КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/1963/24
Провадження № 2/552/1723/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.08.2024 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Кузіної Ж.В.

секретаря судового засідання Кумир О.О.

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Полтави цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, суд,-

ВСТАНОВИВ:

АТ «Райффайзен Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором посилаючись на те, що 26.11.2014 року між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем підписано заяву № PDV2-727651 про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Відповідач прийняв публічну пропозицію ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». 19.01.2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Заяву-договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-124699443, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 185 896 грн. 14 коп., зі строком на 72 місяці та фіксованій процентній ставці у розмірі 23,90 % річних, а відповідач зобов`язалася повернути кредит у термін встановлений Договором та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на строки/терміни, що встановлені Договором. Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти в обсязі та у строк визначеними умовами кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання, які встановленні кредитним договором не виконала. У зв`язку із відсутністю здійснення платежів на виконання умов кредитного договору у відповідача утворилася заборгованість за кредитом, яку відповідач добровільно не повертає. Просив стягнути суму заборгованість у розмірі, яка станом на 07.02.2024 становить 170 447 грн. 90 коп. та витрати по справі.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 17 квітня 2024 року відкрито спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 13 серпня 2024 року забезпечено участь відповідача у режимі відеоконференції.

Представник позивача ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав заяву про розгляд справи в його відсутність,позовні вимоги підтримує.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги не визнала, просила відмовити в їх задоволенні. У судовому засіданні підтримала наданий відзив у кому посилалась на те, що має форс-мажорні обставини. Невиконання умов кредитного договору обумовлено обставинами непереборної сили, а саме через збройну агресію російської федерації проти України.З 22.11.2023 року відповідач перебувала на обліку як безробітня, та отримувала виплати у розмірі 4432 грн. 77 коп., надагний час виплата коштів припинена. Відповідач повідомила позивача про погіршення фінансового стану.

Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, приймаючи до уваги відсутність підстав, передбачених ст.223 ЦПК України для відкладення розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що в судове засідання не з`явились.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, дослідивши докази по справі, дійшов до наступного висновку.

Судом установлено, що 26.11.2014 року між АТ «Райффайзен Банк» та відповідачем підписано заяву № PDV2-727651 про акцепт Публічної пропозиції/Угоди. Відповідач прийняв публічну пропозицію ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» про надання послуг в порядку та на умовах, що викладені у Правилах банківського обслуговування фізичних осіб ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», що оприлюднені та знаходяться у вільному доступі на сайті банку www.raiffeisen.ua.

19.01.2022 року між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та відповідачем ОСОБА_1 укладено Заяву-договір про відкритті поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014-RO-82-124699443, відповідно до умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 185 896 грн. 14 коп., зі строком на 72 місяці та фіксованій процентній ставці у розмірі 23,90 % річних, підписаний одноразовим ідентифікатором у порядку, визначеному ст. 12 Законом України «Про електронну комерцію».

Згідно з умовами Договору кредиту, сторони визначили, що сума платежу за розрахунковий період становить 4 882 грн. 78 коп. щомісячно.

Сторони в п. 3 договору кредиту погодили проценти у складі Щомісячного ануїтетного платежу, що вказано у Графіку платежів та нараховуються виходячи з процентної ставки, передбаченої пунктом 2.3 Заяви договору у розмірі 23,90 % річних.

Відповідач свої зобов`язання за договором №014-RO-82-124699443 від 19.01.2022 року про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» належним чином не виконала, чим порушила свої зобов`язання, встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа. Склад та порядок розміщення обов`язкових реквізитів електронних документів визначається законодавством. Електронний документ може бути створений, переданий, збережений і перетворений електронними засобами у візуальну форму. Візуальною формою подання електронного документа є відображення даних, які він містить, електронними засобами або на папері у формі, придатній для приймання його змісту людиною.

Згідно зі ст. 8 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» юридична сила електронного документа не може бути заперечена виключно через те, що він має електронну форму. Допустимість електронного документа як доказу не може заперечуватися виключно на підставі того, що він має електронну форму.

Механізм укладення електронного договору, який має використовуватися позивачем у взаємовідносинах із позичальниками, зокрема вимоги до його підписання сторонами, врегульовано Законом України «Про електронну комерцію» та Законом України «Про електронний цифровий підпис».

Статтею 1 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що електронний цифровий підпис - вид електронного підпису, отриманого за результатом криптографічного перетворення набору електронних даних, який додається до цього набору або логічно з ним поєднується і дає змогу підтвердити його цілісність та ідентифікувати підписувача. Електронний цифровий підпис накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки) у разі, якщо: електронний цифровий підпис підтверджено з використанням посиленого сертифіката ключа за допомогою надійних засобів цифрового підпису; під час перевірки використовувався посилений сертифікат ключа, чинний на момент накладення електронного цифрового підпису; особистий ключ підписувача відповідає відкритому ключу, зазначеному у сертифікаті. Електронний підпис не може бути визнаний недійсним лише через те, що він має електронну форму або не ґрунтується на посиленому сертифікаті ключа.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про електронний цифровий підпис» електронний цифровий підпис призначений для забезпечення діяльності фізичних та юридичних осіб, яка здійснюється з використанням електронних документів. Електронний цифровий підпис використовується фізичними та юридичними особами - суб`єктами електронного документообігу для ідентифікації підписувача та підтвердження цілісності даних в електронній формі. Використання електронного цифрового підпису не змінює порядку підписання договорів та інших документів, встановленого законом для вчинення правочинів у письмовій формі.

Статтею 6 Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачено, що сертифікат ключа містить такі обов`язкові дані: найменування та реквізити центру сертифікації ключів (центрального засвідчувального органу, засвідчувального центру); зазначення, що сертифікат виданий в Україні; унікальний реєстраційний номер сертифіката ключа; основні дані (реквізити) підписувача - власника особистого ключа; дату і час початку та закінчення строку чинності сертифіката; відкритий ключ; найменування криптографічного алгоритму, що використовується власником особистого ключа; інформацію про обмеження використання підпису. Посилений сертифікат ключа, крім обов`язкових даних, які містяться в сертифікаті ключа, повинен мати ознаку посиленого сертифіката ключа. Інші дані можуть вноситися у посилений сертифікат ключа на вимогу його власника.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Згідно із ч. 3 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною.

Відповідно до ч. 6 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Частиною 1ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору; одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Кредитний договір та додаток до нього підписаний відповідачем 19.01.2022 року о 11:32 електронним підписом.

Тому встановлено, що між позивачем та відповідачем укладено договір у формі електронного документу з електронними підписами сторін та із запропонованими умовами відповідач ознайомилась та погодилась з ними.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Як вбачається із матеріалів справи, 19.01.2022 АТ «Райффазен Банк Аваль» надав відповідачу кредит шляхом перерахування коштів на картковий рахунок відповідача у розмірі 185 896 грн. 14 коп.

Однак, станом на день подачі позову до суду відповідачем борг за кредитним договором не погашено.

Відповідно до розрахунку заборгованості за Договором №014-RO-82-124699443 від 19.01.2022 року станом на 07.02.2024 року утворилась заборгованість, яка становить 170 447 грн. 90 коп., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 161 036 грн. 48 коп.;, заборгованості за відсотками у розмірі 9411 грн. 42 коп., в тому числі прострочена заборгованість за відсотками 7 413 грн. 42 коп.

Оцінюючи доводи відповідача про неможливість виконання зобов`язань за договором, внаслідок військової агресії та запровадженням воєнного стану в Україні, суд дійшов до наступних висновків.

Кожен суб`єкт, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин.

Положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" не передбачають скасування нарахування процентів за користування кредитними коштами протягом періоду воєнного та надзвичайного стану та/або не звільняють позичальників від обов`язку повернення отриманого кредиту та від виконання обов`язків за кредитним договором.

Форс-мажор або ж обставини непереборної сили, - це надзвичайні та невідворотні обставини, настання яких призвело до об`єктивної неможливості виконати зобов`язання. Водночас сама по собі, зокрема, збройна агресія проти України, воєнний стан, не може автоматично означати звільнення від виконання будь-ким в Україні будь-яких зобов`язань, незалежно від того, існує реальна можливість їх виконати чи ні. Воєнний стан як обставина непереборної сили, звільняє від відповідальності лише у разі, якщо саме внаслідок пов`язаних із нею обставин фізична особа не може виконати ті чи інші зобов`язання

Аналогічний висновок викладений у Постанові КГС ВС від 13.12.2023 № 922/193/23.

На підтвердження доводів того, що саме у зв`язку з збройною агресією іншої держави проти України та введенням в Україні воєнного стану ОСОБА_1 не може виконати свої зобов`язання перед позивачем, суду не надано.

Посилання відповідача на звільнення з роботи не може слугувати абсолютною причиною для відмови в задоволенні позову.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Оцінивши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд дійшов до висновку про задоволення позову Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, оскільки відповідачем не виконано зобов`язання за кредитним договором № 014-RO-82-124699443, внаслідок чого виникла заборгованість на загальну суму 170 447 грн. 90 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 3028 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Керуючись ст. 10, 12, 81,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Райффайзен Банк» заборгованість за Заявою-Договором про відкриття Поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-RO-82-124699443 від 19.01.2022 року у сумі 170 447 грн. 90 коп., судові витрати у розмірі 3 028 грн., а всього 173 475 грн. 90 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач : Акціонерне товариство «Райффаайзен Банк» (місце знаходження: м. Київ, вул. Генерала Алмазова,4а, ідентифікаційний код в ).

Відповідач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Повний текст судовогорішення виготовлений 20 серпня 2024 року.

Головуючий Ж.В. Кузіна