Ічнянський районний суд Чернігівської області
Провадження № 2/733/100/24
Єдиний унікальний №733/2141/23
Рішення

Іменем України

29 січня 2024 року м. Ічня

Ічнянський районний суд Чернігівської області

у складі головуючого судді Овчарика В.М.,

за участю секретаря Ткаченко В.М.,

позивачки ОСОБА_1 та

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ічня за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

установив:

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним вище позовом до ОСОБА_2 . В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 27 грудня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 , яка на даний час проживає з нею та перебуває на її повному утриманні. Відповідач у добровільному порядку належної матеріальної допомоги на дитину не надає, хоча відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного позивачка просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 12 000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала та просила його задовольнити із зазначених у ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково та не заперечував сплачувати аліменти у розмірі 8 000 грн, що становить 1/4 частки його пенсії, при цьому зазначив, що він є інвалідом ІІІ групи, а не ІІ як зазначено у його пенсійному посвідченні, що є помилковим записом.

Відзиву на позов відповідачем не надано, однак від останнього надійшли письмові пояснення, відповідно до яких останній визнав частково позовні вимоги ОСОБА_1 з посиланням на те, що зазначений позивачкою розмір аліментів не відповідає його доходам та матеріальному становищу, враховуючи також те, що він є пенсіонером та має інвалідність за трудовим каліцтвом, а нещодавно переніс інсульт.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 грудня 2008 року (а.с. 13).

Від спільного проживання в шлюбі у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_3 (а.с. 14).

Згідно довідки від 15.09.2022 року № 7414- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце перебування якої є АДРЕСА_2 (а.с. 8).

Згідно довідки виданої КП «Ічнянською ЦПМСД» ОСОБА_3 знаходиться на «Д» обліку з діагнозом правобічний грудо-поперековий сколіоз другого ступеня, викривлення носової переділки вправо. Шопія другого ступеня. Дитина часто хворіє простудними захворюваннями (ГРВУ) бронхіти. В 2011 році термічний опік другого ступеня правого передпліччя (а.с. 16).

Згідно консультативних висновків у ОСОБА_3 мається захворювання, а саме правобічний грудно-поперековий сколіоз ІІ ступеня (а.с. 18) та виправлення носової переділки вправо (а.с. 20).

ОСОБА_2 є пенсіонером та інвалідом 3 групи по трудовому каліцтву, що підтверджується копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 та довідкою МСЕ № 083655.

Відповідно до ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до положень ст. 182 СК України та роз`яснень п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем витрати платника аліментів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У відповідності з статтею 181СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином законодавством визначено, що аліменти стягуються або у частці, або у твердій грошовій сумі, а правом вибору виду аліментів (частка чи грошова сума) наділений той з батьків, з ким проживає дитини.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту її інтересів, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Як убачається з матеріалів, ОСОБА_2 , будучи батьком неповнолітньої ОСОБА_3 , проживає окремо та належно матеріально не утримує її, а тому повинен сплачувати аліменти на останню.

З урахуванням викладеного суд вважає, що неповнолітня ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно у належному розмірі не надає.

При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182, 200 Сімейного кодексу України враховує стан здоров`я та матеріальне неповнолітньої ОСОБА_3 , яка має ряд захворювань, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача ОСОБА_2 , який є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи, який переніс інсульт, відсутність домовленості сторін про сплату аліментів, а тому з урахуванням вимог розумності та справедливості, суд вважає необхідним стягнути з ОСОБА_2 на користь позивачки аліменти на їх дочку у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 грн щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, оскільки, на думку суду, саме такий розмір аліментів буде необхідним і достатнім для матеріального забезпечення неповнолітньої ОСОБА_3 , проти якого не заперечує і сам відповідач.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Так як позивачка звільнена від сплати судового збору по поданій категорії справи, тому з відповідача у дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Керуючись статтями 180, 182, 183, 184, 191, 200 Сімейного кодексу України, статтями 2, 4, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 274, 279 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Флорино Бершадського району Вінницької області, на користь ОСОБА_1 , аліменти на неповнолітню дитину дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі у розмірі 8 000 (вісім тисяч) гривень щомісячно, починаючи з 26 грудня 2023 року до досягнення дитиною повноліття.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1 073 (одну тисячу сімдесят три) гривні 60 коп судового збору.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Роз`яснити сторонам, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_3 , фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складено 29 січня 2024 року.

Головуючий суддя В.М.Овчарик