26.11.2024 Справа № 756/4115/24
Справа №756/6413/23
Провадження №6/756/638/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2024 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Тихої О.О.,

за участю секретаря Косянчук Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2024 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розстрочення виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2024 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості строком на 11 (одинадцять) місяців.

В обґрунтування вказаної заяви зазначено, що заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2024, яке набрало законної сили, позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 001 від 09.11.2019 у сумі 80 757,64 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

Заявник зазначила, що не має можливості сплати заборгованість у повному обсязі, у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, оскільки на даний час отримує заробітну плату на місця у розмірі 5 168,10 грн., має на утриманні неповнолітню дитину, чоловік тимчасово не працює.

У зв`язку з наведеним відповідач просила розстрочити виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2024 у цивільній справі № 756/4115/24 рівними частинами на 11 (одинадцять) місяців.

18.11.2024 на адресу суду надійшли письмові заперечення представника позивача, в яких остання просила відмовити у задоволенні заяви відповідача про розстрочення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2024. Зазначила, що останній платіж по кредиту ОСОБА_1 здійснила ще у січні 2022 року, після чого жодних платежів від відповідача не надходило, що свідчить про відсутність намірів останньої виконувати свої зобов`язання за кредитним договором. Неплатоспроможність боржника не є підставою для відтермінування виконання узятих на себе зобов`язань за кредитним договором, навіть якщо вони настали через втрату роботи та зменшення доходів. Відтермінування виконання зобов`язань за кредитними договорами може призвести до банкрутства банку.

Відповідач ОСОБА_1 подала заяву про розгляд питання про розстрочення виконання рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2024 за її відсутності.

Представник позивача у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи бувла повідомлена у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали заяви про розстрочення виконання рішення суду, заперечення представника позивача, матеріали цивільної справи № 756/4115/24, суд дійшов наступного.

Заочним рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2024, яке набрало законної сили, позов Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» задоволено та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування фізичних осіб № 001 від 09.11.2019 у сумі 80 757,64 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 422,40 грн.

З довідки № 345 від 22.10.2024, виданої ТОВ «СІНЕВО Україна» вбачається, що ОСОБА_1 займає посаду молодшої медичної сестри та за період з 01.05.2024 по 30.09.2024 її дохід за вирахуванням податків та зборів склав 25 582,87 грн., тобто в середньому 5 116,57 грн./міс.

Крім того, ОСОБА_1 має на утриманні малолітню дитину - доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 13.09.2011.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.

Відповідно до ч. 1-5 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим цивільним судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених ст. 435 ЦПК України, ця стаття не вимагає. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що межі виправданої затримки виконання рішення суду залежать, зокрема, від складності виконавчого провадження, суми та характеру, що визначено судом.

Рішенням Суду у справі Глоба проти України № 15729/07 від 05.07.2012 року суд повторює, що пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Запроваджений процесуальними нормами права механізм розстрочення або відстрочення виконання судового рішення є винятковою мірою, який спрямований на досягнення кінцевої мети судового розгляду виконання ухваленого судом рішення.

Отже, питання щодо надання відстрочки або розстрочки виконання рішення суду повинно вирішуватися цивільними судами із дотриманням балансу інтересів сторін, які приймають участь у справі.

Вирішуючи питання щодо можливості відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд повинен ураховувати майнові інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини кожної сторони у виникненні спору та інші обставини. Матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для розстрочення чи відстрочення виконання рішення суду і підлягає оцінці у сукупності з іншими фактичними обставинами. Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 27.02.2019 року у справі № 796/43/2018.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.06.2021 року у справі № 9901/598/19, який згідно положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд застосовує до спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень.

Враховуючи викладене, зважаючи на суму боргу за судовим рішенням, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, дотримуючись балансу інтересів обох сторін в умовах дії воєнного стану в Україні, зважаючи на майновий стан відповідача, суд приходить до висновку про можливість розстрочення виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2024 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 80 757,64 грн. та судового збору у сумі 2 422,40 грн. на строк 11 (одинадцять) місяців шляхом сплати щомісячних платежів протягом одинадцяти місяців рівними частинами з дня постановлення ухвали суду у розмірі 7 561,83 грн., у зв`язку з чим заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 12, 13, 81, 260, 261, 353-355, 435 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочення виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2024 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Розстрочити виконання заочного рішення Оболонського районного суду м. Києва від 19.08.2024 у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Перший український міжнародний банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості у сумі 80 757,64 грн. та судового збору у сумі 2 422,40 грн. на строк 11 (одинадцять) місяців шляхом сплати щомісячних платежів протягом одинадцяти місяців рівними частинами з дня постановлення даної ухвали у розмірі 7 561 (сім тисяч п`ятсот шістдесят одна) гривня 83 копійки.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з моменту її підписання суддею.

Учасник справи, якому ухвалу суду не було вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.О. Тиха