Справа № 303/6210/24
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

15 серпня 2024 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Заболотний А.М., розглянувши матеріали за позовом ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Ухвалою судді від 30.07.2024 року позовну заяву залишено без руху для усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання цієї ухвали.

06.08.2024 року до суду від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання ухвали від 30.07.2024 року про залишення позову без руху.

Однак, ознайомившись з наданим представником позивача обґрунтуванням, встановлено, що ухвалу суду від 30.07.2024 року не виконано в повній мірі, зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви не усунуто в повному обсязі.

07.08.2024 року ухвалою з ініціативи суду продовжено строк залишення позовної заяви без руху.

12.08.2024 року від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви на виконання вищезазначених ухвал.

Однак, ознайомившись з наданим представником позивача обґрунтуванням, встановлено, що ухвали суду від 30.07.2024 року та 07.08.2024 року не виконані в повній мірі, зазначені в ухвалах недоліки позовної заяви не усунуто в повному обсязі.

Так, позов був залишений без руху, зокрема, з тих підстав, що позивачу необхідно належним обґрунтувати наявність підстав для звернення саме до цього суду з врахуванням зазначених норм законодавства щодо визначення підсудності.

Зі змісту позовної заяви встановлено, що предметом позову є визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка проживала та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в с-щі Білокуракине Сватівського району Луганської області У зв`язку з цим в ухвалі про залишення позову без руху акцентувалася увага позивача на те, що на позов спадкоємця про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини поширюються правила виключної підсудності і вони пред`являються за місцем знаходження спадкового майна або основної його частини.

Позивачем не виконано вимог суду та не зазначено будь-якого спадкового майна, що б знаходилося в межах територіальної юрисдикції Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області. Також позивачем взагалі не зазначено про наявність спадкового майна та його місцезнаходження, що позбавляє суд можливості направити справу за належною підсудністю.

Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що закон не передбачає вимог щодо обсягу, повноти чи слушності доводів позовної заяви, але приписує щонайменше сформулювати суть (зміст) порушення, яким чином воно негативно позначилось на правах особи, яка звертається з позовом, яким чином може бути відновлене порушене право. Зміст та обсяг порушеного права і виклад обставин, якими воно підтверджується, у кожному конкретному випадку можуть бути різними, але разом із цим принаймні на рівні формулювання викладу їх змісту мають бути достатніми, щоб визначити предмет спору, його юрисдикційну належність, характер вимог, часові межі події порушення, нормативне регулювання спірних відносин, а також обставини, за яких можна ухвалити одне з обов`язкових процесуальних рішень, пов`язаних з визнанням позовної заяви прийнятною/неприйнятною (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 року у справі № 640/7310/19 (провадження 11-905заі19), від 27.10.2021 року у справі № 9901/337/21 (провадження 11-416заі21)).

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

При цьому, суд, який розглядає справу, не віднесену до його юрисдикції, не може вважатися судом, встановленим законом у розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у рішенні у справі «Zand проти Австрії» зазначив, що словосполучення «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й на дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність. Поняття суд, встановлений законом у ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає усю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (п.п. 24-25 рішення у справі «Сокуренко і Стригун проти України»).

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно з ч.ч. 5, 6 ст. 185 ЦПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня її надходження або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи не усунення зазначених в ухвалах суду недоліків, що в свою чергу позбавляє суд можливості вирішення питання про підсудність цієї цивільної справи та, як наслідок, прийняття рішення про відкриття провадження у справі чи передачі справи за підсудністю, таку позовну заяву слід повернути позивачу.

Керуючись ст.ст. 185, 258-261, 353, 354 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мукачівської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позовної заяви.

Копію ухвали про повернення позовної заяви та позовну заяву і додані до неї документи надіслати позивачу.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя А.М.Заболотний