Справа № 466/9176/24
Провадження № 2/466/2687/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючий суддя Едер П. Т.

секретар с/з Костюк В. С.

з участю: представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,-

у с т а н о в и в:

09 вересня 2024 року адвокат Кравченко Олександра Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_3 через систему "Електронний суд" звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, у якій позивач просить суд ухвалити рішення яким стягувати щомісячно, починаючи з 09.09.2024 з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 (однієї третьої) заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів для дітей відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття. Стягувати щомісячно, починаючи з 09.09.2024 року, з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 аліменти на її утримання, ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 5000 (п`ять тисяч гривен 00 коп. відповідно до досягнення дитиною, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трирічного віку.

Стислий виклад позиції позивача.

Обґрунтування позивача.

17.09.2016 року, ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_7 ), зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 07 та видано Свідоцтво про шлюб Туринською сільською Радою Жовківського району Львівської області. Свідоцтво про шлюб видане 17.09.2016 р.

Від даного шлюбу у них народилось двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивач наразі знаходиться декретній відпустці, що підтверджується довідкою з Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівського регіонального фтизіопульмонолонічного клінічного лікувально-діагностичного центру» від 19.07.2024 р. № 38-к, про те, що « ОСОБА_3 працює КНП ЛОР «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» на посаді лікаря-стажиста амбулаторно поліклінічного відділення з 12.12.2020 р. по даний час. З 08.08.2022 р. по 03.06.2025 р. перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років (наказ № 130- ВК від 08.08.2022 р.)».

Позивач зазначає, що вони з вересня 2024 р. не проживають разом, про розірвання шлюбу вона в суд не зверталася, Відповідач винаймає окремо житло, адреса фактичного проживання Відповідача їй невідома. Відповідач матеріально не допомагає з утриманням дітей. Крім того, Позивач знаходиться у декретній відпустці, як зазначено вище, таким чином, наразі офіційно не працює, будь-яких доходів не має. При цьому Відповідач має офіційну роботу. Тобто, він самоусунувся від матеріального забезпечення дітей, хоча такий в рівній мірі покладений на обох батьків і закріплений в сімейному законодавстві та матеріального забезпечення дружини.

Таким чином, на сьогоднішній день у Позивача немає можливості повернутися до свого активного життя, коли вона працювала та мала можливість себе самостійно забезпечити з вищеназваних причин. В досудовому порядку питання щодо матеріальної допомоги на дитину та на дружину не можливо врегулювати, бо Відповідач маю свою тверду позицію.

Позивач зазначає, що одній достатньо тяжко забезпечувати дітей усіма життєвими благами, які потребують діти відповідного віку, годувати, одягати, лікувати у разі необхідності, та інше, враховуючи те, що вона не має наразі ніяких доходів. Відповідач допомагає нерегулярно. Тому, їй не відомо, чи буде Відповідач без рішення суду допомагати матеріально з утриманням дітей.

Старша дитина ходить у перший клас, молодша у приватний дитячий садок, оплата за який вартує 12800 грн на місяць. Крім того, ОСОБА_5 має діагноз «астма неуточнена», відповідно до заключення з КНП Львівської обласної ради «Західноукраїнський спеціалізований дитячий медичний центр» від 13.12.2023 р. Дитина завжди потребує лікування, відвідування лікарів тощо.

Крім того, ОСОБА_3 має вроджену ваду серця, коортація аорти, стан після оперативного лікування встановлення ендопротезу. Захворювання пов`язане внаслідок Чорнобильської катастрофи від 25.05.2011 р.

Враховуючи викладене, просить суд задовольнити її позовну заяву про стягнення аліментів.

Обґрунтування заперечень відповідача.

24 вересня 2024 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначив, що у шлюбі у них народилось двоє дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стверджує, що дана інформація про те, що він матеріально не допомагає з утримання дітей не відповідає дійсності. Він на прохання /за згодою Позивача забирає до себе обох дітей. Обоє спільних дітей проживали у різних періодах з ним. Старший син ОСОБА_8 багато часу проживає зі ним, а молодший син ОСОБА_9 більшості часу проводить з мамою, проте він його забирає на вихідні дні на увесь день, а у будні дні на вечірні прогулянки.

Відповідач зазначає, що він сплатив аліменти на малолітніх дітей наперед за три місяці. Він сам звернувся до Позивачки, отримав від неї реквізити банківської карти для сплати аліментів на малолітніх дітей, та сплатив аліменти на утримання малолітніх дітей двома платежами. Дані твердження про те, що він матеріально не допомагає з утримання дітей, і самоусунувся від матеріального забезпечення дітей, не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей є неправдивими та не підтвердженими належними доказами.

Щодо стягнення аліментів на дружину, Відповідач повідомляє, що причиною розриву сімейних відносин є його мала/недостатня заробітня плата. Вони вже майже місяць не проживають разом. Позивач попросила Відповідача виїхати з її квартири, і на даний час він орендує помешкання, на що йдуть значні кошти. Вважає, що за таких умов він не може надавати матеріальну допомогу своїй дружині. Ніхто та ніщо не заважає Позивачу влаштуватись на роботу і заробляти на свої потреби.

Враховуючи викладене, просив стягувати щомісячно із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання їхнього спільного малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у сумі 1598,00 грн., що становить гарантований розмір у 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2024 року і до досягнення ним повноліття. Стягувати щомісячно із ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання їхнього спільного малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у сумі 1281,50 грн., що становить гарантований розмір у 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2024 року і до досягнення ним повноліття. У решті позовних вимог про стягнення аліментів відмовити.

30.09.2024 через систему "Електронний суд" представником позивача ОСОБА_3 - адвокатом Кравченко О. О. подано відповідь на відзив, у якій позивач не погоджується із твердженнями відповідача, викладеними у відзиві, вважає їх безпідставними та необгрунтованими.

Додатково зазначила, що відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого ч.5 статті 157 Сімейного кодексу України. Зазначає, що діти прописані з нею у її власній квартирі, Відповідач не встановлював місце проживання дітей з ним, вона перебуває у декретній відпустці за доглядом за дитиною до трьох років, наразі вона фізично не може працювати, бо доглядає за дитиною, будь-яких доходів не має. Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

04.10.2024 відповідач ОСОБА_4 подав заперечення на відповідь на відзив, що аналогічні відзиву на позовну заяву, у яких просив позов задовольнити частково.

18.11.2024 через систему "Електронний суд" представником позивача ОСОБА_3 - адвокатом Кравченко О. О. подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, у якій судом було відмовлено.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 11 вересня 2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 25 вересня 2024 року задоволено заяву представника позивача ОСОБА_3 адвоката Кравченко О. О. про проведення судового засідання у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, в режимі відеоконференції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 27 вересня 2024 витребувано докази, а саме: з Державної міграційної служби України загальні відомості про особу ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (прізвище, ім`я, по батькові, громадянство, дата і місце народження, стать); відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (крім фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають про це відмітку в паспорті або які не є громадянами України); дані про останнє зареєстроване місце проживання/перебування особи ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відомості про смерть особи або визнання її безвісно відсутньою, та з Державної податкової служби України щодо суми/джерела виплачених доходів та утриманих податків щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме відомості про розмір доходів ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду.

У судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали надавши пояснення, аналогічні викладеним позовній заяві, відповіді на відзив. Просили позов задовольнити. Позивач пояснила, що реально витрачає на утримання дітей приблизно 15-16 тис. гривень щомісячно.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 надав пояснення, які відповідають поданому відзиву на позовну заяву, не заперечив щодо часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення аліментів на дітей, а у задоволенні вимог про стягнення аліментів на утримання позивачки просив відмовити.

У судовому засіданні, поясненнями сторін, перевіркою їхніх доводів і обставин справи та дослідженням письмових доказів у справі встановлено наступне.

Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що 17.09.2016 року, ОСОБА_3 (дівоче прізвище ОСОБА_7 ), зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , про що було зроблено відповідний актовий запис № 07 та видано Свідоцтво про шлюб Туринською сільською Радою Жовківського району Львівської області.

В шлюбі у них народилося двоє дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Крім цього, Позивач наразі знаходиться декретній відпустці, що підтверджується довідкою з Комунального некомерційного підприємства Львівської обласної ради «Львівського регіонального фтизіопульмонолонічного клінічного лікувально-діагностичного центру» від 19.07.2024 р. № 38-к, про те, що « ОСОБА_3 працює КНП ЛОР «Львівський регіональний фтизіопульмонологічний клінічний лікувально-діагностичний центр» на посаді лікаря-стажиста амбулаторно поліклінічного відділення з 12.12.2020 р. по даний час. З 08.08.2022 р. по 03.06.2025 р. перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею віку трьох років (наказ № 130- ВК від 08.08.2022 р.)».

Встановлено, що сторони з вересня 2024 р. не проживають разом, про розірвання шлюбу Позивач в суд не зверталася, Відповідач винаймає окремо житло. Позивачу одній достатньо тяжко забезпечувати дітей усіма життєвими благами, які потребують діти відповідного віку, годувати, одягати, лікувати у разі необхідності, та інше, враховуючи те, що вона не має наразі ніяких доходів. Відповідач допомагає нерегулярно.

Як зазначає Відповідач він сплатив аліменти на малолітніх дітей наперед за три місяці. Він сам звернувся до Позивачки, отримав від неї реквізити банківської карти для сплати аліментів на малолітніх дітей, та сплатив аліменти на утримання малолітніх дітей двома платежами. Дані твердження про те, що він матеріально не допомагає з утримання дітей, і самоусунувся від матеріального забезпечення дітей, не бере участі у вихованні та утриманні спільних дітей є неправдивими та не підтвердженими належними доказами.

Як вбачається із квитанції від 10.09.2024 та квитанції від 21.09.2024 віповідач на реквізити банківської карти Позивача сплатив аліменти на утримання двох малолітніх дітей у сумі 7000,00 грн. та 870,00 грн.

Відповідно до положень ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів.

Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Вирішуючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання позивачки, суд виходить з такого.

Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 84 СК України для задоволення вимоги про стягнення аліментів подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Право на утримання у дружини-матері існує паралельно із правом дитини на утримання і не залежить від нього. Тобто з чоловіка-батька дитини аліменти можуть одночасно стягуватися за двома правовими підставами: на дружину, як з чоловіка і на дитину, як з батька.

Положенням ч. 6 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Особливістю стягнення аліментів на дружину є наявність лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, можливості чоловіка надавати таке утримання.

Як пояснив в судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_2 на сьогоднішній день Відповідач немає ніякої роботи, а фізична особа-підприємець ОСОБА_4 припинив свою підприємницьку діяльність, тому не в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини, що підтверджується наданою на виконання ухвали суду інформацією ДПС від 25.11.2024, згідно якої встановлено, що сума доходу відповідача ОСОБА_10 за період з 3 кварталу 2021 року по 3 квартал 2024 року становить 135520, 79 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку про неспроможність відповідача сплачувати аліменти на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку, а тому позовні вимог в цій частині є необґрунтованими та у їх задоволенні слід відмовити.

Судовим розглядом не спростовано доводів позивача, що її реальні витрати на утримання дітей становлять 15-16 тис. гривень на місяць, а тому з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 9000 тис. гривень, що становить половину суми коштів.

Таким чином, враховуючи викладене, суд вважає можливим позовні вимоги задовольнити частково.

Згідно ст. 430 ЦПК України, слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Так, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Керуючись ст. ст. 4, 11, 12, 13, 77, 81, 141, 142, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягувати щомісячно, починаючи з 09.09.2024 року, з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , аліменти на утримання двох малолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 4500,00 грн. (чотири тисячі п`ятсот гривень 00 копійок) на кожну дитину окремо, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2024 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 , РОНКПП НОМЕР_1 , в дохід держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

В решті позовних вимог відмовити.

Позивач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: Львівська обл., с. Туринка.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.12.2024 року.

Суддя П. Т. Едер