ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1289/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №703/4110/23 Категорія: 310020000 Крива Ю.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Карпенко О.В., Василенко Л.І.,

за участю секретаря Мунтян К.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дона Віктора Олександровича на рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення, -

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що відповідно до рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2018 року по справі № 703/2802/18, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 серпня 2018 року і до повноліття дитини.

Окрім того, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2023 року по справі № 703/1629/23 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 було стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Також вказаним рішенням суду з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання останньої в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12 квітня 2023 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно.

Зауважує, що на підставі двох вказаних рішень суду з позивача щомісяця стягуються аліменти в розмірі, що перевищує 50 відсотків його доходу.

Посилаючись на те, що на сьогоднішній день позивач не в змозі сплачувати визначений судом розмір аліментів, оскільки змінився його сімейний стан, він вдруге одружився, а також проходить військову службу, виконує бойові завдання, ризикує своїм життям. Відтак просив зменшити розмір аліментів і вважав, що було б справедливим зменшити сукупний розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання двох дітей з 1/2 частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку на 1/3 частину всіх видів заробітку щомісячно. При цьому розмір стягуваних аліментів на утримання дружини ОСОБА_2 в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12 квітня 2023 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3 року включно просив залишити без змін.

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів того, що після ухвалення рішення суттєво погіршився його матеріальний стан або стан його здоров`я, через що він не має змоги виплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Матеріали справи не містять доказів про доходи позивача та відсутність у нього доходів для сплати аліментів у визначеному розмірі. Твердження позивача про те, що стягнення відбувається у надмірному розмірі, не підтверджені належними доказами, так як не надано доказів що позивач працює, отримує заробіток і розмір аліментів є надмірним, розмір аліментів, який стягується з позивача на утримання дітей є середнім, і його безпідставне зменшення призведе до того, що інтереси дітей не будуть якнайкраще забезпечені.

Та, обставина, що позивач повторно одружився сама по собі не свідчить про погіршення його матеріального стану та не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, визначених на підставі рішення суду. Матеріали справи не містять доказів, що дружина позивача ОСОБА_5 перебуває на його утриманні.

Суд зауважив, що саме по собі прийняття судового рішення про стягнення аліментів з батька (матері) на кожну наступну дитину без доведення погіршення майнового становища платника аліментів, не буде спрямовано на належне забезпечення усіх дітей, оскільки саме батьки зобов`язані матеріально утримувати дитину до повноліття та несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Дон В.О. подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що рішення є незаконним та необґрунтованим, прийнятим з неповним з`ясуванням обставин справи, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що від сплати аліментів ОСОБА_1 не відмовляється, намагається сплачувати вчасно, проте, на даний час має другий шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Крім того, проходить військову службу, виконує бойові завдання, ризикує своїм життям.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.

Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 22 січня 2020 року.

Сторони є батьками двох малолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 01 жовтня 2018 року по справі № 703/2802/18, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 серпня 2018 року і до повноліття дитини (а.с.9).

Крім того, рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 14 червня 2023 року по справі № 703/1629/23 з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 квітня 2023 року і до досягнення дитиною повноліття. Також вказаним рішенням суду з нього стягуються аліменти на користь ОСОБА_2 на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 12 квітня 2023 року і до ІНФОРМАЦІЯ_3 включно (а.с. 10-11).

10 вересня 2022 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб із ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.8).

Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття.

Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частина третя статті 181 СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Частиною першою статті 189 СК України передбачено, що батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Частиною першої статті 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом.

Аналіз цієї норми права дає підстави для висновку що підставами зміни розміру аліментів є як зміна матеріального, так і зміна сімейного стану як самостійна підстава для зменшення або збільшення розміру аліментів.

При цьому такі положення закону не виключають одночасне настання обох підстав для зміни розміру аліментів: і зміни сімейного і зміни матеріального стану. Проте, зміна сімейного стану є самостійною, не залежною від зміни матеріального стану підставою для зміни розміру аліментів.

Ураховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів один із батьків дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13 зроблено висновок, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Звертаючись до суду з позовом про зміну (зменшення) розміру аліментів, позивач посилався на те, що у нього змінився сімейний і матеріальний стан, оскільки він перебуває у іншому зареєстрованому шлюбі, а визначений розмір аліментів перевищує 50% його доходів та є наразі надмірним для нього.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Частиною першою статті 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що після визначення судовими рішеннями розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей, сімейний стан та матеріальне становище позивача не змінилося.

На час винесення судового рішення від 14 червня 2023 року у справі №703/1629/23, ОСОБА_1 вже перебував у іншому зареєстрованому шлюбі та не заперечував проти визначеного розміру аліментів.

Підтверджень про зміни у майновому стані після ухвалення судових рішень позивачем не надано, а тому колегія суддів не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів стягнутих з ОСОБА_1 на утримання його неповнолітніх дітей.

Під час розгляду справи позивач звертав увагу суду першої інстанції на висновок Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 жовтня 2023 року у справі № 682/2454/22-ц, в якому вказано, що народження дитини відповідно до положень статті 192 СК України є самостійною підставою для зміни розміру аліментів.

Крім того, за обставинами тієї справи позивач просив зменшити розмір аліментів, оскільки його матеріальне становище погіршилося, та він неспроможний сплачувати аліменти у раніше визначеному судом розмірі.

Колегія суддів вважає, що висновки суду касаційної інстанції не є релевантними до даних правовідносин, оскільки в зазначеній справі зміни передбачені статтею 192 СК України відбулися після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів.

У розглядуваній справі, вказані обставини були відомі суду та учасникам справи на час ухвалення судового рішення про стягнення аліментів на утримання дитини.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване рішення - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Дона Віктора Олександровича - залишити без задоволення.

Рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 05 червня 2024 року- залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 листопада 2024 року.

Судді:

: