Провадження № 2/761/3676/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року Шевченківський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Марінченко Л.В.,

за участі

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ) про захист прав споживачів та відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до суду, в якій просила суд стягнути з відповідача матеріальні витрати за придбані туфлі «SHARMAN» у розмірі 1290 грн.; компенсацію за завдану моральну шкоду у розмірі 15000 грн., також просила суд покласти на відповідача понесені нею судові витрати. Позовні вимоги обгрунтовано тим, що 19.05.2023 року придбано в магазині «Взуття», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги 27 корпус «А» босоніжки бренду «SHARMAN», вартість яких становила 1290 грн. Взуття придбано спеціально для святкування завершення навчальних курсів від компанії «Стар Лайф», однак використати їх за своїми планами позивач не змогла, кріплення босоніжок порвалось, що унеможливило подальше їх використання. 24.05.2023 року позивачка звернулася до магазину з вимогою повернути їй кошти за товар неналежної якості, однак працівники магазину відмовили у виконанні такої вимогу, посилаючись на те, що для цього відсутні підстави. Їй запропонували здійснити ремонт взуття, на що позивачка погодилася. В неї забрали босоніжки для проведення ремонту та повернули після 14 днів. Однак ремонт не надав належного результату, так як виявився неякісним: деталі були заклеєні і це спричиняло дискомфорт при носінні. В зв`язку з цим, позивачка знову звернулася до магазину з заявою про повернення коштів, однак їй було відмовлено. Вважає, що діями продавців магазину, що виразилося в негативному спілкуванні, завдало їй моральної шкоди, яку оцінює в розмірі 15000 грн.

Провадження у справі відкрито 01.03.2024, відповідно до положень ст.ст. 19, 274 ЦПК України вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з Ухвалою суду від 01.03.2024 року, справу було призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник відповідача направив до суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог заперечував та зокрема зазначав, що підстав для повернення коштів не було. Факт існування істотного недоліку товару не доведено. Фурнітура взуття зламана при використанні. В свою чергу вимога позивача щодо стягнення моральної шкоди є також необгрунтованою, оскільки відмова повернути кошти за продане взуття повністю відповідає положенням Закону України «Про захист прав споживачів».

В судовому засідання позивач підтримала заявлені вимоги, просила задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, зважаючи на дотримання ФОП ОСОБА_3 вимог чинного законодавства України.

Встановлено, та не оспорюється сторонами, що ОСОБА_1 придбала 19.05.2024 року в магазині «Взуття», що знаходиться за адресою: м. Київ, проспект Перемоги 27 корпус «А» босоніжки бренду «SHARMAN», вартість яких становила 1290 грн.

Як вбачається з фіскального чеку № від 19.05.2024 року та чеку терміналу «Приватбанк», даний магазин є місцем здійснення підприємницької діяльності Фізичної особи - підприємця ОП ОСОБА_3 .

Позивачкою надані копія заяви від 24.05.2023 року, в якій вона просить зробити гарантійний ремонт фурнітури взутті, копія заяви від 13.06.2024 року, в якій вона вказує, що зроблений ремонт є неякісним та вона просить повернути їй кошти. Дані заяви не містять доказів їх отримання відповідачем, однак відповідач не надала заперечень щодо наявності таких звернень.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.»

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону про захист прав споживачів у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач у порядку та в строки, встановлені законодавством, і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) заміни товару на такий же товар або на аналогічний з наявних у продавця (виробника).

Термін «істотний недолік» визначений п. 12 ч. 1 ст. 1 Закону «Про захист прав споживачів» -істотний недолік - недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором;

Гарантійний строк зазначається в паспорті на продукцію чи будь-якому іншому документі, що додається до продукції (ч. 2 ст. 7 Закону «Про захист прав споживачів»).

Але на сезонні товари (одяг, хутряні та інші вироби) гарантійний строк обчислюється з початку відповідного сезону, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про захист прав споживачів»)

Перелік сезонних товарів, гарантійні терміни за якими обчислюються з початку відповідного сезону (Додаток №1 до Постанови КМ України №172 від 19.03.1994 року):

Взуття: зимового асортименту - з 15 листопада по 15 березня; весняно-осіннього асортименту - з 15 березня по 15 травня та з 15 вересня по 15 листопада; літнього асортименту - з 15 травня по 15 вересня.

Таким чином, позивач придбала у відповідача взуття літнього асортименту, гарантійний термін якого тривав з 15 травня 2023 року по 15 вересня 2023 року.

В період гарантійного терміну, а саме на протязі перших п`яти днів використання взуття, зламалася декоративна застібка, що унеможливлює використання взуття за призначенням і, відповідно, вказує на те, що даний товар має істотній недолік.

Відповідач прийняв даний товар у позивачки для здійснення гарантійного ремонту, що фактично вказує на визнання факту невідповідності товару належній якості. За таких обставин, відповідач мав би задовольнити вимогу позивачки - повернути кошти за неякісний товар, після її звернення з вимогою про повернення коштів.

Зважаючи на викладене суд приходить до висновку про задоволення вимог ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі вартості взуття - 1290 грн. 00 коп.

Щодо стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди необхідно зазначити наступне.

Пункт 5 частини першої статті 4 Закону про захист прав споживачів передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Відповідно до пункту 19 частини першої статті 1 Закону про захист прав споживачів термін "продукція" у цьому Законі вживається в значенні - будь-який виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб.

За змістом частини другої статті 22 Закону про захист прав споживачів при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

При визначенні розміру моральної шкоди у даному випадку суд враховує, що неправомірними діями відповідача позивач зазнала певних душевних страждань у зв`язку з тим, що протягом тривалого часу була позбавлена можливості використовувати товар належної якості для своїх потреб

З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.12.2018 р. у справі № 640/14909/16-ц

Отже з урахуванням тяжкість вимушених змін у життєвих відносинах позивача, часу та зусиль, що знадобились позивачеві для відновлення для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку , що на користь позивача з метою компенсацію моральної шкоди з відповідача необхідно стягнути суму у розмірі 1 000,00 грн.

Відповідно до положень п.2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд в своєму рішенні має вирішити питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи, як це вбачається з положень ч. 1 ст. 134 ЦПК України.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України.

Виходячи зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Здійснення адвокатської діяльності в Україні регулюється Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», який чітко визначає форми, у яких особа, яка отримала право на здійснення адвокатської діяльності, може здійснювати адвокатську діяльність: індивідуально; адвокатське бюро; адвокатське об`єднання.

Так, позивач просить стягнути на її користь понесені нею витрати по оплаті юридичних послуг у розмірі 18000 грн.

На отримання професійної правничої допомоги позивачем подано договір про надання юридичних послуг № М-1147 від 14.07.2023, укладеного з ФОП ОСОБА_4 в особі касира-адміністратора ОСОБА_5 , діючого на підставі Довіреності № 493 від 27.04.2023, виданої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Задорожний О.С., акт про надання юридичних послуг, копії фіскальних чеків.

Разом з тим, дані документи не дають суду підстави вважати, що здійснені ОСОБА_1 витрати можуть бути покладені на відповідача в ромумінні вищенаведених норм процесуального права.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11,13,141,196,223,259,352,354 ЦПК України, ст. 23 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про захист прав споживачів та відшкодування шкоди задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) суму у розмірі 1 290 грн. 00 коп.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) моральну шкоду у розмірі 1 000 грн. 00 коп.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 85 грн. 92 коп.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) в дохід держави 1073 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень цього Кодексу протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: