печерський районний суд міста києва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2024 року Печерський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Ільєвої Т.Г.,

при секретарі Ємець Д.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_1 про призначення судової психологічної експертизи у цивільній справі № 757/41510/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України та Оболонського районного суду м. Києва, суддів Жежери О., Шестаковської О., Родіонова С., Девятка В., Ткач М., Тиха О., Банасько І.А., Пономаренко, Шролик І., Касьян А.В. про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Печерського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України та Оболонського районного суду м. Києва, суддів Жежери О., Шестаковської О., Родіонова С., Девятка В., Ткач М., Тиха О., Банасько І.А., Пономаренко, Шролик І., Касьян А.В. про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

04.01.2021 до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про призначення судової психологічної експертизи щодо встановлення ступеню, рівня та розміру моральної шкоди і перенесених позивачем вимушених стресів, душевних хвилювань і страждань, психотравм, психотравмуючих страждань зі сторони відповідачів, проведення якої доручити Одеському науково-дослідному інституту судових експертиз Міністерства юстиції України.

В обґрунтування клопотання позивач вказує на систематичне затягування суддями Оболонського районного суду м. Києва судових засідань, оголошення перерви у таких засіданнях, не дивлячись на перебування позивача в суді в її робочий час і час відпочинку, висвітлення персональних даних судовій охороні про стан судових справ, де позивач являється учасником розгляду, що суперечить статті 8 Європейської конвенції з прав людини.

Окрім цього, при постановлення, на думку позивача, неправомірних судових рішень, судді не належним чином досліджували обставини справи, викликали позивача в судові засідання під час того, як була коронавірусна хвороба.

Вказані обставини, на переконання позивача, негативно вплинули на її психоемоційний стан та здоров`я на стільки, що вона захворіла на астенію, яка в 2020 році переросла в гіперкризи. Окрім цього, вказані обставини послугували підставою для звільнення позивача з роботи та, як наслідок, їй не зарахований трудовий та страховий стаж.

В судовому засіданні позивач підтримала заявлене клопотання та просила його задовольнити.

Відповідачі в судове засіданні не з`явилися, про місце і час судового розгляду повідомлені належним чином.

Суд, вивчивши подане клопотання, заслухавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, вважає що клопотання задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.

Частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу (ч.2, 4 ст.83 ЦПК України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про судову експертизу», судова експертиза - це дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини справи, що перебуває у провадженні, зокрема, суду.

Згідно з ч. 1 ст. 103 ЦПК України, суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Відповідно до ч. 1, 3, 5 ст. 104 ЦПК України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи. Ухвала про призначення експертизи направляється особам, яким доручено проведення експертизи, та учасникам справи. Об`єкти та матеріали, що підлягають дослідженню, направляються особі, якій доручено проведення експертизи (провідному експерту або експертній установі). В ухвалі про призначення експертизи суд попереджає експерта про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Згідно з п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду» від 12.06.2009 №5 для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, призначає експертизу, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи і поданих доказів.

Суд враховує, що недотримання порядку призначення та проведення судової експертизи має наслідком затягування судового процесу і призводить до порушення вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.

Також варто відзначити, що експертиза призначається у випадку, коли необхідність експертного висновку випливає з обставин справи та поданих доказів, а висновок експерта, як один із засобів доказування, сприяє всебічному, повному й об`єктивному з`ясуванню обставин справи, проте сторона вправі надати свій висновок відповідного експертного дослідження.

Так, ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

При цьому, частиною третьою ст.12 ЦПК України чітко визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Наряду з вказаним, слід відмітити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить, окрім іншого, відшкодувати завдану їй моральну шкоду.

Таким чином, враховуючи зміст заявлених позовних вимог та предмет доказування у вказаній справі, суд вважає, що клопотання є необґрунтованим та передчасним, так як позивачем не надано суду належних доказів про неможливість самостійно отримати висновок експерта в межах належного виконання обов`язку щодо надання доказів.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про призначення судово-психологічної експертизи.

Керуючись ст.ст. 19, 84, 103, 175, 177, 187, 258, 260-261, 274, 279, 353-355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судової психологічної експертизи у цивільній справі № 757/41510/21-ц за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України та Оболонського районного суду м. Києва, суддів Жежери О., Шестаковської О., Родіонова С., Девятка В., Ткач М., Тиха О., Банасько І.А., Пономаренко, Шролик І., Касьян А.В. про відшкодування моральної та матеріальної шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення буде складено протягом п`яти днів.

Суддя Тетяна ІЛЬЄВА