ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

06 серпня 2024 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 730/414/24

Головуючий у першій інстанції Ріхтер В. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/762/24

Суд у складі:

головуючого - судді Євстафіїва О.К.,

суддів: Скрипки А.А., Шарапової О.Л.,

за участю секретаря Зеляк Ю.Г.,

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2024 року; час, місце ухвалення і дата складання повного його тексту: 03.04.2024, м. Борзна,

в с т а н о в и в:

У квітні 2024 р. ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису щодо ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , на строк шість місяців, яким визначити такі тимчасові обмеження його прав: заборонити йому перебувати в місці проживання ОСОБА_1 та її дітей ОСОБА_3 і ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ; вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; наближатися на відстань 200 м до місця проживання ОСОБА_1 та знаходження її в інших місцях; особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заява обґрунтована тим, що після реєстрації шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 стали проживати однією сім`єю в с. Високе Ніжинського р-ну Чернігівської обл. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Поведінка ОСОБА_2 почала змінюватися в гіршу сторону, він зловживав спиртними напоями, вчиняв сварки, а в подальшому - насильство над заявницею: завдав їй тілесних ушкоджень, висловлювався на її адресу нецензурною лайкою. 20.05.2005 ОСОБА_1 отримала в Борзнянському відділі реєстрації актів цивільного стану свідоцтво про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 .. В 2006 р. сторони примирилися і знову стали проживати однією сім`єю. ІНФОРМАЦІЯ_3 в них народилась дочка ОСОБА_3 . Після її народження через нетривалий час ОСОБА_2 продовжив зловживання спиртними напоями, влаштовування сварок, ображав заявницю нецензурними словами, бив її. ОСОБА_1 придбала собі житловий будинок в АДРЕСА_2 , і стала проживати в ньому з дітьми окремо від кривдника, оскільки його знущання над нею та дітьми стали регулярними та щоденними. ОСОБА_2 регулярно приходив в її будинок і, почуваючи себе в ньому як господар, знущався над заявницею та дітьми, регулярно протягом останніх двох років в телефонному режимі тероризував заявницю. У зв`язку з цим з 2010 р. ОСОБА_1 почала звертатись до поліції. Останні виклики нею поліції були у вересні 2022 р. і 12.12.2023. 06.02.2024 ОСОБА_2 з необґрунтованих ревнощів до неї побив чоловіка із с. Високе.

Оскаржуваним рішенням у задоволенні заяви відмовлено. Ухвалюючи його, суд І інстанції виходив з того, що факти заподіяння ОСОБА_2 домашнього насильства щодо ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказане рішення та ухвалити рішення, яким задовольнити її заяву. Доводи апеляційної скарги є тотожними доводам, викладеним у її заяві до суду І інстанції. Крім того, в апеляційній скарзі зазначається, що суд проігнорував пояснення заявниці та дільничного інспектора поліції Миколаєнка О.

В судове засідання належним чином повідомлені учасники справи не з`явилися.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона підлягає задоволенню.

У справі встановлено таке.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано 20.05.2005, що підтверджується копією свідоцтва про його розірвання (арк. 3)

Відповідно до довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» апарату виконавчого комітету Височанської сільської ради від 12.03.2024 № 224, ОСОБА_1 зареєстрована в АДРЕСА_2 . Разом з нею проживають доньки: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (арк. 4).

Згідно з інформацією Відділення поліції № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 02.04.2024 № 1718/124/45.3-2024 відносно ОСОБА_2 , він згідно з відомостями бази ІТС ІПНП «ЦУНАМ» до відповідальності за ст. 173-2 КУпАП України не притягувався, але 15.09.2022 було звернення від ОСОБА_8 щодо нанесення їй тілесних ушкоджень її чоловіком ОСОБА_2 та 10.12.2023 - звернення доньки ОСОБА_8 щодо того, що батько ОСОБА_2 б`є матір ОСОБА_1 . Іншими компрометуючими даними на ОСОБА_2 Відділення поліції № 3 (м. Борзна) не володіє (арк. 12).

Апеляційним судом досліджено технічний запис допитаного судом І інстанції дільничного інспектора поліції Миколаєнка О.М., який підтвердив факти звернення ОСОБА_1 до поліції 15.09.2022 та 10.12.2023 з приводу неправомірних дій ОСОБА_2 та показав, що 15.09.2022 після побиття ним заявниці вона була направлена на проходження судово-медичної експертизи, але у зв`язку з примиренням із кривдником вона в подальшому відмовилася фіксувати тілесні ушкодження. ОСОБА_9 зазначив, що він намагався зустрітися з ОСОБА_2 , який на той час мешкав у АДРЕСА_2 , за адресою місця реєстрації заявника, однак останній, ображаючи його нецензурною лайкою, не вийшов до нього з двору на зустріч. На виклик 10.12.2023 щодо неправомірних дій ОСОБА_2 виїжджала патрульна служба, відомості по даному факту були внесені до ЄРДР, але згодом у зв`язку з примиренням ОСОБА_1 з ОСОБА_2 кримінальне провадження було закрито. ОСОБА_9 зазначив, що ОСОБА_1 зверталась до нього з проханням заспокоїти її колишнього чоловіка, що дільничний поліцейський приїжджав за вказаною вище адресою неодноразово, але протокол не складав, оскільки такі заяви були в усній формі. ОСОБА_9 підтвердив, що поведінка ОСОБА_2 часто була протиправною, що останній не зареєстрований в АДРЕСА_2 , не надає допомоги своїм дітям, розлучений з заявницею та вчиняє за цією адресою відносно неї неправомірні дії, які полягають у нанесенні останній тілесних ушкоджень та образ. Тому ОСОБА_9 вважає, що ОСОБА_2 має переїхати за місцем реєстрації свого місця проживання.

Аналізуючи норми права, що регулюють спірні правовідносини, і надані докази, суд доходить таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Згідно з ч. 4 ст. 13 Конституції України, держава взяла на себе зобов`язання забезпечувати захист прав усіх суб`єктів права власності. Частина 1 ст. 63 Конституції України передбачає, що конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Оскільки найвища соціальна цінність, закріплена у ст. 3 Конституції України, переважає над конституційним правом особи, передбаченим ч. 4 ст. 13 Конституції України, що відповідає загальному інтересу суспільства, допускається обмеження останнього на користь першого в межах правил, встановлених законом. Обґрунтоване застосування обмежувального припису спрямоване саме на захист людини, її життя, здоров`я, недоторканості та безпеки.

Пунктами 3, 5-7, 9, 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Запобігання домашньому насильству система заходів, що здійснюються органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями, а також громадянами України, іноземцями та особами без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, та спрямовані на підвищення рівня обізнаності суспільства щодо форм, причин і наслідків домашнього насильства, формування нетерпимого ставлення до насильницької моделі поведінки у приватних стосунках, небайдужого ставлення до постраждалих осіб, насамперед до постраждалих дітей, викорінення дискримінаційних уявлень про соціальні ролі та обов`язки жінок і чоловіків, а також будь-яких звичаїв і традицій, що на них ґрунтуються.

Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особа, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить, серед іншого, обмежувальний припис стосовно кривдника (п. 2). Згідно з ч. 3 ст. 26 того ж Закону, рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У ході розгляду справи вищеописаними належними, допустимими, достовірними й достатніми доказами доведено, що:

- кривдник ОСОБА_2 з 15.09.2022 двічі вчинив відносно колишньої дружини ОСОБА_1 дії одночасно фізичного й психологічного насильства;

- вірогідність повторного вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства й настання для ОСОБА_1 тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення є надзвичайно високим. Цей висновок випливає з показань допитаного як свідка дільничного поліцейського ОСОБА_9 .

Враховуючи встановлені й описані вище характер і спосіб вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства над ОСОБА_1 та тривалість його перетерплювання останньою, апеляційний суд, виходячи з норм пп. 4-6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», вважає за необхідне ухвалити про винесення ОСОБА_2 обмежувального припису, наклавши заборону ОСОБА_2 протягом 6-місячного строку особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому йому місці, вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто, наближатися на 200 м до місця проживання останньої, а також знаходження її в інших місцях, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Отож апеляційна скарга підлягає задоволенню, оскаржуване рішення - скасуванню з прийняттям постанови про задоволення вимог ОСОБА_1 .

В порядку ч. 1 ст. 267 ЦПК України апеляційний суд ухвалює про початок перебігу вищевказаного 6-місячного строку з дати фактичного початку виконання цієї постанови.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, віднести на рахунок держави.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 374, 376 ч. 1 п. 4, 381, 382 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 03 квітня 2024 року скасувати, заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Видати обмежувальний припис строком на шість місяців стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканця АДРЕСА_1 , яким визначити йому такі заходи тимчасового обмеження, заборонивши:

- вести телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто;

- наближатися на 200 метрів до місця проживання ОСОБА_1 та знаходження її в інших місцях, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

- особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому ОСОБА_2 , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але вона може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови.

Ідентифікаційні дані сторін:

- ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

- ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Дату ухвалення постанови визначено згідно з приписом ч. 5 ст. 268 ЦПК України.

Головуючий: Судді: