Справа № 591/2720/24
Провадження № 2/591/467/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 серпня 2024 року

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Ніколаєнко О.О.,

за участю секретаря судового засідання Полякової А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми цивільну справу № 591/2720/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головного Управління Національної гвардії України, третя особа : Міністерство оборони України про встановлення факту проживання разом з загиблим та перебування на його утриманні ,-

В С Т А Н О В И В:

19 березня 2024 року представник позивача - адвокат Казміренко Л.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, та свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_1 є бабусею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який будучи командиром батареї мінометної бригади 2 батальйону оперативного призначення в/ч НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 загинув від отриманого поранення несумісного з життям в районі населеного пункту Роботине, Пологівського району, Запорізької області внаслідок ворожого мінометного обстрілу підрозділами збройних сил рф. Вказує, що ОСОБА_1 на підставі розпорядження Зарічної районної в місті Суми адміністрації Сумської міської ради №164 «Про встановлення опіки над малолітнім мешканцем Зарічного району» була призначена опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки його одинока матір та донька позивачки, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . ОСОБА_2 постійно проживав однією сім`єю разом зі своєю бабусею ОСОБА_1 та був зареєстрованим разом з нею за адресою: АДРЕСА_1 . До початку повномасштабного вторгнення рф на територію України ОСОБА_2 з 29 січня 2021 року уклав контракт про проходження військової служби у Національній гвардії України на посадах офіцерського складу, почав приймати безпосередню участь у бойових діях в зоні АТО/ООС, отримав звання «старший лейтенант», статус учасника бойових дій, став отримувати грошове забезпечення та усі виплати, пов`язані з проходженням служби. З цього часу позивачка ОСОБА_1 стала перебувати на повному матеріальному утриманні у свого онука. ОСОБА_2 був зарахований до особового складу військової частини НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 з місцем дислокації в м. Харків, він тимчасово проживав за місцем дислокації військової частини, але не приривав сімейних зв`язків зі своєю бабусею та весь час опікувався нею. Крім того, ОСОБА_2 більшу частину грошового забезпечення передавав на утримання ОСОБА_1 та неодноразово здійснював грошові перекази на її рахунок. Просить встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала разом з ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , як член його сім`ї та перебувала на його утриманні.

Ухвалою суду від 21 березня 2024 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче засідання на 22 квітня 2024 року. Підготовче засідання відкладено до 16 травня 2024 року у зв`язку з витребування доказів та залученням співвідповідачів. Підготовче засідання відкладено до 07 червня 2024 року у зв`язку з витребування доказів. Ухвалою суду від 07 червня 2024 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду на 18 липня 2024 року. Розгляд справи відкладено до 16 серпня 2024 року у зв`язку з неявкою відповідача.

Представник позивача ОСОБА_4 подала заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити.

Представник відповідача Військової частини НОМЕР_1 подав заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, проти задоволення позову заперечують.

Представник відповідача Головного Управління Національної гвардії України в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином.

Представник третьої особи Міністерства оборони України подав заяву про розгляд справи без участі їх представника.

У відзиві на позовну заяву Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України просить залишити позовну ОСОБА_1 без задоволення з наступних підстав. Так, докази, на які посилається позивач у тексті позовної заяви, на переконання військової частини НОМЕР_1 , не підтверджують належним чином факт перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 . Так, квитанції про перерахунок коштів в сумі 29 999 грн. не містять прізвища платника (в квитанціях вказано «Сумське ОУ АТ Ощадбанк»), квитанції та чеки про оплату лікування, придбання техніки, тощо також не містять даних про платника. Факт наявності таких платіжних документів у позивача не підтверджує жодним чином ким саме були оплачені товари та послуги. Інших доказів, які б свідчили про перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 матеріали справи не містять (а.с. 101-103).

У відповіді на відзив представник позивача зазначила, що у загиблого військовослужбовця ОСОБА_2 , відсутні інші члени сім`ї. До позовної заяви позивачки додається Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження ОСОБА_2 №6 від 01 грудня 2023 року, відповідно до якого відомості про батька військовослужбовця ОСОБА_2 записані за вказівкою його матері згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Загиблий військовослужбовець ОСОБА_2 не був одружений та не мав дітей. Дані про склад його сім`ї, як військовослужбовця, що перебував у складі ВЧ3017 знаходяться в особовій справі старшого лейтенанта ОСОБА_2 в військовій частині та точно відомі відповідачу. Крім того, Військовою частиною НОМЕР_1 позивачці ОСОБА_1 були виплачені заробітна плата та інші види грошового забезпечення у зв`язку із загибеллю її онука, як члену сім`ї, про що зазначено у наказах командира відповідача ВЧ НОМЕР_1 . Вважає, що наявні письмові докази у справі доводять фактичні обставини, що позивачка ОСОБА_1 перебувала на утриманні у загиблого ОСОБА_2 , оскільки вони були членами однієї сім`ї, вели спільне господарство, побут, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки, проживали та були зареєстровані разом, ОСОБА_2 під час проходження військової служби за контрактом не приривав сімейних зв`язків з позивачкою та весь час опікувався нею, постійно передавав на утримання позивачки частину свого грошового забезпечення (а.с. 106-108).

В поданих письмових поясненнях третя особа Міністерство оборони України зазначає, що ОСОБА_2 не проходив службу та не займав жодної посади в штаті Центрального апарату саме Міністерства оборони України, як юридичної особи. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що командир батареї мінометної бригади 2 батальйону оперативного призначення військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України старший лейтенант ОСОБА_2 , проходив військову службу в структурі Національної гвардії України, яка входить до системи Міністерства внутрішніх справ України, а не Міністерства оборони України. Таким чином, враховуючи підставу виникнення та предмет заявлених вимог, з огляду на коло суб`єктів у даній справі та визначену правоздатність учасників справи, характеру спірних правовідносин є очевидним, що Міністерство оборони України не є та не може бути заінтересованою особою у даній справі (а.с.125-126).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками записані ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 12).

Відповідно до витягу з Державного реєстру акті цивільного стану громадян про народження відомості про батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України (зі слів матері) (а.с. 55).

ОСОБА_3 народилась ІНФОРМАЦІЯ_7 , її батьками записані ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (а.с. 13).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 (а.с. 14).

На підставі розпорядження Зарічної районної в місті Суми адміністрації Сумської міської ради №164 «Про встановлення опіки над малолітнім мешканцем Зарічного району» ОСОБА_1 була призначена опікуном ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки його одинока матір та донька позивачки, ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 15).

Згідно платіжних інструкцій АТ «Державний ощадний банк України» ОСОБА_2 періодично здійснював грошові перекази ОСОБА_1 (а.с. 17, 18, 19).

Крім того, факт перебування ОСОБА_1 на повному грошовому забезпеченні свого онука ОСОБА_2 підтверджуються медичною документацією та квитанціями про оплату медичних послуг, чеками на придбання ліків, касового чеку про придбання телевізору, телефону та смарт годинника (а.с. 20-26).

За період з 01 вересня 2023 року по 29 лютого 2024 року ОСОБА_1 отримала пенсію в сумі 28117 грн 44 коп. (а.с. 26-а).

Згідно сповіщення сім`ї №4/2383 від 17 жовтня 2023 року ОСОБА_1 повідомлено про смерть її онука ОСОБА_2 (а.с. 41).

ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Роботине, Пологівського району, Запорізької області помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 40, 48).

Постановою Медичної (військово-лікарської) комісії ДУ ТМО МВС України №240 встановлено, що поранення, яке призвело до смерті ОСОБА_2 пов`язане із захистом Батьківщини (а.с. 47).

На заяву ОСОБА_1 від 17 жовтня 2023 року Військовою частиною НОМЕР_1 Національної гвардії України надано відповідь, якою останню зобов`язано надати судове рішення, згідно якого її призначено опікуном ОСОБА_2 , а також відомості про батька військовослужбовця - ОСОБА_5 (а.с. 50, 51).

На підтвердження факту перебування на утриманні онука заявницею надано фотокартки та платіжні доручення на перерахування ОСОБА_2 коштів на рахунок заявниці. Протягом 23 років онук заявниці був зареєстрований з бабусею за однією адресою : АДРЕСА_1 та знятий з реєстрації після його смерті. Крім того, сповіщення про смерть онука також адресовано ОСОБА_1 (а.с.11,28-37,41).

Як вбачається з виписки по особовому рахунку заявниці ОСОБА_2 під час перебування його на військовій службі регулярно перераховувались кошти заявниці.

Відповідно до ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно з абзацом п`ятим пункту 6 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї військовослужбовця є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з військовослужбовцем у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки.

Конституційний суд України у своєму рішенні від 03 червня 1999 року у справі № 1-8/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставини, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд в постанові від 31 березня 2020 року у справі № 205/4245/17.

Відповідно до пункту 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Утримання може полягати у систематичній грошовій допомозі у виді витрат на утримання житла, його ремонті, сплату комунальних платежів, купівлі продуктів харчування, речей першої необхідності тощо.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 є пенсіонером за віком та отримує пенсію. Разом з тим, судом встановлено, що розмір доходів ОСОБА_2 значно перевищує розмір доходів його бабусі. Тому, отримання інших виплат не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування позивачки на утриманні її онука .

Судом встановлено, що характер допомоги, яку надавав ОСОБА_2 своїй бабусі, носив постійний характер: тобто така допомога була неодноразовою, надавалася систематично, протягом певного періоду часу і померлий виконував обов`язок щодо утримання ОСОБА_1 як члена сім`ї.

За змістом ст. ст.12,13,81ЦПК України суд розглядає справи в межах вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи в сукупності надані суду і безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов висновку про те, що заявницею надані належні та допустимі докази на підтвердження факту проживання її разом з ОСОБА_2 , як членом його сім`ї, та перебування позивачки на утриманні її онука.

Керуючисьст.ст. 4-13, 76-81, 89, 141-142, 151, 157, 161, 206,211, 258-259, 264-265, 272, 315 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, Головного Управління Національної гвардії України, третя особа : Міністерство оборони України про встановлення факту проживання разом з загиблим та перебування на його утриманні задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживала разом з ОСОБА_2 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_2 , як член його сім`ї та перебувала на його утриманні.

Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України, місцезнаходження : АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Відповідач: Головне управління Національної гвардії України, місцезнаходження: м. Київ, вул. Святослава Хороброго, 9а, .

Третя особа: Міністерство оборони України, місцезнаходження: АДРЕСА_3, код ЄДРПОУ НОМЕР_4.

Повний текст рішення виготовлено 27.08.2024.

Суддя О.О. Ніколаєнко