСТАНОВИВ:

У травні 2024 року позивач через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який наразі розірвано. Від шлюбу сторони мають дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На теперішній час позивач разом з дітьми фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Діти знаходяться на повному матеріальному забезпеченні позивача, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу, на утриманні інших дітей не має, а тому позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів її заробітку (доходу) щомісяця до їх повноліття, починаючи стягнення з дня подання даної заяви до суду.

Не погодившись із первісним позовом відповідач ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом. В обґрунтування позову зазначила, що після того, як сторони по справі перестали проживати однією сім`єю, перестали вести спільне господарство, діти спочатку залишилися проживати разом з нею, тобто там, де і проживали, де мають все необхідне для навчання, розвитку, життя. Згодом відповідач за зустрічним позовом через своє власне неприязне відношення до позивача за зустрічним позовом поступово став налаштовувати дітей проти неї. Постійний психологічний тиск на дітей зі сторони їх батька різко вплинув на їх поведінку, відношення до матері, на їх психологічний стан та навчання, у кінцевому результаті привів до того, що діти пішли проживати до батька. Але під час слухання справи ситуація змінилася у кращу сторону та наразі діти перебувають під спільною опікою батьків.

На підставі викладеного, позивач за зустрічним позовом просила суд стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця до їх повноліття, починаючи стягнення з дня подання зустрічної позовної заяви до суду.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 24 травня 2024 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 червня 2024 року судове засідання призначене на 20 червня 2024 року 09 годин 20 хвилин, а також всі наступні судові засідання, у разі необхідності, по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, вирішено проводити в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення «EasyCon».

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 30 серпня 2024 року відповідачу за первісним позовом поновлено строк подачі зустрічної позовної заяви, прийнято до спільного розгляду з первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, об`єднано позови в одне провадження. Здійснено перехід на розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2024 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач за первісним позовом ОСОБА_1 позов підтримав та просив його задовольнити.

Представник позивача за первісним позовом адвокат Завгородній А.М. підтримав позовну заяву, просив її задовольнити. Зокрема, зазначив, що в Красногвардійському районному суді м. Дніпропетровська перебуває на розгляді цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи Орган опіки та піклування адміністрації Амур-Нижньодніпровського району Дніпровської міської ради, Орган опіки та піклування Лівобережної адміністрації Дніпровської міської ради, про визначення місця проживання неповнолітньої дитини за місцем проживання матері, де відповідач за первісним позовом сама підтверджує той факт, що наразі діти проживають разом з батьком.

Відповідач за первісним позовом ОСОБА_2 та її представник адвокат Яланська Ю.П. в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1998 та яка набула чинності для України 27.09.1991, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Із змісту статті 51 Конституції України вбачається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку (частина 1 статті 8 Закону України "Про охорону дитинства").

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2008, який рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 30.04.2024 розірвано.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд зауважує, що право вибору способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина.

Згідно із частиною 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Частиною 4 статті 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 12.05.2023 (справа № 686/12480/22) за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Відтак, з урахуванням предмета даного спору (стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом, розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником.

Згідно копії довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Відділом формування та ведення реєстру територіальної громади Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 04.10.2019 за вих. №16652, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії довідки про фактичне місце проживання, виданої Головою ЖБК 127 «Акація» ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним проживають його діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно копії акту обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_1 підтверджується, що за цією адресою проживають ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та його діти ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідачем за первісним позовом та позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_2 також надано до суду копію довідки про фактичне місце проживання від 09.08.2024, згідно якої вбачається, що ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Утім, суд не може прийняти в якості доказу, що підтверджує факт проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з їх матір`ю ОСОБА_2 , надану нею довідку про фактичне місце проживання від 09.08.2024, оскільки її форма не відповідає вимогам чинного законодавства України.

Відповідно до акту обстеження умов проживання від 22.08.2024 за вих. №04/2405, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , почергово перебувають (з ночівлею) у їх матері за адресою: АДРЕСА_3 , та у батька (зі слів ОСОБА_2 ). На момент виходу спеціалістів дітей за адресою: АДРЕСА_3 , не було.

У постанові Верховного Суду від 22.11.2022 у справі №188/1029/19 викладений правовий висновок, згідно з яким обов`язковою умовою для стягнення аліментів на користь одного з батьків є проживання з нею чи з ним самої дитини, на утримання якої власне і стягуються аліменти.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 28.06.2023 (справа №186/126/21) нарахування аліментів за період, коли дитина не проживала з матір`ю, суперечить цільовому призначенню аліментів, за рахунок яких утримується дитина.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 29.06.2022 у справі № 596/826/21-ц.

За встановлених обставин, оцінивши докази надані сторонами, суд приходить до висновку про задоволення первісної позовної заяви, у зв`язку з тим, що наразі діти позивача за первісним позовом проживають разом з ним. При цьому суд також бере до уваги, що позивач за зустрічним позовом ОСОБА_2 звернувшись до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська із позовом про визначення місця проживання дитини, сама визнає факт того, що наразі діти проживають із батьком ОСОБА_1 . Суд також враховує, що спільному сину сторін ОСОБА_3 15 років, а отже відповідно до ч.3 ст.160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, який надає матеріальну допомогу дітям, однак самостійно не може повноцінно утримувати їх, оскільки несе інші витрати пов`язані з їх фізичним, духовним та моральним розвитком, відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, що не заперечується сторонами, з урахуванням приписів ч. 2 ст. 183 СК України, суд вважає, що з останньої слід стягнути аліменти на дітей в розмірі 1/3 частки від всіх видів її заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 21.05.2024, допустивши рішення суду в цій частині до негайного виконання в межах місячної суми стягнення аліментів.

Враховуючи, що позовні вимоги за первісним позовом про стягнення аліментів задоволено, то позовні вимоги за зустрічним позовом про стягнення аліментів задоволенню не підлягають.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

При ухваленні судового рішення враховується правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.09.2019 (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні.

Стягнення з позивача аліментів на утримання дитини, за умови, що ця дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні, суперечить положенням статті 181 СК України, за якою аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина.

Аналогічна позиція сформульована у постановах Верховного Суду від 09.11.2022 у справі № 161/12528/21, від 14.09.2022 у справі № 761/8374/20, від 10.02.2021 у справі № 523/18199/16-ц, від 03.02.2021 у справі № 520/21069/18, від 04.09.2019 у справі № 711/8561/16-ц.

При цьому, наявність між сторонами спору щодо визначення місця проживання дітей не спростовує факт того, що діти фактично проживають із позивачем та знаходяться на його утриманні й відповідно на час розгляду справи наявні підстави для стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_2 , стягнення яких після зміни місця проживання малолітньої дитини та визначення його з матір`ю може бути припиненим у порядку встановленому законом.

Згідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача за первісним позовом підлягає стягненню судовий збір на користь держави за позовні вимоги про стягнення аліментів.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, 141, 258, 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 21 травня 2024 року до повноліття дітей.

Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах місячних платежів.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів відмовити у повному обсязі.

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Копію судового рішення із викладом вступної та резолютивної частин видати учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, за їхньою заявою негайно після його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 07 листопада 2024 року.

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_4 .

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка м.Дніпропетровськ, РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_5 .

Суддя О.Б. Подорець