Справа № 450/2325/24 Головуючий у 1 інстанції: Мусієвський В. Є.
Провадження № 22-ц/811/1989/24 Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючої судді: Мікуш Ю.Р.,

суддів: Приколоти Т.І.,Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

з участю: представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Сідловської І.Ю., представника відповідача ОСОБА_2 -адвоката Микуша Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові цивільну справу №450/2325/24 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - адвоката Луцюка Олександра Ігоровича на ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання удаваним попереднього договору, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру,

в с т а н о в и в :

23 травня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання удаваним попереднього договору, визнання укладеним договору купівлі-продажу майнових прав та визнання майнових прав на квартиру.

Одночасно з подачею позовної заяви було подано заяву про забезпечення позову.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,4167 га кадастровий номер :01:001:0120, де побудований, однак ще не введений в експлуатацію багатоквартирний житловий будинок, в якому він ОСОБА_1 , придбав квартиру у відповідності до попереднього договору № 285, посвідченого 12 січня 2022 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Якимів Н.Б. ОСОБА_1 повністю виконав умови договору, сплатив за умовами такого грошові кошти в сумі 1671507 грн. 60 коп., однак житловий будинок на даний час не здано в експлуатацію та квартира не передана у приватну власність ОСОБА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 є власником земельної ділянки та має чинний дозвіл на виконання будівельних робіт, таким чином, він має реальну можливість відчужити квартиру, яка знаходиться на об`єкті незавершеного будівництва.

Існують обґрунтовані ризики, що ОСОБА_2 зможе вільно розпоряджатись майновими правами на квартиру АДРЕСА_1 , яка належать позивачу, оскільки перевірити майнові права у жодних реєстрах не видається за можливе.

ОСОБА_3 , як уповноважений представник простого товариства, створеного між відповідачами, також має право вчиняти будь-які правочини та укладати договори від імені такого, зокрема, відносно вищезгаданої спірної квартири.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до неможливості виконання судового рішення по даній справі.

Просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права на вищевказану квартиру, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120. Заборонити державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації (в тому числі Міністерству юстиції України та його структурним та територіальним органам, виконавчим органам сільських, селищних та міських рад, акредитованим суб`єктам, нотаріусам, іншим особам та органам, які виконують функції державного реєстратора прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень») вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів щодо квартири АДРЕСА_1 , що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120.

Ухвалою Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про забезпечення позову задоволено частково.

Заборонено відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права інших осіб на вищевказану квартиру, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120.

Ухвалу суду оскаржив представник ОСОБА_2 - адвокат Луцюк Олександр Ігорович.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ухвала суду є незаконною. При зверненні до суду з заявою, позивачем не долучено жодного доказу, технічного паспорту, проєкту чи інше в підтвердження того, що спірна квартира з таким номером, такою площею будується з адресою: по АДРЕСА_2 . Позивачем не доведено, що ОСОБА_2 звертався до державних реєстраторів з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права інших осіб на спірну квартиру. Покликання позивача на можливість ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення суду є припущенням. Пред`явлення позову до ОСОБА_2 є безпідставним, оскільки він не має жодного відношення до спірного договору.

Просить скасувати ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року в частині заборони ОСОБА_2 у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а також звертатися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права інших осіб на вищевказану квартиру, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120 та відмовити в задоволенні заяви про забезпечення позову в цій частині.

В решті ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року в частині накладення заборони ОСОБА_3 у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 залишити без змін.

25 липня 2024 року через систему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 адвоката Сідловської І.Ю. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Звертає увагу на реальність спору, з приводу якого ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, оскільки ОСОБА_2 не визнає майнові права позивача на квартиру АДРЕСА_3 .

Заслухавши пояснення представника ОСОБА_2 - адвоката Микуша Д.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення з приводу апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Сідловської І.Ю., перевіривши матеріали цивільної справи, законність та обгрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено такі обставини.

В травні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до Пустомитівського районного суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання договору удаваним, визнання укладеним договору купівлі-продажу та визнання майнових прав на квартиру.

В обгрунтування позову зазначає, що 13 жовтня 2021 року між відповідачами по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений Договір простого товариства ( Договір про спільну діяльність), який було посвідчено приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер 1128.

Відповідно до п.1.1 зазначеного Договору простого товариства, сторони зобов`язалися шляхом об`єднання своїх вкладів і зусиль спільно діяти у формі простого товариства без створення юридичної особи з метою будівництва і прийняття в експлуатацію багатоквартирного житлового будинку з вбудованими нежитловими приміщеннями на земельній ділянці площею 0,4167 га за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки :01:001:0120 в порядку, передбаченому законодавством та отримання в особисту приватну власність квартир, приміщень та доходу у вигляді грошових коштів, отриманих в результаті виконання спільних дій, передбачених цим Договором.

Згідно з розділом 2 Договору простого товариства ( Договору про спільну діяльність), для досягнення мети договору, вклади сторін були розподілені наступним чином:

- ОСОБА_2 як вклад у спільну діяльність вносить право користування земельною ділянкою площею 0,4167 га, яка розташована у с.Зубра Пустомитівського району (на даний час Львівського району) Львівської області кадастровий номер :01:001:0120, цільове призначення земельної ділянки 02.03-для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку.

- ОСОБА_3 як вклад у спільну діяльність вносить грошові кошти необхідні для будівництва будинку та здачі його в експлуатацію, професійні знання та вміння у галузі будівництва.

Відповідно до п.2.4 Договору простого товариства, визначення розміру частки права спільної часткової власності сторін на майно, грошові кошти, отримані в результаті спільної діяльності та розподіл отриманого в результаті спільної діяльності майна ( квартир, нежитлових приміщень, грошових коштів) здійснюється сторонами відповідно до Додатку №1 цього Договору.

Згідно з п.4.1 Договору простого товариства, ведення спільних справ за цим Договором за спільною згодою Учасників товариства, що засвідчується їх підписами на цьому Договорі, доручається Уповноваженій особі- ОСОБА_3 .

Відповідно до п.4.2 Договору простого товариства, уповноважена особа діє на підставі цього Договору. Уповноважена особа є повноважним представником Учасників товариства та здійснює керівництво всією спільною діяльністю в межах наданих йому повноважень для досягнення поставленої цим Договором мети.

У пункті 4.3.2 Договору простого товариства зазначено, що уповноважена особа, зокрема, має право вчиняти будь-які правочини та укладати будь-які договори, необхідні для досягнення мети, передбаченої п.1.1 цього Договору.

З метою залучення грошових коштів задля досягнення мети Договору про спільну діяльність, в межах реалізації повноважень Уповноваженої особи 12 січня 2022 року між ОСОБА_3 та позивачем ОСОБА_1 укладений попередній договір про купівлю-продаж квартири, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Якимів Н.Б., зареєстрований в реєстрі № 285 (далі договір №285).

Згідно з п.1 Договору №285 сторони зобов`язалися у строк до 12 липня 2023 року укласти договір купівлі-продажу (основний договір) квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.2 сторони домовились, що істотними умовами основного договору будуть :

-продаж зазначеної квартири буде вчинено за ціною 1 671 507,60 грн. , що еквівалентно 60 760 доларам США;

- ОСОБА_3 зобов`язується передати обумовлену квартиру ОСОБА_1 до 12 липня 2023 року;

-витрати пов`язані з укладенням основного договору сплачуватиме ОСОБА_1

В п.3 Договору №285 зазначено, що в якості забезпечення виконання зобов`язання за цим договором ОСОБА_1 передав, а ОСОБА_3 прийняв в рахунок майбутніх платежів грошову суму у розмірі 990360 грн., що є еквівалентною 36000, 00 доларам США до моменту укладення даного договору , а суму у гривнях , що буде еквівалентною 24760,00 доларам США відповідно до курсу НБУ станом на день укладення основного договору ОСОБА_1 зобов`язується передати , а ОСОБА_3 прийняти до моменту укладення основного договору. 21.04.2022 року ОСОБА_1 сплатив ОСОБА_3 на виконання договору №285 грошову суму у гривнях, що еквівалентно 8300,00 доларам США,13 липня 2022 року-грошову суму, що еквівалентна 8300,00 доларів США , 14 жовтня 2022 року - грошову суму у гривнях , що еквівалентно 8160 доларам США. Наведене підтверджується заявою ОСОБА_3 від 14.10.2022, справжність підпису ОСОБА_3 посвідчено приватним нотаріусом ЛМНО Якимів Н.Б., р.н.14888.

Отже ОСОБА_1 в повному розмірі здійснив розрахунок за Договором 285, однак квартира не передана в його приватну власність.

Позивач вважає договір № 285 удаваним, оскільки насправді сторони уклали договір купівлі-продажу майнових прав на квартиру, так як дійшли згоди щодо істостних умов договору купівлі-продажу, а саме щодо об`єкту, ціни, порядку та строку здійснення оплати за об`єкт , узгодиди строк передачі квартири покупцю.

У договорі №285 встановлено зобов`язання ОСОБА_1 . щодо внесення грошових коштів, які зараховуються на виконання зобов`язання щодо сплати загальної ціни купівлі-продажу, тобто сторони узгодили між собою зобов`язання майнового характеру у вигляді сплати грошових коштів, що згідно з ч.5 ст.365 ЦК України на підставі попереднього договору заборонено здійснювати.

Зважаючи на викладене, просить суд:

- визнати удаваним попердній договір купівлі-продажу №285 від 12.01.2022 року укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ;

- визнати, що 12.01 2024 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладений договір купвілі-продажу майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою, позивач подав заяву про забезпечення позову. В обгрунтування заяви про забезпечення позову зазначив, що ОСОБА_2 будучи власником земельної ділянки на якій збудований будинок, в якому позивач придбав майнові права на квартиру, маючи чинний дозвіл на виконання будівельних робіт має реальну можливість і може вчиняти дії з метою відчуження майнових прав на квартиру задля ухилення від виконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову. Відповідач ОСОБА_2 не визнає майнові права позивача, про що неодноразово заявляв, а тому може вчиняти дії відносно розпордяження майновими правами на квартиру АДРЕСА_4 , відтак просив вжити відповідні заходи забезпечення позову.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що існує достатньо обґрунтована імовірність того, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 вчинятимуть дії, які можуть істотно ускладнити або унеможливити виконання можливого рішення суду у даній справі, а тому існує об`єктивна необхідність у забезпеченні позову шляхом заборони їм у будь-який спосіб розпоряджатись, обтяжувати, укладати будь-які правочини з іншими особами щодо майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , а також звертатися до державних реєстраторів, будь-яких органів, що здійснюють державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно з заявами щодо реєстрації будь-якого речового права інших осіб на вищевказану квартиру, що знаходиться на земельній ділянці з кадастровим номером :01:001:0120..

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Ці обставини є істотними і необхідними для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише в разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен співвідносити негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати внаслідок невжиття цих заходів.

Необхідність застосування заходів забезпечення випливає з фактичних обставин справи, які свідчать про наявність підстав вважати, що незастосування цього заходу призведе до ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Подібні правові висновки сформульовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 12 лютого 2020 року у справі № 381/4019/18 (провадження № 14-729цс19), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду у постанові від 13 грудня 2021 року у справі № 367/3765/20 (провадження № 61-549св21).

Частиною третьою статті 12 і частиною першою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідач ОСОБА_2 не спростував факт існування вірогідності того, що він може вільно та на власний розсуд розпорядитися квартирою, за яку позивач оплатив кошти, однак право власності на неї не оформив.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у т.ч. задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Позивач має обгрунтовані підстави вважати, що існує ризик відчуження його майнових прав іншим особам, оскільки між відповідачами існують судові спори щодо умов договору простого товариства від 13 жовтня 2021 року.

Встановлено, що у Пустомитівському районному суді Львівської області перебуває цивільна справа № 450/123/24 за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 з участю третіх осіб про визнання недійсним п.5.2 Договору простого товариства ( про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер № 1128; визнання недійсним Додатку №1 до Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128; визнання за ОСОБА_3 вкладу учасника Договору простого товариства (про спільну діяльність) від 13.10.2021, посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128 у розмірі 99/100 від загального розміру вкладів учасників простого товариства, визнання за ОСОБА_3 частки в праві спільної часткової власності у розмірі 99/100 на майно створене ( отримане) в результаті виконання Договору простого товариства ( про спільну діяльність) від 13.10.2021 посвідченого приватним нотаріусом ЛРНО Віблим Л.З., реєстровий номер №1128.

Зазначене підтверджує те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Суд звертає увагу, що заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер та зберігають юридичну силу до вступу ухваленого рішення по суті спору в закону силу.

Доводи апеляційної скарги про те, що до ОСОБА_2 не пред`явлено позовних вимог, а тому забезпечення позову щодо нього є безпідставним, спростовуються змістом позовної заяви. ОСОБА_2 як власник земельної ділянки на якій збудований будинок, а також як особа, якій належить 90 % будинку , квартир та нежитлових приміщень у ньому (Додаток 1 до Договору простого товариства від 13 жовтня 2021 року (а.с.21) має можливість розпорядится майновими правами на квартиру АДРЕСА_4 , за яку позивач оплатив кошти на підставі попереднього договору купівлі-продажу. Крім цього, суд звертає увагу, що відповідно до Договору від 13.10.2021 року діяльність відповідачів з метою будівництва і прийняття будинку в експлуатацію є спільною.

Підтвердженням зазначеного є також те, що ОСОБА_2 вчинив дії з метою прийняття в експлуатацію багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 та йому видано сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів від 11.09.2024 року .

Згідно із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 02 липня 2020 року у справі № 657/1211/19 умовою застосування заходів забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обгрунтоване припущення, що майно ( в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись у кількості або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду.

Враховуючи те, що між учасниками простого товариства (про спільну діяльність), а саме: відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , мають місце спори з приводу визнання часток у багатоквартирному будинку, відповідач ОСОБА_2 не визнає майнові права позивача на квартиру АДРЕСА_5 , стверджуючи, що не є сторонрою поперенього договору купівлі-продажу та не має зобов`язань за ним, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про необхідність застосування заходів забезпечення позову до ухвалення рішення суду у зазначеній справі та набрання таким законної сили.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову. Навпаки аргументи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не є стороною попереднього договору купівлі-продажу від 12.01.2022 року та що він не отримував будь-яких коштів від позивача та не має перед ним жодних зобов`язань, свідчить про наявність ризику відчуження спірної квартири іншим особам, що призведе до утруднення або неможливості виконання ймовірного рішення про задоволення позову .

Враховуючи те, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстав для скасування законної та обгрунтованої ухвали суду немає .

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процессуального права.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.1; 375; 383; 384; 389-391 ЦПК України,- суд апеляційної інстанції

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Луцюка Олександра Ігоровича залишити без задоволення.

Ухвалу Пустомитівського районного суду Львівської області від 27 травня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови в порядку, визначеному ст. ст. 389-391 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 07 листопада 2024 року.

Головуюча суддя Ю.Р.Мікуш

Судді: Т.І.Приколота

Р.В.Савуляк