АПЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2024 року

м. Чернівці

cправа № 715/131/23

провадження № 22-ц/822/726/24

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Половінкіної Н. Ю.

суддів Кулянди М.І., Одинака О.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Менчинська Віталія Вікторівна, на заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2023 року, головуючий у першій інстанції Цуренко В.А.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 у січні 2023 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Зазначала, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції 04 червня 2004 року актовим записом №578, розірвано рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2012 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На підставі виконавчого листа №2-722/2009, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 17 листопада 2009 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 липня 2009 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

ОСОБА_2 матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає.

Посилалася на те, що ОСОБА_2 є фізично здоровою особою, має постійний стабільний заробіток.

Самостійно не взмозі забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, враховуючи, що син ОСОБА_4 хворіє на цукровий діабет, є інсулінозалежним та потребує особливого догляду, дієти та лікування.

Крім того донька ОСОБА_3 навчається у Чернівецькому медичному фаховому коледжі терміном з 01 вересня 2019 року по 01 липня 2023 року і потребує утримання.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати звернення до суду та до досягнення ОСОБА_4 повноліття чи до припинення ОСОБА_3 навчання - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2023 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 1 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 17 січня 2023 року та до досягнення ОСОБА_4 повноліття, чи до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку, або припинення нею навчання - враховуючи, яка з цих обставин настане першою.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Ухвалою Глибоцького районного суду Чернівецької області від 17 червня 2024 року заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Манчинська В.В., про перегляд заочного рішення залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Менчинська В.В., в апеляційній скарзі просить заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2023 року змінити, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/7 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 січня 2023 року та до досягнення ОСОБА_4 повноліття чи до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку або припинення нею навчання - враховуючи, яка з цих обставин настане першою.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

Зазначає про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, ухвалення Апеляційним судом Чернівецької області рішення від 28 жовтня 2009 року у справі 22ц-934/2009, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 липня 2009 року, відсутність заборгованості за аліментами.

Посилається на не зазначення ОСОБА_1 у позовній заяві обставин належного виконання ОСОБА_2 обов`язку утримання неповнолітніх дітей, надання додаткової фінансової допомоги дітям, перераховуючи на банківський рахунок доньки ОСОБА_3 кошти.

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2009 року у справі 22ц-934/2009 у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей враховано стан здоров`я ОСОБА_2 , встановлення діагнозу стан після перенесеного захворювання мікст-гепатиту (вірусного гепатиту «В» + вірусного гепатиту «С») жовтяної форми, середньо-важкого перебігу.

На теперішній час продовжує хворіти на гепатит «В» і потребує відповідного лікування, стан здоров`я суттєво погіршився у зв`язку з участю в антитерористичній операції у період з 2014 року по 2018 рік, проходженням служби в лавах Збройних Сил України з лютого 2022 року.

Визнаний особою з інвалідністю Ш групи внаслідок війни.

Вказує, що перебуває у шлюбі з ОСОБА_5 , є батьками ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судом першої інстанції не враховано захворювання ОСОБА_2 і потреби у постійному лікуванні, знаходження на утриманні ОСОБА_2 двох малолітніх дітей, непрацездатної матері ОСОБА_8 , яка є пенсіонером з 2004 року.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_3 навчалась у Чернівецькому медичному фаховому коледжі у період з 01 вересня 2019 року по 29 червня 2023 року і отримувала стипендію щомісячно в сумі 890 грн.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

У відзиві ОСОБА_9 просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Менчинська В.В., підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Задовольняючи позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, суд першої інстанції вважав, що підлягає захисту право ОСОБА_1 на стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 17 січня 2023 року та до досягнення ОСОБА_4 повноліття, чи до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку, або припинення нею навчання - враховуючи, яка з цих обставин настане першою.

Водночас судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 є батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ОСОБА_3 навчається на 4-му курсі Чернівецького медичного коледжу денна форма навчання, за кошти регіонального замовлення, термін навчання з 01 вересня 2019 року по 01 липня 2023 року.

При визначенні розміру аліментів судом першої інстанції враховано розмір прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, розміру мінімальної заробітної плати та обставини, визначені статтею 182 СК України, в тому числі стан здоров`я дітей, перебування на утримані матері.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення наведеним нормам відповідає в частині.

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького обласного управління юстиції 04 червня 2004 року актовим записом №578, розірвано рішенням Глибоцького районного суду Чернівецької області від 14 травня 2012 року.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області рішення від 28 жовтня 2009 року у справі 22ц-934/2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 липня 2009 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

На підставі виконавчого листа №2-722/2009, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 17 листопада 2009 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 липня 2009 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Згідно довідки Чернівецького медичного фахового коледжу від 10 січня 2023 року № 16/01.3 ОСОБА_3 навчається на четвертому курсі Чернівецького медичного фахового коледжу, денна форма навчання, за кошти регіонального замовлення, термін навчання з 01 вересня 2019 року по 01 липня 2023 року.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрало законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Тлумачення пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України свідчить, що підставою для прийняття судового рішення про закриття провадження у справі є наявність іншого рішення суду, яке набрало законної сили та яке ухвалено між тими самими сторонами, про той самий предмет та з тих самих підстав.

За змістом висновку, зробленого у постанові Верховного Суду України від 21 грудня 2016 року у справі № 6-899цс16, закриття провадження у справі - це одна з форм закінчення розгляду цивільної справи без винесення рішення суду у зв`язку з виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість подальшого судового розгляду справи.

Підстави для закриття провадження у справі визначені частиною першою статті 255 ЦПК України та є вичерпними і розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип остаточності рішень суду і юридичної визначеності (принцип res judicata).

Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Brumarescu v. Romania» («Брумареску проти Румунії») від 28 жовтня 1999 року (п. 61).

У будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

Тотожними є позови, у яких співпадають суб`єктний склад, предмет і підстава позову.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України в постанові від 22 квітня 2015 року у справі № 6-79цс15.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 320/9224/17 (провадження № 14-225цс19) зазначила, що «Згідно з пунктом 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами. Тобто, згідно з вказаним пунктом підставою для закриття провадження у справі є, зокрема, вирішення спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав шляхом ухвалення рішення, яке набрало законної сили, або постановлення ухвали про закриття провадження у справі» (пункти 26, 27).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 761/7978/15-ц (провадження № 14-58цс18) зазначено, що «необхідність застосування пункту 2 частини першої статті 205 ЦПК України зумовлена, по-перше, неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та, по-друге, властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 223 ЦПК України). За змістом наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. У матеріальному розумінні предмет позову - це річ, щодо якої виник спір».

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19) вказано, що «предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів. Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу».

Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Тобто зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасно зміна і предмета, і підстав позову не допускається. Разом з тим не вважаються зміною підстави позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права (постанова Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 924/1473/15 (провадження № 12-15гс19)).

Аналогічні висновки містяться в постановах Верховного Суду від 28 липня 2021 року у справі № 640/9380/19 (провадження № 61-6741св21), від 15 листопада 2021 року у справі № 428/9280/20 (провадження № 61-12194св21), від 21 грудня 2021 року у справі № 295/983/21 (провадження № 61-13906св21).

Встановлено, що рішенням Апеляційного суду Чернівецької області рішення від 28 жовтня 2009 року у справі 22ц-934/2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 29 липня 2009 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до справи, яка переглядається, ОСОБА_1 у січні 2023 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання.

Просила стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати звернення до суду та до досягнення ОСОБА_4 повноліття чи до припинення ОСОБА_3 навчання - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Обставинами, якими обгрунтовувала позовні вимоги, ОСОБА_1 зазначала, що на підставі виконавчого листа №2-722/2009, виданого Глибоцьким районним судом Чернівецької області 17 листопада 2009 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 29 липня 2009 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, найстарша дитина ОСОБА_3 досягла повноліття, ОСОБА_2 утримання в добровільному порядку не надає.

Водночас досягнення найстаршою дитиною ОСОБА_3 повноліття не є самостійною підставою для звернення ОСОБА_1 у січні 2023 року до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

За змістом частини 2, 3 статті 183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Отже у справі 22ц-934/2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та у справі, яка переглядається, співпадають суб`єктний склад.

Аналіз матеріалів справи свідчить про те, предмет позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати звернення до суду до досягнення дитиною повноліття та підстави позову у цій справі є тотожними предмету та підставам позову у справі 22ц-934/2009 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей.

Таким чином, вже існує рішення Апеляційного суду Чернівецької області від 28 жовтня 2009 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 29 липня 2009 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття, ухвалене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

З огляду на наведене суд першої інстанції дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для відповідного віку, щомісячно починаючи з 17 січня 2023 року та до досягнення ОСОБА_4 повноліття на порушення норм матеріального права.

Ураховуючи предмет позову ОСОБА_1 стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 17 січня 2023 року та до досягнення ОСОБА_4 повноліття, чи до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку, або припинення нею навчання, ОСОБА_1 фактично просила стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 17 січня 2023 року та до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку, або припинення нею навчання.

Згідно з частиною 1 статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати.

Відповідно до частини 1 статті 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно із пунктом 20 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За змістом частини 1 статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

За вимогами частини 1 статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних, чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно наведеного матеріальне становище платника аліментів є предметом доказування.

Натомість, у матеріалах справи відсутні докази щодо заробітку (доходу) платника аліментів ОСОБА_2

ОСОБА_2 в апеляційній, посилаючись на перебування на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 , не зазначає розмір заробітку (доходу), відсутність можливості надавати утримання повнолітній дитині ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох річного віку, або припинення нею навчання.

Крім того, у матеріалах справи відсутні докази наявності у платника аліментів нерухомого та рухомого майна, грошових коштів, витрат, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

На підставі частини 1 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

За змістом частини 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із положеннями частини першої, четвертої, п`ятої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Недоведеність обставин, на наявності яких наполягає позивач - є підставою для відмови у позові; а у разі, якщо на тому наполягає відповідач - для відхилення його заперечень проти позову.

У випадку невиконання учасником справи його обов`язку із доведення відповідних обставин необхідними доказами, такий учасник несе ризик відповідних наслідків, зокрема, відмови у задоволенні позовних вимог, у зв`язку із їх недоведеністю, або задоволення позовних вимог у випадку ненадання відповідачем доказів на спростування обставин, зазначених у позові.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний (постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 2 жовтня 2018 року у справі № 910/18036/17, від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18(пункт 41)). Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс (див. пункт 43 постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 917/1307/18).

Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13ц.

Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Отже суд апеляційної інстанції наділений відповідними повноваженнями, які дозволяють йому усунути порушення, допущені судом першої інстанції при розгляді справи, зокрема щодо реалізації принципу змагальності у цивільному процесі, доказування сторонами тих обставин, на які вони посилаються в обґрунтування своїх вимог або заперечень.

Вирішуючи питання щодо дослідження доказів, які без поважних причин не подавалися до суду першої інстанції, апеляційний суд повинен врахувати як вимоги частини першої статті 44 ЦПК України щодо зобов`язання особи, яка бере участь у справі, добросовісно здійснювати свої права та виконувати процесуальні обов`язки, так і виключне значення цих доказів для правильного вирішення справи. Про прийняття та дослідження нових доказів, як і про відмову в їх прийнятті, апеляційний суд зобов`язаний мотивувати свій висновок в ухвалі при обговоренні заявленого клопотання або в ухваленому судовому рішенні по суті спору.

Апеляційна скарга ОСОБА_2 не містить клопотання про прийняття та дослідження нових доказів.

Згідно довідки Чернівецького медичного фахового коледжу від 10 січня 2023 року № 16/01.3 ОСОБА_3 навчається на четвертому курсі Чернівецького медичного фахового коледжу, денна форма навчання, за кошти регіонального замовлення, термін навчання з 01 вересня 2019 року по 01 липня 2023 року.

Заслуговують на увагу посилання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі на урахування при визначенні розміру аліментів матеріального стану останньої.

З огляду на положення частини 1 статті 198 СК України суди мають звертати увагу на те, що обов`язок утримувати дітей покладено на обох батьків та мають з`ясовувати матеріальний стан особи, з якою проживають діти або яка здійснює над ними піклування.

На підставі частини 2 статті 200 СК України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Разом необхідність утримувати інших неповнолітніх дітей ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , непрацездатної матері ОСОБА_8 , яка є пенсіонером, не виключає обов`язку ОСОБА_2 надавати матеріальну допомогу повнолітній дитині ОСОБА_3 , яка її потребує.

Ураховуючи стан здоров`я та матеріальне становище повнолітньої дитини ОСОБА_3 , отримання стипендії, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів ОСОБА_2 , встановлення інвалідності Ш групи внаслідок війни, наявність у платника аліментів інших неповнолітніх дітей ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_5 , непрацездатної матері ОСОБА_8 , яка є пенсіонером, відсутність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, витрат платника аліментів на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, інші обставини, що мають істотне значення, матеріальний стан другого з батьків ОСОБА_1 , наявність на утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_10 аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи, щомісячно починаючи з дати звернення до суду 17 січня 2023 року до припинення ОСОБА_3 навчання, а у разу продовження навчання не триваліше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на наведене заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2023 року підлягає скасуванню в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до пункту 1 частини 1 статті 377 ЦПК України та зміні в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання з підстав, передбачених пунктом 4 частини 1 статті 376 ЦПК України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, п.1 ч.1 ст. 377 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Менчинська Віталія Вікторівна, задовольнити частково.

Заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення ОСОБА_4 повноліття скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини закрити.

Заочне рішення Глибоцького районного суду Чернівецької області від 10 лютого 2023 року в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для на працездатну особу, дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дати звернення до суду та до припинення ОСОБА_3 навчання змінити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатної особи щомісячно починаючи з дати звернення до суду 17 січня 2023 року до припинення ОСОБА_3 навчання, а у разу продовження навчання не триваліше ніж до досягнення нею двадцяти трьох років.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складання повного судового рішення 15 жовтня 2024 року.

Головуючий Н. Ю. Половінкіна

Судді М. І. Кулянда

О. О. Одинак