Провадження № 2/638/7303/24
УХВАЛА

09 грудня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Малахової О.В., розглянувши позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА», інтереси якого представляє ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою від 29.11.2024 суд залишив без руху позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «БІЗНЕС ПОЗИКА» (далі ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА»), інтереси якого представляє ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, надавши 5-денний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом надання підтвердження наявності у ОСОБА_1 права на здійснення адвокатської діяльності або повноважень діяти від імені ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за правилами самопредставництва юридичної особи (зокрема, підписувати позовні заяви).

02.12.2024 до суду надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, яка підписана ОСОБА_3 на підставі довіреності № 15 від 20.11.2024, виданої директором ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» Гайворонською М.М., в якій просить відкрити спрощене позовне провадження у справі. До про усунення недоліків позовної заяви додав копію положення про самопредстаавництво ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» затвердженого 20.02.2024 директором Гайворонською М., наказ №60-к/тр від 22.12.2023 про прийняття на роботу ОСОБА_3 .

Розглянувши матеріали позовної заяви та заява про усунення недоліків від 02.12.2024, суд керується таким.

Частиною першою статті 58 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), визначено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник.

29 грудня 2019 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо розширення можливостей самопредставництва в суді органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, інших юридичних осіб незалежно від порядку їх створення» № 390-IX, згідно з яким частини третю і четверту статті 58 ЦПК України виклали у новій редакції: «Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. Держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник,інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту)(самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника(частини третя та четверта статті 58 ЦПК України у редакції, чинній із 29 грудня 2019 року).»

Отже, з 29 грудня 2019 року самопредставництво юридичної особи, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування (в адміністративному судочинстві також суб`єкта владних повноважень, який не є юридичною особою) у цивільному, господарському й адміністративному судочинствах можуть здійснювати будь-які фізичні особи, уповноважені на це саме відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту). У разі, якщо такого договору (контракту) у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника (наприклад, є посилання на посадову інструкцію), то поряд із підтвердженням наявності трудових відносин, такий працівник подає відповідний документ юридичної особи (зокрема, посадову інструкцію), у якому визначений його обов`язок представляти інтереси цієї особи в суді (діяти за правилами її самопредставництва), а за наявності також обмеження відповідних повноважень.

Велика Палата Верховного Суду в ухвалі від 08.06.2022 по справі № 303/4297/20, зауважила, що, починаючи з 29 грудня 2019 року, самопредставництво юридичної особи допускає можливість вчинення у суді процесуальних дій від її імені не тільки керівником або членом виконавчого органу, але й будь-якою іншою особою, уповноваженою на такі дії за законом, статутом, положенням або трудовим договором (контрактом). Тому можливість участі у справі за правилами самопредставництва юридичної особи того, хто не є її керівником або членом її виконавчого органу, слід підтверджувати або приписом відповідного закону, або приписом статуту чи положення цієї особи, або умовами трудового договору (контракту), зокрема посадовою інструкцією (у разі, якщо такого договору у письмовій формі немає чи у ньому зафіксований неповний перелік трудових (посадових) обов`язків працівника). Якщо інше не передбачено саме цими документами, уповноважений діяти у суді за правилами самопредставництва юридичної особи, має всі права відповідного учасника справи. Зазначене не виключає можливості додаткового подання до суду довіреності юридичної особи, проте самостійно вона не підтверджує повноваження діяти за правилами самопредставництва.

Частина третя статті 58 ЦПК України у редакції Закону № 390-ІХ передбачає за правилами самопредставництва можливість участі юридичної особи у справі через її працівника. Однак він має бути уповноваженим діяти від імені цієї особи або за законом, або за статутом чи положенням, або за трудовим договором (контрактом).

Матеріали заяви про усунення недоліків не містять підтвердження наявності у ОСОБА_3 права на здійснення адвокатської діяльності або повноважень діяти від імені ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» за правилами самопредставництва юридичної особи. ОСОБА_3 або ОСОБА_1 не є керівниками ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» та не є членом його виконавчого органу, тому, їх повноваження діяти від імені товариства у порядку самопредставництва можуть випливати виключно із закону, статуту, положення, трудового договору (контракту).

Таким чином, станом на 09.12.2024 недоліки позовної заяви, вказані в ухвалі від 29.11.2024 не усунуті, клопотання щодо продовження процесуального строку до суду не подано.

Оскільки позовна заява не підписана особою, яка має право підпису від імені ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА», існують підстави для повернення позовної заяви особі, яка її подала відповідно до положення пункту 1 частини четвертої статті 185 ЦПК України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що наявність належних доказів дійсної волі учасника справи на уповноваження певної особи на представництво є обов`язковим для реалізації права на звернення до суду, та не є обмеженням гарантованого права на доступ до суду. Зазначені докази повинні виключати будь-які сумніви стосовно чинності уповноваження представника на момент вчинення ним певної процесуальної дії, а також стосовно охоплення такої дії дійсним колом делегованих повноважень. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Повернення позовної заяви не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки не перешкоджає особі повторно звернутися з вказаною заявою до суду, у тому порядку, який встановлений законодавством, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 60, 62, 177, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості повернути особі, яка її подала.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Малахова