ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2024 року місто Чернівці справа №713/3103/24

провадження №22-ц/822/961/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Височанської Н. К.

суддів: Одинака О.О., Перепелюк І.Б.

секретар Скулеба А.І.

учасники справи:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф»,

відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф», інтереси якого представляє адвокат Бачинський Остап Михайлович на рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 вересня 2024 року по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики, головуючий в суді першої інстанції суддя Пилип`юк І.В.,

В С Т А Н О В И В:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2024 року ТОВ «Артеміда-Ф» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики.

Посилалося на те, що 10 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 було укладено договір позики №9677955, який підписано одноразовим ідентифікатором.

Відповідачу було перераховано грошові кошти у розмірі 4000,00 грн. на поточний/картковий рахунок/№ картки НОМЕР_1 вказаний ним при оформленні договору позики.

Відповідач зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених Договором позики, з кінцевим терміном погашення не пізніше 28.08.2020 року, розмір акційних процентів у день становить 1,60%, розмір процентів на прострочену позику у день становить 2,70%.

01 квітня 2021 року між ТОВ «ФК «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Сіроко Фінанс» укладено договір факторингу №016-010421, яке в свою чергу відступило право вимоги на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» на підставі договору факторингу №20231130/1 від 30 листопада 2023 року.

У зв`язку із неналежним виконанням зобов`язань за договором позики, станом на 12 серпня 2024 року заборгованість відповідача становить 13184,50 грн, а саме: залишок заборгованості за тілом - 4000,00 грн; залишок заборгованості по процентам за користування - 6812,00 грн; 3% річних згідно ч.2 ст.625 ЦК України - 483,13 грн (період нарахування 29.08.2020 - 23.02.2022); інфляційне збільшення - 1889,37 грн (період нарахування 29.08.2020 - 23.02.2022).

Просило стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» заборгованість за договором позики №9677955 від 10 серпня 2020 року в розмірі 13 184,50 грн., судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2422,40 грн та судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7000,00 гривень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 вересня 2024 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» - задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» заборгованість за договором позики №9677955 від 10 серпня 2020 року в розмірі 4192,00 грн (чотири тисячі сто дев`яносто дві гривні 00 коп.), з яких: 4000,00 грн (чотири тисячі гривень 00 коп.) - заборгованість за тілом; 192,00 грн (сто дев`яносто дві гривні 00 коп.) - заборгованість за відсотками.

У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» - відмовлено.

Судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 770,08 грн (сімсот сімдесят гривень 08 коп.) компенсовано Товариству з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф» за рахунок держави.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

Апелянт ТОВ «Артеміда-Ф» в апеляційній скарзі просить рішення суду в частині відмови в стягненні витрат на правничу допомогу у розмірі 7000 грн. скасувати та стягнути з відповідача на їх користь витрати на правову допомогу понесені в суді першої інстанції в розмірі 7000 грн.

Посилалося на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (Клієнт) та Адвокатом Бачинським О.М. укладено договір про надання правової допомоги №20240808-3К від «08» серпня 2024 року (далі - Договір). Відповідно до п. 1.2., 1.2.1. предметом Договору є надання Клієнту правової допомоги зі захисту його прав та інтересів у справі за позовом КЛІЄНТА до гр. ОСОБА_1 РНОКПП (ІПН): НОМЕР_2 за Договором позики №9677955 від 10 серпня 2020 року. Згідно підпунктів 4.2., 4.4. Договору визначено, що у разі ухвалення судом рішення суду на користь КЛІЄНТА (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), КЛІЄНТ зобов`язується сплатити АДВОКАТУ винагороду у розмірі 7 000 (сім тисяч) гривень 00 коп. КЛІЄНТ зобов`язується здійснити оплату наданої АДВОКАТОМ правової допомоги впродовж 10 днів з моменту постановлення судом рішення суду.

Так, сторони домовляються здійснювати розрахунки, якщо договірні відносини мають постійний (регулярний) характер, протягом певного строку після отримання рахунків. У такому випадку обов`язок щодо оплати наданих послуг виникає виключно після виставлення рахунків, що повністю узгоджується з приписом ст. 903 Цивільного кодексу України, де зазначено, що замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, встановленому договором.

Разом із тим, Вижницьким районним судом Чернівецької області у рішенні від 17 вересня 2024 року взагалі не дано оцінку обумовленому сторонами підпунктам 4.2., 4.4. Договору, а також повністю залишено поза увагою умову сплати вартості послуг клієнтом адвокату протягом 10 днів з моменту прийняття судом рішення по справі.

У випадку фіксованого розміру гонорару саме сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. На це звернула увагу Велика палата ВС у постанові від 16 листопада 2022 року у справі №922/1964/21. Велика Палата ВС зауважила, що неврахування судом умов договору про надання правової допомоги щодо порядку обчислення гонорару не відповідає принципу свободи договору, закріпленому у ст.627 ЦК України .

У рішенні Вижницького районного суду Чернівецької області взагалі не дано оцінку фіксованому розміру адвокатського гонорару Бачинського О.М., натомість наведено невідповідну умовам договору аргументацію, що «представником в порушення положень ст.137 ЦПК України та вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвокатом та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті позивачем».

Просило скасувати рішення суду в частині відмови у стягненні витрат на професійну правничу допомогу і ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 7 000,00 грн. А також, стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати в ході апеляційного розгляду справи, що складаються із витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 4 000 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Вказав, що відповідно до п.4.3 Договору про надання правової допомоги №20240808-3К від 08 серпня 2024 року, укладеного між адвокатом Бачинським О.М. та позивачем, у разі ухвалення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог клієнта, клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Судом вирахувана пропорція задоволених позовних вимог, і їх частка складає 31,79 %. Таким чином, 7000 х 31,79% / 100% = 2225,30 грн., тобто це максимальна сума відшкодування вартості витрат на правничу допомогу, яка б могла бути задоволена, якби позивач заявив суду відповідну заяву, подання якої передбачено ч.7 ст.139 ЦПК України та надав суду у порядку встановленому ЦПК України докази понесених таких витрат. Це стосується і витрат на правничу допомогу за подання апеляційної скарги.

Що стосується стягнення витрат за подання апеляційної скарги, то суд може зменшити розмір таких витрат виходячи з їх реальності, необхідності, доцільності.

Мотивувальна частина

Межі розгляду справи

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційну скаргу подано в частині відмови в стягненні витрат на правову допомогу, в іншій частині рішення суду першої інстанції не переглядається.

Позиція апеляційного суду

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Мотиви, з яких виходив апеляційний суд та застосовані норми права

У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Відповідності до статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.

За положеннями пункту 4 статті 1, частин третьої та п`ятої статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 1 Закону №5076-VI представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

Відповідно до статті 19 Закону №5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону № 5076-VI).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з частиною першою, пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних

з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з частинами першою-шостою статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 зроблено висновок, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до статті 246 ЦПК України, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України).

Аналогічні висновки викладені Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах від 03 жовтня 2019 року у справі № 922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у постановах від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19, провадження № 61-21442св19, від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц, провадження № 61-21197св19, від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18, провадження № 61-44217св18, від 14 вересня 2021 року у справі № 204/6564/19, провадження № 61-1970св21, від 09 листопада 2021 року у справі № 648/2776/20, провадження № 61-7641св21.

Розглядаючи заяву сторони судового процесу про компенсацію понесених нею витрат на професійну правничу допомогу, суду належить дослідити та оцінити додані до заяви документи на предмет належності, допустимості й достовірності відображеної у них інформації.

Як вбачається з матеріалів даної справи позивача ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» у даній справі в суді першої інстанції представляв адвокат Бачинський О.М. на підставі Договору про надання правової допомоги №20240808-3К від 08 серпня 2024 року та ордеру серії ВС №1293244 від 09 серпня 2024 року, виданого адвокатом Бачинським О.М. позивачу ТОВ «ФК «Артеміда-Ф» (а.с.36-37, 55).

В поданій позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір в сумі 2422,40 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7000 грн. (а.с.1-5).

До позовної заяви позивачем прилучено розрахунок суми судових витрат, які складаються з судового збору в сумі 2422,40 грн. та витрат на правничу допомогу адвоката, яку очікує понести позивач в сумі 7000 грн., в яку включаються оплата послуг адвоката за аналіз наданих клієнтом документів, судової практики, визначення перспективи подання позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку позовної заяви у справі; оплата послуг адвоката за збирання доказів долучених до позовної заяви; оплата послуг адвоката за підготовку та подання заяв, скарг, клопотань, чи інших процесуальних документи у ході розгляду справи (а.с.33).

Також, до позовної заяви прилучено договір про надання правової допомоги №20240808-3К від 08 серпня 2024 року, згідно якого вбачається, що між Адвокатом Бачинським О.М. та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АРТЕМІДА-Ф» (Клієнт) укладено цей договір про надання правової допомоги, відповідно до якого адвокат взяв на себе зобов`язання надавати правову допомогу в обсязі та на умовах, передбачених цим договором, яка полягає у захисті інтересів клієнта у справі за позовом до ОСОБА_1 за договором позики №9677955 від 10 серпня 2020 року.

Відповідно до пункту 4 підпункту 4.1. Договору визначено, що правову допомогу, що надається адвокатом, клієнт оплачує на умовах та в порядку встановленому цим Договором.

Пункт 4 підпунктів 4.2-4.7. Договору передбачають, що у разі ухвалення судом рішення на користь клієнта (задоволення судом позовних вимог у повному обсязі), клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду в розмірі 7000 грн. У разі ухвалення судом рішення про часткове задоволення позовних вимог клієнта, клієнт зобов`язується сплатити адвокату винагороду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Клієнт зобов`язується здійснити оплату наданої адвокатом правової допомоги впродовж 10 днів з моменту постановлення судом рішення суду. За результатами надання правової допомоги складається Акт, що підписується представниками кожної зі сторін (сторонами). Акт надсилається клієнту поштою (електронною поштою, передається особисто). На письмову вимогу клієнта, адвокат може надавати Акти про надання правової допомоги, в яких буде вказано перелік наданої правової допомоги. Акт про надання правової допомоги вважається підписаним, якщо протягом 5 днів з моменту його отримання клієнтом, останній не надав адвокату письмові аргументовані заперечення на Акт. Сума, вказана в п.4.2. даного Договору є гонораром адвоката за надання правової допомоги та поверненню не підлягає.

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша та третя статті 81 ЦПК України).

Наявні в матеріалах справи докази не є безумовною підставою для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в зазначеному розмірі з іншої сторони, адже цей розмір має бути доведений, документально обґрунтований та відповідати критерію розумної необхідності таких витрат.

Схожі висновки викладено в постановах Верховного Суду від 31 липня 2020 року у справі №301/2534/16-ц, від 30 вересня 2020 року у справі №201/14495/16-ц.

Також, у постанові від 28 вересня 2023 року у справі №686/31892/19 Верховний Суд зазначив, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні цих витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При цьому, наведені в попередньому розрахунку перелік послуг та суми судових витрат не є доказом щодо обсягу фактично наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Такого переліку послуг не міститься й в умовах договору.

Подібний за змістом висновок викладено в постанові Верховного Суду від 27 липня 2021 року (справа №671/1957/20).

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у справі №922/2604/20, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.

В постанові Об`єднаної Палати Верхового Суду від 18 квітня 2018 року у справі №753/11000/14-ц зроблено висновок, що «…Contra proferentem (лат. verba chartarum fortius accipiuntur contra proferentem - слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови.

Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою. Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені» (no individually negotiated), але також щодо умов, які хоча і були індивідуально узгоджені, проте були включені в договір «під переважним впливом однієї зі сторін» (under the diminant sinfluence of theparty).

Відмовляючи в задоволенні стягненні витрат на правову допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем та його представником в порушення положень ст.137 ЦПК України та вимог ст.ст.12, 81 ЦПК України не надано доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт адвокатом та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті позивачем (розрахунок витрат на правову допомогу, акт наданих правових послуг (виконаних робіт) та квитанцію до прибуткового касового ордеру).

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки згідно п.4.5. укладеного Договору про надання правової допомоги №20240808-3К від 08 серпня 2024 року сторони обумовили, що виконання всіх зобов`язань сторонами за договором може фіксуватися в акті приймання-передачі послуг.

Отож, сторони погодили, що правова допомога вважається наданою після підписання акта приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та в якому зазначається зміст наданої правової допомоги.

Разом з тим, в порушення підпункту 4.5. Договору про надання правової допомоги №20240808-3К від 08 серпня 2024 року позивачем до закінчення судових дебатів не подано до суду підписаний сторонами Акт про надання правової допомоги.

З огляду на викладене та беручи до уваги, що витрати ТОВ «Артеміда-Ф» на професійну правову допомогу в суді першої інстанції не підтверджені достатніми, належними та допустимими доказами, зокрема, заявником не надано акт приймання-передачі послуг, який передбачений п. 4.5. договору про надання правової допомоги, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в стягненні витрат на правничу допомогу.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 25 вересня 2024 року по справі №372/1704/22 (провадження 61-257св24).

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, рішення суду ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив це рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення в частині, яка оскаржується слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Артеміда-Ф», інтереси якого представляє адвокат Бачинський Остап Михайлович - залишити без задоволення.

Рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 17 вересня 2024 року в частині, яка оскаржується - залишити без змін.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Головуючий Н.К. Височанська

Судді: О.О. Одинак

І.Б. Перепелюк