Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: Головуючого судді - Власенко М.Д., за участі секретаря судового засідання - Машошиної Ю.О., розглянувши за відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради про відшкодування моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2024 року позивач звернулась до суду із вказаним позовом до Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради, в обґрунтування якого вказала, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року в адміністративній справі 160/20223/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради адміністративний позов було задоволено частково. Цим рішенням Дніпропетровський окружний адміністративний суд визнав протиправним та скасував рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради про припинення допомоги переміщеним особам та призначив (поновив) допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам. Позивач вважає дії Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради незаконними та такими що спричинилиїй моральну шкоду, оскільки саме їх діями було незаконно призупинено виплатата ВПО їй та її дитині, що завдало їм страждань у вигляді душевних переживань щодо подальшого існування. Враховуючи викладене, просила стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради на свою користь моральну шкоду у розмірі 129 000 грн.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2024 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2024 року судом відкрито провадження у справі та призначене розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Представник відповідача скористався правом надання відзиву на позовну заяву, в якому вказав, що 01 серпня 2023 року управлінням було отримано Постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року на виконання по справі № 160/20223/22, згідно з якою рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року залишено без змін. Вимоги, зазначені у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року в адміністративній справі № 160/20223/22, були повністю виконані управлінням, у межах покладених повноважень, а саме: 02 серпня 2023 року поновлено довідки ВПО від 21 квітня 2022 року на ОСОБА_1 та на її дитину ОСОБА_2 . Станом на 13 листопада 2024 року позивач до управління праці та соціального захисту населення за отриманням довідок ВПО так і не зверталась. 10 серпня 2023 року звиконкомом Покровської районної в місті ради було сплачено відшкодування судового збору в сумі 992,40 грн. на банківський рахунок позивача. 02 серпня 2023 року допомога на проживання ВПО ОСОБА_1 та її дитині відновлена з червня 2022 року відповідно до заяви для призначення допомоги на проживання ВПО від 14 червня 2022 року, але виплату зробити було неможливо у зв`язку з тим, що програмне забезпечення ЄІССС давало призначення лише з поточного місяця. Також, були зроблені запити до Міністерства соціальної політики України та ДП Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України з проханням посприяти у вирішенні питання в поновленні допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб. Програмне забезпечення було доопрацьовано лише в жовтні 2023 року. Міністерством соціальної політики було сформовано виплатну відомість однією сумою. 28 жовтня 2023 року допомога на проживання ВПО за період з 01 червня 2022 року по 30 жовтня 2023 року у розмірі 90 000 грн. була перерахована на банківський рахунок позивача. З 01 листопада 2023 року позивачу та її дитині нараховується щомісячна допомога на проживання ВПО у розмірі 2000 грн. - ОСОБА_1 , 3000 грн. - ОСОБА_2 . Дії управління не свідчать про наміри заподіяти моральну шкоду, а тим паче довести позивача до страждання чи принизити її, адже, спеціалісти управління, звертаючись до всіх інстанцій, усіма способами намагалися пришвидшити виплату заборгованості державної допомоги на проживання ВПО. Позивач не надав суду жодних переконливих доказів на підтвердження причинного зв`язку між бездіяльністю відповідача та завданням моральної шкоди (у вигляді розладів здоров`я внаслідок душевних страждань, психологічних переживань тощо), у той час як моральна шкода має бути обов`язково підтверджена належними та допустимими доказами. При цьому, сам лише факт порушення прав позивача не може слугувати виключною підставою для стягнення моральної шкоди. Враховуючи викладене, просила відмовити у задоволенні позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно довідки від 21 квітня 2022 року № 1210- про взяття на облік внутріньо переміщеної особи, ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , а фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно довідки від 10 червня 2022 року № 1210- про взяття на облік внутріньо переміщеної особи, ОСОБА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно платіжної інструкції № 363 від 09 серпня 2023 року виконкомом Покровської районної ради було сплачено на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 992,40 грн. за відкшодування судового збору згідно рішення Третього апеляційного адміністративного суду по справі № 160/20223/22.

Згідно рішення про призначення допомоги переміщеним особам на проживання від 02 серпня 2023 року Управління праці та соціального захисту населення, допомога на проживання ВПО ОСОБА_1 у розмірі 2000 грн. та її дитині ОСОБА_2 у розмірі 3000 грн. відновлена з 01 червня 2022 року.

Згідно запитів Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради Вих. № 10-06/4160 від 03 серпня 2023 року, Вих. № 10-06/4161 від 03 серпня 2023 року до Міністерства соціальної політики України та ДП Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України, управління зверталось з проханням посприяти у вирішенні питання в поновленні допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб, оскільки у програмному комплексі ЄІССС не було технічної можливості поновити виплату за попередній період.

Згідно відповіді ДП Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України Вих. № 013-2342 від 10 серпня 2023 року, за яким відповідно до Положення про Єдину інформаційну систему соціальної сфери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 квітня 2021 року № 404 держателем ЄІССС є Міністерство соціальної політики України, тому рекомендовано звернутися до Міністерства соціальної політики України.

Згідно запиту Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради Вих. № 10-06/1/4278 від 11 серпня 2023 року до Міністерства соціальної політики України, управління повторно звернулось з проханням посприяти у вирішенні питання в поновленні допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб, оскільки у програмному комплексі ЄІССС не було технічної можливості поновити виплату за попередній період

Згідно запиту Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради Вих. № 10-06/1/4358 від 18 серпня 2023 року до Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації, управління зверталось з проханням посприяти у вирішенні питання в поновленні допомоги на проживання внутрішньо переміщених осіб за минулий період.

Згідно відповіді Департаменту соціального захисту населення Дніпропетровської обласної державної адміністрації Вих. № 6315/0/192-23 від 29 серпня 2023 року, в ЄІССС для звернень щодо допомоги дозволено здійснювати реєстрацію звернень за період з 01 червня 2023 року та для опрацювання звернень попередніх періодів прорекомендовано звернутися до Міністерства соціальної політики України.

Згідно листа Міністерства соціальної політики України Вих. № 11838/0/2-23/19 від 18 серпня 2023 року, ДП Інформаційно- обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України та ТОВ Науково-виробниче підприємство Медирент має вжити заходів щодо надання технічної можливості для нарахування допомоги на проживання ВПО відповідно до рішення суду.

Згідно відповіді ДП Інформаційно- обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України Вих. № 013-2627 від 05 вересня 2024 року, ОСОБА_1 разом з неповнолітньою дитиною ОСОБА_2 перебуває на обліку Управління праці та соціального захисту населення Покровського району міста Кривого Рогу Дніпропетровської області та підприємством направлено лист № 013-2626 від 07 вересня 2023 року розробнику ЄІССС для здійснення доопрацювання програмного забезпечення.

Відповідно до відповіді ДП Інформаційно- обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України Вих. № 013-2648 від 08 вересня 2024 року, підприємством вжито заходів щодо розгляду питання виплати допомоги на проживання ВПО ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , електронну особову справу передано на розгляд на вирішення питання розробнику програмного забезпечення ЄІССС для надання технічної можливості призначити допомогу з липня 2022 року.

Згідно запиту Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради Вих. № 01-22/4976 від 26 вересня 2023 року до ДП Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України, Міністерства соціальної політики України, ТОВ Наукове-виробниче підприємство Медирент, управління зверталось з проханням надати відповідь на щодо на лист Міністерства соціальної політики України від 18 серпня 2023 року №11838/0/2-23/19.

Згідно довіди про доходи № 2652 від 30 жовтня 2023 року Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради, за період з червня 2022 року по жовтень 2023 року ОСОБА_1 перераховано грошові кошти у сумі 90 000 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2023 року, адміністративний позов ОСОБА_1 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_2 до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради від 05 липня 2022 року про припинення допомоги переміщеним особам на проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Зобов`язано Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської у місті ради поновити статус внутрішньо переміщених осіб ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та призначити (відновити) допомогу на проживання внутрішньо перемішеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою КМУ від 20 березня 2022 року № 332. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Зі змісту вказаного рішення суду вбачається, що права позивача ОСОБА_1 та її неповнолітньої дитини були порушені протиправним рішенням відповідача Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради від 05 липня 2022 року про припинення допомоги переміщеним особам на проживання.

Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже, відповідачем допущено порушення гарантованого ст.46 Конституції України права позивача на соціальний захист.

Відповідно до ст.56 Конституції України, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Стаття 16 ЦК України визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним зі способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову та моральну шкоду передбачені нормами статей 1166, 1167 ЦК України, відповідно до яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадової або службової особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173 та 1174 ЦК України.

Згідно ч.1 ст.1173 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Відповідно до ч.1 ст.1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Норми ст.ст.1173, 1174 ЦК України є спеціальними і передбачають певні особливості, характерні для розгляду справ про деліктну відповідальність органів державної влади та посадових осіб, які відмінні від загальних правил деліктної відповідальності. Так, зокрема, цими правовими нормами передбачено, що для застосування відповідальності держави за дії бездіяльності органів місцевого самоврядування наявність вини не є обов`язковою. Втім, цими нормами не заперечується обов`язковість наявності інших елементів складу цивільного правопорушення, які є обов`язковими для доказування у спорах про відшкодування шкоди.

Необхідною умовою для притягнення до відповідальності за дії, бездіяльність органу місцевого самоврядування у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою. Наявність цих умов в межах розгляду цивільної справи має довести позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 ЦК України. А суд має самостійно встановити наявність чи відсутність складу цивільного правопорушення, який є підставою для стягнення шкоди, оцінивши надані сторонами докази.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, висловленою у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18).

Правовою підставою цивільно-правової відповідальності за відшкодування шкоди, завданої рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади,або органу місцевого самоврядування є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, яка її завдала, причинний зв`язок між ними. За змістом статей 1173, 1174 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини. Водночас, потерпілий має довести належними доказами факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також факт того, що відповідач є заподіювачем шкоди (постанова Верховного Суду від 13.07.2022 року у справі № 686/21800/21).

Отже, визначальним у вирішенні такої категорії спорів є доведення усіх складових деліктної відповідальності на підставі чого суди встановлюють наявність факту заподіяння позивачу посадовими особами органів державної влади або органу місцевого самоврядування моральної шкоди саме тими діями (бездіяльністю), які встановлені судом (суддею).

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди,якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Так, доводи позивача про завдання їй моральної шкоди неправомірним рішенням Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, яким було незаконно призипунено виплату ВПО їй та її неповнолітній дитині, що спричинило втрати немайнового характеру у вигляді душевних страждань щодо відсутності коштів на її існування внаслідок протиправного позбавлення гарантованих державою виплат, знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про те, що позивач має право на відшкодування шкоди за рахунок держави.

Наведені представником відповідача у відзиві на позов заперечення та доводи щодо необґрунтованості заявлених позовних вимог не спростовують висновків суду щодо наявності правових підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, завданої неправомірними діями відповідача.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31 березня 1995 року № 4, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як не має і не може бути точного мірила майнового виразу душевного болю. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 15 грудня 2020 року у справі № 752/17832/14-ц (провадження № 14-538цс19), визначаючи розмір відшкодування суд має керуватися принципами розумності, справедливості та співмірності. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить із засад розумності, виваженості та справедливості, відповідно до п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України ''Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 4 від 31.03.1995 року з подальшими змінами, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Вирішуючи питання щодо розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, судом враховується характер і обсяг заподіяної моральної шкоди позивачу, характер і тривалість страждань та емоційних переживань позивача протягом 15 місяців у яких відбувалось порушення її прав, а також витрачених зусиль задля захисту своїх прав через суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що справедливою компенсацією перенесених позивачем моральних страждань буде стягнення з відповідача моральної шкоди у розмірі 35000 грн.

Щодо вимог позивача про стягнення моральної шкоди у розмірі 129000 грн., то суд приходить до висновку, що така сума належним чином не вмотивована, є значно завищеною і не відповідає тяжкості та характеру завданої позивачеві моральної шкоди.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 1211,20 грн., оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.23, 1173 ЦК України, ст.ст.2-5, 16-18,77-81, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 35000(тридцять п,ять тисяч) гривень.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради на користь держави судовий збір у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління праці та соціального захисту населення Виконкому Покровської районної в місті ради, , місцезнаходження: Дніпропетровська обл., м. Кривий Ріг, вул. Федора Караманиць, буд. 37В.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Повний текст рішення складено та підписано 09 грудня 2024 року.

Суддя: М.Д. Власенко