ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

29 листопада 2024 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,
за участі секретаря Омельчук С.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Фастові Київської області заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя,-
Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2024 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя задоволено частково.

19.11.2024 року через систему «Електронний суд» представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з розглядом справи № 381/75/24, що складаються з судового збору у розмірі 13 420,00 грн., 3 000,00 грн. зі сплати послуг ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» (додатки № 21 та додаток № 22), а також 2 793,76 грн., які були понесені позивачем згідно з договором про надання правничої допомоги.

28.11.2024 року через систему «Електронний суд» представником відповідача подане клопотання, відповідно до якого просила зменшити розмір витрат на правничу допомогу до 1 000 гривень, оскільки заявлений розмір судових витрат є необґрунтованим та не пропорційним до предмета спору. Крім цього, поділ спільного майна подружжя віднесено до категорії малозначних справ, крім цього відповідач наголошував на тому, що він не заперечує проти позовних вимог, позивачем спір створено штучно.

У судове засідання сторони не викликались.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

З аналізу положень статті 270 ЦПК України вбачається, що зазначена стаття передбачає можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у рішенні, в даному випадку - не вирішення питання про судові витрати.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає заяву такою, що підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Щодо судового збору, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом встановлено, що позивач при зверненні до суду з позовом у даній справі сплатила 13 420,00 гривень судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією № 0.0..1 від 14.12.2023 /а.с.25/.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що позов задоволено частково, судовий збір по справі підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог в розмірі 13 390 гривень.

Щодо витрат за виготовлення звітів про оцінку майна.

Так, за приписами ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України - судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

При цьому, згідно ч. 8 ст.141 ЦПК України - розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено, що при подачі до суду даного позову про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя, стороною позивача було надано відповідні звіти про оцінку колісних транспортних засобів. Для складання вказаних звітів стороною позивача було залучено відповідних спеціалістів ТОВ «Експертна оцінка майнових прав», якими безпосередньо були виготовлені такі звіти.

Як вбачається з договору № 1-11.12.2023 від 11.12.2023 про надання послуг оцінки майна та майнових прав, який укладено з позивачем ОСОБА_1 та ТОВ «Експертна оцінка майнових прав», пунктом 2.1. визначено вартість робіт та становить 3000,00 грн.

Відповідно до платіжної інструкції № Р24АD4172 від 11.12.2023 на суму 3 000,00 грн., ОСОБА_1 на рахунок ТОВ «Експертна оцінка майнових прав» були сплачено кошти за виготовлення звітів про оцінку колісних транспортних засобів, згідно договору № 1-11.12.2023 від 11.12.2023.

Тобто, відповідно до матеріалів справи, позивач сплатила кошти за виготовлення звітів щодо вартості/оцінки колісних транспортних засобів, в загальній сумі 3 000,00 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати пов`язані із виготовленням звітів про оцінку колісних транспортних засобів в розмірі 3 000,00 гривень.

Щодо витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч.ч. 2, 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

В силу ч. 1 ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ст. 12 Закону України "Про адвокатуру" оплата праці адвоката здійснюється на підставі угоди між громадянином чи юридичною особою і адвокатським об`єднанням чи адвокатом.

В угоді про надання правової допомоги мають бути визначені види передбачуваних фактичних витрат, пов`язаних з виконанням доручення (оплата роботи фахівців, чиї висновки запитуються адвокатом, транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо): порядок їх погашення (авансування, оплата по факту в певний строк і т. ін.) та може бути визначений їх обсяг.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в пункті 47 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. за №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, 23 листопада 2023 року, між позивачем ОСОБА_1 та адвокатським об`єднанням «Супрема Лекс» в особі ОСОБА_2 укладено Договір про надання правничої допомоги № 81.

Згідно рахунків № 10/01-2024-ВК від 10.01.2024, № 08/05-2024-ВК від 08.05.2024 на відшкодування витрат, понесених під час надання правничої допомоги (згідно з п. 3.2. договору про надання правничої допомоги №81), адвокатське об`єднання повідомило клієнта, що окрім гонорару, під час розгляду справи, клієнт понесе й інші витрати, а саме:

-витрати, понесені на друкарські послуги на оформлення позовної заяви та заяви про забезпечення позову, вартість 500,00 грн.;

-- витрати, понесені на друкарські послуги (роздруківка фотографій) вартість 473,76 грн.;

-відправлення заяви про забезпечення позову вартість 100,00 грн.;

-відправлення позовної заяви вартість 56,00 грн.;

-відправлення адвокатського запиту ТОВ ВІАСАТ вартість 36,00 грн.;

-відправлення адвокатського запиту Київська обласна ЕК+ДТЕК вартість 72,00 грн.;

-відправлення заяви до виконавчої служби вартість 40,00 грн.;

-відправлення адвокатського запиту ТСЦ №8047+РСУ ГСЦ МВС вартість 80,00 грн.;

-отримання витягів з реєстру нерухомого майна 05.12.2023 вартість 66,00 грн.;

-отримання витягів з реєстру нерухомого майна 15.12.2023 вартість 99,00 грн.;

-отримання витягів з реєстру нерухомого майна 26.12.2023 вартість 99,00 грн.;

-отримання витягів з реєстру нерухомого майна 04.01.2023 вартість 43,00 грн.;

-отримання витягів з реєстру нерухомого майна 08.01.2023 вартість 43,00 грн.;

-отримання витягів з реєстру нерухомого майна 10.01.2023 вартість 86,00 грн.;

-транспортні витрати вартість 1 000,00 грн.

Всього 2 793,76 грн.

На підтвердження вищевказаних витрат надано платіжні інструкції.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката.

Враховуючи зазначене, результат розгляду справи в суді (задоволення позову частково), оцінивши подані представником позивача докази на підтвердження понесених витрат, предмет позову, складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, наявність клопотання представника відповідача про зменшення розміру судових витрат, поведінку сторони під час розгляду справи, суд вважає, що заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу підлягає частковому задоволенню у сумі 1 000 гривень, що відповідає критеріям розумності, співмірності, обґрунтованості та пропорційності до предмета спору.

Керуючись ст. 4, 10-13, 76-81, 133, 137, 141, 258-265, 270 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат у справі за позовною заявоюОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір в розмірі 13 390, 00 грн. (тринадцять тисяч триста дев`яносто гривень 00 коп.), грошові кошти за виготовлення звітів про оцінку майна в розмірі 3 000,00 грн. (три тисячі гривень 00 коп.), витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 коп.).

В іншій частині заяви відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 04.12.2024.

Суддя Л.М.Ковалевська