Новосанжарський районний суд Полтавської області
Справа № 542/1605/24
Провадження № 2/542/472/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2024 року селище Нові Санжари

Новосанжарський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Шарової-Айдаєвої О.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Карась В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В :

29 серпня 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (надалі також позивач, ТОВ «Коллект центр») звернулось до Новосанжарського районного суду Полтавської області з позовною заявою до ОСОБА_1 (надалі також відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за договором про споживчий кредит № 4504236 від 22 липня 2021 року в розмірі 45474 грн 65 коп., у зв`язку з невиконанням зобов`язання, а також понесених судових витрат.

Після отримання відповіді від Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської областіна запит суду про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за № 15.4-44/24(а.с. 50), суд своєю ухвалою 03 вересня 2024 року прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 51).

Ухвалами від 21 жовтня 2024 року (а.с. 86-88) та повторно від 11 листопада 2024 року (а.с. 110-111) суд витребував у Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» інформацію щодо видачі АТ КБ «Приватбанк» кредитної картки № НОМЕР_1 ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) та інформацію про зарахування на картку № НОМЕР_3 кредитних коштів у сумі 15 000 грн 00 коп., які 22 липня 2021 року були на неї перераховані, а саме: виписку по рахунку ОСОБА_1 (рнокпп: НОМЕР_2 ) за номером карти НОМЕР_3 за період з 22.07.2021 по 22.08.2021, що надійшли до суду 14 листопада 2024 року (а.с. 114-115).

Аргументи учасників справи

В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Коллект центр» посилалось на те, що 22 липня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» (надалі також ТОВ «Авентус Україна») та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено електронний договір № 4504236 про надання споживчого кредиту.

Відповідно до умов договору, відповідачка отримала кредит в сумі 15000 грн зі строком кредитування 16 днів із можливістю пролонгації та автопролонгації та сплатою процентів за користування грошовими коштами. Сторонами була узгоджена процентна ставка у розмірі 1,90%, яка нараховується за кожен день користування кредитом.

У свою чергу, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за договором виконало у повному обсязі, а саме: надало відповідачці кредит у розмірі, встановленому в договорі, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку ОСОБА_1 . Однак, відповідачка свої зобов`язання щодо повернення кредиту та нарахованих процентів не виконала. Керуючись приписами пункту 4.3 кредитного договору, договір було автопролонговано, а строк користування кредитом було продовжено на 90 календарних днів. Надалі відповідачка оплати за кредитним договором не здійснювала.

В подальшому, 04 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (надалі також - ТОВ «Вердикт Капітал») укладено договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, у тому числі, за договором про споживчий кредит № 4504236 від 22 липня 2021 року, що був укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 .

В свою чергу, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило право вимоги до позичальників ТОВ «Коллект Центр» відповідно до Договору відступлення прав вимоги № 10-01/2023 від 10 січня 2023 року, у тому числі, за договором про споживчий кредит № 4504236 від 22 липня 2021 року.

Отже, до ТОВ «Коллект Центр» перейшло право грошової вимоги до відповідачки за договором про споживчий кредит № 4504236 від 22 липня 2021 року у загальному розмірі 45474 грн 65 коп., із яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) складає 15000 грн 00 коп., заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги складає 30210 грн 00 коп.

Поряд із цим, враховуючи, що ОСОБА_1 прострочила узгоджені строки платежів за договором про споживчий кредит № 4504236 від 22 липня 2021 року, порушивши зобов`язання, ТОВ «Коллект Центр» просило стягнути із відповідачки заборгованість із врахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних від простроченої суми, а саме: 240 грн 00 коп. ? інфляційні збитки та 24 грн 65 коп. ? три проценти річних, що були нараховані ТОВ «Вердикт Капітал» за період з 04.02.2002 по 23.02.2022.

На даний час відповідачка продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань, з огляду на що, позивач просив стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості, а також судові витрати по справі витрати на судовий збір та витрати на правничу довомогу.

02 жовтня 2024 року від відповідачки до суду надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 60-65), за змістом якого ОСОБА_1 просила відмовити у задоволенні позовних вимог ТОВ «Коллект Центр» до неї в повному обсязі.

Обґрунтовуючи свої заперечення проти позову, вона зазначила що лише виписки по рахункам або касовий документ можуть бути належними доказами щодо заборгованості по тілу кредиту за кредитним договором, в разі якщо останні відповідають вимогам первинних документів, а розрахунки заборгованості, на які посилається позивач не є первинними документами, які підтверджують отримання кредиту відповідачкою, користування ним, укладення договору на умовах, які вказані позивачем в позовній заяві, а отже не є належними доказами існування боргу.

Вказала, що 22 липня 2021 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Авентус Україна» було укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачкою отримано кошти у розмірі 15000 гривень, строком на 16 днів. Однак, як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості за користування кредитними коштами в розмірі 30210 грн 00 коп. нарахована поза межами користування кредитом, тому є безпідставною та не підлягає задоволенню, оскільки після закінчення строку кредитування у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Також, з посиланням на висновок Великої Палати Верховного Суду ОСОБА_1 зазначила, що очікування кредитодавця, що позичальник повинен сплачувати проценти за «користування кредитом» поза межами строку, на який надається такий кредит (тобто поза межами існування для позичальника можливості правомірно не сплачувати кредитору борг), виходять за межі взаємних прав та обов`язків сторін, що виникають на підставі кредитного договору, а отже, такі очікування не можуть вважатись легітимними.

Крім того, відповідачка вважала, що витрати понесені на професійну правничу (правову) допомогу в сумі 13 000 грн є завищеними, неспівмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг, затраченим ним часом на надання таких послуг, не відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їх розміру, а також такими, що суперечать змісту кредитного договору, в якому заборонено покладати на споживача обов`язок з оплати/компенсації витрат на здійснення врегулювання простроченої заборгованості.

07 жовтня 2024 року від представника позивача черезЄдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему «Електронний суд» до суду надійшла відповідь на відзив (а.с. 61-68), в якій він просив задовольнити в повному обсязі позовну заяву ТОВ «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, з огляду на таке.

ТОВ «Авентус Україна» не є банком або відповідною фінансовою установою, яка має право здійснювати грошові перекази, тому операція з перерахунку позикодавцем коштів на рахунок позичальника була здійснена ТОВ ФК «Вей Фор Пей» на підставі укладеного між сторонами договору, що є частиною господарської діяльності товариства, та підтверджується листом ТОВ ФК «Вей Фор Пей», відповідно до якого 22 липня 2021 року було перераховано грошові кошти у розмірі 15 000 грн на картку № НОМЕР_4 , номер транзакції - creditplus-20930729. Перерахування коштів здійснювалось на рахунок, зазначений Позичальником у пункті 2.1 Кредитного договору.

Представник позивача зазначив, що твердження відповідачки про те, що вона не отримувала кредитних коштів, не заслуговують на увагу, так як отримавши кредитні кошти та уклавши кредитний договір в електронній формі, вона намагається уникнути обов`язку з повернення грошових коштів, отриманих у кредит, вказуючи лише на відсутність банківських виписок стосовно видачі кредиту.

Акцентовано увагу на тому, що відповідачка, яка має безперешкодний доступ до своїх банківських рахунків, не надала до суду доказів того, що їй не перераховувались кредитні кошти ТОВ «Авентус Україна».

Вказав, що відповідно до умов кредитного договору № 4504236 від 22 липня 2021 року, укладеного між ТОВ «Авентус Україна» та відповідачкою, їй надано кредит у розмірі 15 000 грн 00 коп. строком на 16 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації. Відповідно до підпункту 1.5.1 кредитного договору стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується: у межах строку кредиту, вказаного в пункті 1.4 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до пункту 4.2 договору; у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до пункту 4.3 договору.

Зазначив, що сторони договору погодили окремий випадок автоматичної пролонгації договору, без необхідності вчинення будь-яких додаткових дій з боку сторін. Підписанням даного договору відповідачка погодилась на зазначені умови. Отже, нею було надано згоду на автопролонгацію договору у разі наявності заборгованості. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, нарахування відсотків здійснювалось в межах строку кредитування, визначеного та погодженого сторонами Договору з урахуванням автопролонгації договорів відповідно до їх умов. Таким чином, Кредитором нараховано заборгованість відповідно до умов укладеного договору.

Крім того, представником позивача наголошено на тому, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження належного виконання умов договору та контррозрахунок заборгованості, здійснений відповідачкою.

Щодо витрат на правничу допомогу, у стягненні яких просить відмовити відповідачка, вказано на те, що остання не наводить обґрунтувань неспівмірності витрат із складністю справи та не надає суду будь-яких доказів на підтвердження такої позиції. Відповідні аргументи відповідачки є припущеннями.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась. У заяві, яка надійшла до суду 09 грудня 2024 року, просила розгляд справи проводити без участі позивача, позовні вимоги підтримала та спросила їх задовольнити (а.с

Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належним чином (а.с. 119).

16 жовтня 2024 року від відповідачки до суду надійшло клопотання, в якому вона просила провести розгляд справи без її участі (а.с. 78-79).

Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступне.

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22 липня 2021 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи ТОВ «Авентус Україна» укладено договір № 4504236 про надання споживчого кредиту (а.с. 6-10).

Відповідно до пунктів 1.3.-1.4. договору, сума кредиту (загальний розмір) склала 15000 грн 00 коп., строк кредиту 16 днів.

Згідно з пунктом 1.5 договору, тип процентної ставки - фіксована.

Стандартна процентна ставка становить 1,90% в день та застосовується:

- у межах строку кредиту, вказаного в п. 1.4 договору, якщо не виконані умови для застосування заниженої процентної ставки;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася пролонгація за ініціативою Споживача, відповідно до п. 4.2 договору;

- у межах нового строку кредиту, якщо відбулася автопролонгація, відповідно до п. 4.3 договору.

Знижена процентна ставка 0.95 % в день.

Відповідно до пункту 2.1 договору, кошти кредиту надаються Товариством у безготівковій формі, шляхом їх перерахування за реквізитами платіжної картки № НОМЕР_1 або іншої платіжної картки, реквізити якої надані Споживачем Товариству, з метою отримання кредиту.

Згідно з пунктом 2.4 договору, кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту (загального розміру) за реквізитами, згідно п. 2.1 договору.

Відповідно до пункту 3.1 договору, нарахування процентів за договором здійснюється на залишок фактичної заборгованості за кредитом за кожен день користування кредитом, протягом строку кредиту (включаючи періоди пролонгації та автопролонгації), виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, тобто метод «факт/факт».

Пунктом 4.3 договору визначено порядок автопролонгації строку кредиту (далі- автопролонгація). Зокрема, сторони домовились, що у випадку, якщо Споживач на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день , що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше, ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до п.п. 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п.п. 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача у порядку, передбаченому п. 4.2 договору.

Відповідно до пункту 10.2 договору, договір вважається укладеним з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання споживачем зобов`язань за ним.

Договір № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року містить електронний підпис від імені ОСОБА_1 (а.с. 10-зі звороту).

Додатком № 1 до даного договору є таблиця обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, відповідно до якого визначено строк кредиту (а.с. 11).

Також, електронним підписом ОСОБА_1 підписала паспорт споживчого кредиту (а.с. 11-зі звороту-13), відповідно до якого сума кредиту 15 000 грн 00 коп., строк кредиту - 16 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, стандартна процентна ставка - 693,50 % річних (1,90% в день), знижена процентна ставка - 346,75% річних (0,95% в день).

Підписавши 22 липня 2021 року договір про надання споживчого кредиту, ОСОБА_1 взяла на себе зобов`язання одержати та повернути кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором.

ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачці в користування кредит в розмірі 15000 грн 00 коп., шляхом зарахування 22 липня 2021 року грошових коштів на платіжну картку № НОМЕР_4 , код авторизації 133617, номер транзакції в системі WayForPay-creditplus-20930729, що підтверджується листом ТОВ ФК «Вей Фор Пей» вих. №4925-ВП від 02.07.2024 (а.с. 14).

Відповідно до інформації АТ КБ «ПриватБанк», наданої на виконання ухвал суду про витребування доказів, банківська картка № НОМЕР_3 була випущена на ім`я ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 (а.с. 114).

Згідно з випискою по картці № НОМЕР_3 , на рахунок ОСОБА_1 надійшли кошти в сумі 15000 грн 00 коп. 22 липня 2021 року (а.с. 115).

Згідно з розрахунком заборгованості ОСОБА_1 перед ТОВ «Авентус Україна», станом на 03 лютого 2022 року загальна сума заборгованості за вказаним кредитним договором складала 45210 грн 00 коп. (а.с. 16-зі звороту-21).

Відповідно до вказаного розрахунку судом встановлено, що сума боргу складається з суми боргу за тілом кредиту - 15000 грн, та за нарахованими процентами на дату відступлення вимоги 30210 грн. Також, із цього розрахунку вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховувались до 05.11.2021, тобто протягом строку кредитування (16 днів) та в подальшому протягом 90 днів внаслідок автопролонгації договору, що відповідає умовим договору (пп. 4.3.1 Договору).

Таким чином, ТОВ «Авентус Україна» виконало свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме: надало відповідачці ОСОБА_1 кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором.

04 лютого 2022 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено Договір факторингу № 04-02-01/2022, відповідно до якого ТОВ «Авентус Україна» відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги до позичальників, в тому числі за договором № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, що був укладений між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 (а.с. 24-26).

Відповідно до платіжного доручення № 327400005 від 04 лютого 2022 року ТОВ «Вердикт Капітал» сплачено ТОВ «Авентус Україна» суму фінансування згідно з договором факторингу № 04-02-01/2022 від 04 лютого 2022 року (а.с. 26).

04 лютого 2022 року «Клієнтом» та «Фактором» підписано акт приймання-передавання Реєстру Боржників за Договором Факторингу № 04-02-01/2022 від 04 лютого 2022 року, а також акт приймання-передавання Реєстру Боржників в електронному вигляді за Договором Факторингу № 04-02-01/2022 від 04 лютого 2022 року (а.с. 26-зі звороту).

Відповідно до Реєстру боржників до договору факторингу № 04-02-01/2022 від 04 лютого 2022 року (а.с. 27-28) ТОВ «Вердикт Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 за договором № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, у загальному у розмірі 45210 грн 00 коп. із них: сума заборгованості за тілом кредиту 15000 грн 00 коп., сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 30210 грн 00 коп.

Згідно з розрахунком інфляційних втрат та 3% річних від суми боргу за період з 04.02.2022 до 23.02.2022, ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі статті 625 ЦК України нараховані інфляційні збитки - 240 грн 00 коп., три відсотка річних - в сумі 24 грн 65 коп. (а.с. 22).

10 січня 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено Договір № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, предметом якого є відступлення права вимоги до боржників за кредитними договорами, зазначеними у відповідних реєстрах, зокрема, і до ОСОБА_1 за договором № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року (а.с. 30-32).

Відповідно до пункту 2.1. договору, за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Первісний кредитор відступає шляхом продажу Новому кредитору належні Первісному кредитору, а Новий кредитор набуває у обсязі та на умовах, визначених цим Договором, права вимоги Первісного кредитора до боржників, надалі за текстом - Боржники, зазначених у Додатках №1 та № 3 до цього Договору (надалі також - Реєстр Боржників), включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників або які зобов`язані виконати обов`язки Боржників, за Договорами позики (Кредитними договорами), з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Первісному кредитору за Права вимоги грошові кошти у розмірі та у порядку, визначених цим Договором.

10 січня 2023 року «кредитором» та «новим кредитором» підписаний акт прийому-передачі Реєстру Боржників (а.с. 32-зі звороту).

28 лютого 2023 року між ТОВ «Вердикт Капітал» та ТОВ «Коллект центр» підписано акт зарахування зустрічних однорідних вимог на суму 15 214406 грн 31 коп. (а.с. 33).

Згідно з до Реєстром боржників до договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги за договором № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року боржник ОСОБА_1 у загальному у розмірі 45474 грн 65 коп. із них: сума заборгованості за основним зобов`язанням 15000 грн 00 коп., сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 30210 грн 00 коп. та сума заборгованості, нарахована відповідно до приписів статті 625 ЦК України в розмірі 264 грн 65 коп. (а.с. 34-35, 36)

Проаналізувавши вказані документи, суд встановив, що первинний кредитор свої зобов`язання відповідно до договору № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, виконав в повному обсязі.

В свою чергу, відповідачка свої зобов`язання за договором належним чином не виконала, не надала своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та процентами, у зв`язку з чим має непогашену заборгованість по кредиту.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що в порушення умов договору № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, за відповідачкою рахується заборгованість у загальному розмірі 45474 грн 65 коп.,що складається із заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15000 грн 00 коп., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги в сумі 30210 грн 00 коп., а також заборгованості по інфляційним збиткам у сумі 240 грн 00 коп. та трьом процентам річних у сумі 24 грн 65 коп.

З огляду на викладене, позивач просив стягнути із ОСОБА_1 суму вказаної заборгованості, у зв`язку з чим звернувся до суду в цим позовом.

Надаючи оцінку позовним вимогам, суд виходить з наступного.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 3 Закону № 675-VIII «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини 3 статті 11 Закону № 675-VIII, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частина 4 статті 11 Закону № 675-VIII).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. (частина 6 статті 11 Закону№ 675-VIII).

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі частина 12статті 11 Закону № 675-VIII.

Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів

Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Згідно зі статтею 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 2 статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно з частиною 1 статті 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно зі статтею 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); правонаступництва; виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Висновки щодо правозастосування

Судом встановлено, що між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 був укладений договір № 4504236 про надання споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в сумі 15000 грн строком на 16 днів із 22 липня 2021 року по 07 серпня 2021 року.

Як вбачається зі змісту кредитного договору шляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором відповідачка прийняла пропозицію укласти договір (а.с. 10-зі звороту).

Також, електронним підписом одноразовим ідентифікатором відповідачка підписала таблицю обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки, яка є додатком № 1 до договору про надання споживчого кредиту № 4504236 від 22 липня 2021 року (а.с. 11) та паспорт споживчого кредиту (а.с. 13-зі звороту).

Відповідно до листа ТОВ ФК «Вей Фор Пей» вих. №4925-ВП від 02.07.2024 про перерахування суми кредиту, грошові кошти за договором перераховані на картковий рахунок відповідачки (а.с. 14-зі звороту).

Відомості про отримання кредитних коштів також підтверджуються інформацією, наданою АТ КБ «ПриватБанк» у відповідь на ухвали суду про витребування доказів (а.с. 114-115), зокрема, випискою по рахунку ОСОБА_1 № НОМЕР_3 .

Отже, суд зазначає, що позивачем належними чином доведений факт отримання відповідачкою кредитних коштів в сумі 15000 грн.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачка не виконала належним чином умови договору щодо повернення отриманої суми кредиту за договором № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року у розмірі 15000 грн 00 коп., та щодо сплати нарахованих процентів.

Доказів на спростування факту укладення кредитного договору та факту отримання кредитних коштів відповідачкою не надано.

Щодо аргументів відповідачки про нарахування процентів за користування кредитними коштами в сумі 30210 грн поза строком кредитування, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 підтвердила, що відповідно до укладеного кредитного договору, вона отримала кошти у розмірі 15000 гривень, строком на 16 днів.

Відповідно до підпункту 4.3.1. 4.3.2. кредитного договору, сторони домовились, що у випадку, якщо у Споживача на дату закінчення строку кредиту (нового строку кредиту після пролонгації або автопролонгації) наявна заборгованість за кредитом, строк кредиту продовжується кожен раз на один наступний календарний день , що слідує за днем закінчення такого строку, але не більше, ніж на 90 (дев`яносто) календарних днів поспіль, крім випадку, якщо в цей день повинна відбутися пролонгація строку кредиту за ініціативою Споживача, відповідно до підпунктів 4.2.2-4.2.4 договору. Тобто в даному випадку кожен день автопролонгації є новою датою повернення кредиту. Споживач, дає згоду на автопролонгацію строку кредиту на умовах передбачених в п.п. 4.3.1 договору. Споживач вважається таким, що прострочив повернення кредиту, якщо після закінчення періоду автопролонгації у Споживача наявна заборгованість за кредитом та не відбулося продовження строку кредиту за ініціативою Споживача у порядку передбаченому пунктом 4.2 договору.

Аналізуючи досліджені по справі письмові докази та заявлену позивачем суму кредитної заборгованості, суд дійшов висновку про те, що строк користування наданим кредитом становив 16 днів, тобто з 27 липня 2021 року по 07 серпня 2021 року.

Про такий висновок свідчить і паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачкою електронним цифровим підписом, відповідно до якого відповідачці надано кредит у сумі 15 000 грн 00 коп. строком на 16 днів з можливістю пролонгації та автопролонгації відповідно до умов договору, стандартною процентною ставкою 693,50 % річних (1,90% в день), зниженою процентною ставкою 346,75% річних (0,95% в день).

З наявного в матеріалах справи розрахунку заборгованості, складеного первинним кредитором, вбачається, що в останній день повернення кредиту 07 серпня 2021 року відповідачкою заборгованість за тілом та відсотками не погашена, що свідчить про автопролонгацію вказаного Договору, яка відбувалась протягом наступних 90 днів, що передбачено пп.4.3.1. Договору про надання споживчого кредиту.

Також, із цього розрахунку вбачається, що проценти за користування кредитними коштами нараховувались до 05.11.2021, тобто протягом строку кредитування (16 днів) та в подальшому протягом 90 днів внаслідок автопролонгації договору, що відповідає умовам договору (пп. 4.3.1 Договору).

В огляду на викладене, підстав для висновку про нарахування процентів за користування кредитом понад строк кредитування, у суду немає.

ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору факторингу № 04-02-01/2022 набуло статус нового кредитора за договором № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, отримало право вимоги до ОСОБА_1 відносно заборгованості за вказаним кредитним договором у загальному у розмірі 45210 грн 00 коп. із них: сума заборгованості за тілом кредиту 15000 грн 00 коп., сума заборгованості за відсотками на дату відступлення права вимоги 30210 грн 00 коп. (а.с. 24-26).

З наданого розрахунку заборгованості перед ТОВ «Вердикт Капітал» вбачається, що цей Новий кредитор нарахував суму заборгованості із врахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних за користування грошовими коштами відповідно до статті 625 ЦК України (а.с. 22).

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно пункту 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24.02.2022 за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до приписів статті 625 ЦК України, новим кредитором ТОВ «Вердикт Капітал» правомірно нараховано ОСОБА_1 3% річних за період з 04.02.2022 по 23.02.2022 в сумі 24 грн 65 коп., а також інфляційні втрати в сумі 240 грн 00 коп. Період нарахування вказаних сум не охоплений воєнним станом.

ТОВ «Коллект центр» на підставі договору № 10-01/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, набуло статус нового кредитора за договором № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, отримало право вимоги до ОСОБА_1 відносно заборгованості за вказаним кредитним договором.

За змістом Реєстру боржників до договору № 10-03/2023 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги від 10 січня 2023 року до ТОВ «Коллект центр» перейшло право вимоги за договором № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року - боржник ОСОБА_1 у розмірі 45474 грн 65 коп. із них: сума заборгованості за основним зобов`язанням 15000 грн 00 коп., сума заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги 30210 грн 00 коп. та сума заборгованості, нарахована відповідно до приписів статті 625 ЦК України - 264 грн 65 коп. (а.с. 34-35, 36).

Відступлення права вимоги по суті це договірна передача зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку ані первісним кредиторам, ані позивачу, до якого перейшло право вимоги, відповідачкою не повернуті, а також, що відповідачкою добровільно не сплачені проценти за користування кредитом, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом стягнення заборгованості за договором № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, у загальному розмірі 45474 грн 65 коп.,що складається із заборгованості за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 15000 грн 00 коп., заборгованості за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 30210 грн 00 коп., інфляційних збитків в розмірі 240 грн 00 коп. та трьох процентів річних в розмірі 24 грн 65 коп.

З огляду на викладене, враховуючи наявність у ОСОБА_1 непогашеної заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості за договором № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року, в загальному розмірі 45474 грн 65 коп.

Відповідачка належних та допустимих доказів того, що заборгованість розрахована невірно та має інших розмір, ніж зазначено позивачем, не надала, як і не надала власний розрахунок.

При цьому, відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частиною 1 статті 76, частиною 1 статті 77 та статтею 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3028 грн судового збору.

Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу у розмірі 13000 грн 00 коп.

Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки).

Позивачем на підтвердження понесених ним витрат на правничу допомогу надано: договір № 01-07/2024 про надання правової допомоги від 01 липня 2024 року (а.с. 40 - зі звороту - 41), прайс-лист Адвокатського об`єднання «Лігал Ассістанс» із зазначенням виду послуг та ціни роботи (а.с. 42), платіжну інструкцію № від 13 серпня 2024 року на підтвердження факту оплати наданих юридичних послуг на суму 13000 грн 00 коп. (а.с. 43), заявку на надання юридичної допомоги № 534 від 30 липня 2024 року щодо супроводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 (а.с. 44), в якій вказано про надання наступних правових (юридичних) послуг Адвокатським об`єднанням ТОВ «Коллект Центр»: надання усної консультації з вивченням документів - 4000 грн (дві години роботи), складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду - 9000 грн (три години роботи), всього 5 години роботи становить 13000 грн, Акт № 1 про надання юридичної допомоги від 06 серпня 2024 року (а.с. 45).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення Европейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 11 ЦПК України, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що обсяг наданої правничої допомоги, є співмірним з вартістю послуг, оплачених позивачем.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення витрат на правову допомогу в розмірі 13000 грн 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 259, 263-265, 268, 280-289 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ) суму заборгованості за договором № 4504236 про надання споживчого кредиту від 22 липня 2021 року у загальному розмірі 45474 грн 65 коп.(сорок п`ять тисяч чотириста сімдесят чотири гривні шістдесят п`ять копійок), що складається із заборгованості за основним зобов`язанням (тілом кредиту) в сумі 15000 грн 00 коп. (п`ятнадцять тисяч гривень), заборгованості за процентами в сумі 30210 грн 00 коп. (тридцять тисяч двісті десять гривень), інфляційних збитків у розмірі 240 грн 00 коп. (двісті сорок гривень), трьох відсотків річних в розмірі 24 грн 65 коп. (двадцять чотири гривні шістдесят п`ять копійок).

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр» (, місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ) понесені витрати зі сплати судового збору в сумі 3028 грн 00 коп. (три тисячі двадцять вісім гривень) та понесені витрати на правничу допомогу в розмірі 13000 грн 00 коп. (тринадцять тисяч гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи до Полтавського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект Центр», , місцезнаходження: вул. Мечнікова, буд. 3, офіс 306, м. Київ;

представник позивача: адвокат Гнатенко Оксана Миколаївна, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ПТ № 2187 від 19 червня 2018 року;

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя О.О. Шарова-Айдаєва