Справа № 190/1710/24
Провадження №2/190/495/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2024 року м.Пятихатки

П?ятихатський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючої судді Кудрявцевої Ю.В.

за участю:

секретаря судового засідання Бордюг Л.В.

представника відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста П?ятихатки Дніпропетровської області за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України", Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання незаконними дій відповідачів в частині нарахуваня заборгованості за послуги з газопостачання та скасування заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати незаконними дії Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України", Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" в частині нарахування заборгованості за послуги з газопостачання в розмірі 7005,61 грн.; зобов`язати ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України" визнати нараховану заборгованість за послуги з газопостачання в розмірі 7005,61 грн. безпідставною та скасувати її; понесені нею судові витрати по сплаті судового збору покласти на відповідачів. Справу просить розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Позов обґрунтований тим, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1 і нею укладено публічний договір на доставку газу і його транспортування, особовий рахунок НОМЕР_1 , точка входу (виходу до) з газорозподільної системи за ЕІС-кодом 56ХМ06А16845943W. Оплата послуг відбувається за показниками лічильника (фактичного використання газу), а саме щомісяця станом на 01 число місяця вона знімає фактичні показники лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 5-го числа включно) надає їх оператору ГРМ за допомогою телефону та відображає при оплаті через відділення АТ «Укрпошта». Показання, які передавались відображені в електронному кабінеті, доступ до якого отримано в липні 2022 року; інформація про показники та оплату зафіксовано у фіскальних чеках на оплату. Показники лічильника за квітень 2022 року складали 11230 м3 початкові, а за червень 2024 року 14490 м3 кінцеві. Використані м3 3260 м3 та оплачені належним чином 25949,60 грн. Діючий тариф «Фіксований» - 7,96 грн./м3. Прилад обліку газу в належному стані, не зламаний та працює відповідно до технічних вимог. 10.06.2024 року їй від ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України" була надіслана вимога про сплату заборгованості за спожитий газ в сумі 7005,61 грн., однак не вказано належним чином період виникнення заборгованості та фактичне використання нею газу на суму 7005,61 грн., не надано доказів, які б підтверджували споживання нею газу на вказану суму. Позивач зазначає, що контрольне зняття показників лічильника газу, до теперішнього часу не проводилось. Крім того вказує на те, що передача показань приладу обліку представникам АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровсьгаз», нею надавалась щомісяця та дублювалася в квитанціях на оплату, які в свою чергу відображалися в фіскальних чеках, копії яких нею долучені до позовної заяви. В свою чергу, представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» самостійно вносив показники об`єму спожитого газу. Позивач вважає, що нею сплачено повністю за спожитий природний газ відповідно до показників лічильника і вона не має заборгованості, тому вимоги про сплату заборгованості вважає незаконними. В зв`язку з цим звернулась до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді від 13 серпня 2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. Відповідачам запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

15.08.2024 року представником відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» - Липовим С.М. подано відзив на позов (а.с.37-40), в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в повному обсязі. Свою позицію обґрунтовує тим, що заявлені позивачем вимоги не відповідають способам захисту цивільних прав та інтересів, передбачених ст.16 ЦК України та суперечать нормам законодавства. Крім того зазначає, що долучені до позовної заяви в якості доказів додатки у вигляді фіскальних чеків, не можуть слугувати в якості доказів позовних вимог позивача, оскільки не відповідають критеріям процесуального закону щодо достовірності, належності та достатності доказів. Також зазначає, що АТ «Дніпропетровськгаз» забезпечував доступ споживача до газорозподільної мережі до 30.09.2023 року, після чого дію ліцензії було зупинено. При цьому, 10.02.2023 року АТ «Дніпропетровськгаз» разом з позивачем провели звірку спожитого та визначеного для оплати об`єму газу за період з 01 січня 2020 року по 31 січня 2023 року, за результатами якої був складений акт звіряння, в якому позивачем зазначено, що вона не має претензій до АТ «Дніпропетровськгаз». Отже в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 просить відмовити.

20.08.2024 року від позивача надійшли заперечення на відзив на позовну заяву (а.с.45-49), в яких вона виклала свої аргументи на спростування позиції представника відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», зокрема вказує на те, що відповідач належним чином не довів те, що нею як споживачем не надавалися дані показника лічильника до оператора ГРМ; вважає, що операторами товариства були проігноровані фактичні показання споживача та на свій власний розсуд було здійснено внесення показань приладу обліку споживача до системи та передано вказані показання ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України", на підставі яких виникла неіснуюча заборгованість. Також зазначає, що фіскальні чеки, що були нею надані в якості доказів, є одним із основним доказів у належному виконанні своїх договірних відносин перед постачальником послуг, а наданий відповідачем акт звіряння не має юридичної сили. При цьому, вона не була належним чином проінформована про зміну постачальника та не здійснила звірку взаєморозрахунків з АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз».

29.08.2024 року представником відповідача ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України" адвокатом Літвіновим Є.В. було подано до суду відзив на позовну заяву (а.с.56-62), в якому зазначено, що з травня 2022 споживач з ЕІС-кодом 56ХМ06А16845943W, о/р НОМЕР_1 знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України». ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на об`єкт Позивача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, що є типовим, публічним та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Ціна природного газу вільно встановлюється постачальниками на ринку природного газу та складається з ціни природного газу (без урахування вартості послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи) та вартості послуги з транспортування природного газу для внутрішньої точки виходу з газотранспортної системи та з податку на додану вартість. Ознайомитись з цінами на природний газ для побутових споживачів можливо на офіційному сайті ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за посиланням https://aas.ua/aas-priccs-for-home відповідно до обраного Споживачем тарифного плану. Відповідно до підпункту 1 пункту 4.4. розділу IV Договору, об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається за даними АТ «Дніпропетровсьгаз», що є оператором газорозподільної мережі за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу. Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться з 01.10.2023 року оператором ГРМ Дніпропетровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», а не ТОВ «ГК «Нафтогаз України». При цьому, постачальник - ТОВ «Газорозподільні мережі України» проводить нарахування вартості спожитого споживачем природного газу виключно на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу і коригування об`ємів (обсягів) розподіленого/спожитого споживачем природного газу здійснюється оператором ГРМ. Станом на 31.07.2024 по особовому рахунку № НОМЕР_1 , ЕІС-Код 56ХМ06А16845943W, за позивачем обліковується заборгованість у сумі 6853,48 грн. за спожитий природний газ, яка нарахована на підставі даних оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого споживачем природного газу. Отже постачальник здійснював нарахування вартості природного газу, спожитого позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, - на підставі даних Оператора ГРМ, наданих останнім до 08 числа місяця наступного за звітним до інформаційної платформи Оператора ГТС - Iplatforma. Вказує на те, що ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України" не є зобов`язаною за позовними вимогами особою, а позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів порушення його прав відповідачем, тому просить відмовити у задоволенні позову.

30 серпня 2024 року позивачем було подано до суду заперечення на відповідь на відзив ТОВ «ГК «Нафтогаз України», в яких зазначено, що відповідач у своєму відзиві вказує про наявність у неї заборгованості в сумі 6853,48 грн., а у вимозі від 10.06.2024 року зазначена сума заборгованості 7005,61 грн., тобто незрозуміло яка ж сума заборгованості взагалі. При цьому вважає, що посилання відповідача як на підтвердження виниклої заборгованості, на фінансовий стан, не може бути доказом виникнення заборгованості позивача, оскільки некоректно відображає інформацію з приводу використання газу. Крім того вказує на те, що ТОВ «ГК «Нафтогаз України» належним чином не доведено, що споживачем не надавались дані показника лічильника до оператора ГРМ на підставі чого здійснено нарахування заборгованості.

Інших заяв по суті спору від сторін не надходило.

В судове засідання позивач не з`явилась, про місце та час слухання справи повідомлена належним чином, подала заяву про проведення розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» - Липовий С.М. також подав до суду клопотання про проведення розгляду справи без його участі.

Представник відповідача ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України" - Плигань І.Ю. у судовому засіданні заперечила щодо задоволення позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просила суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказує на те, що ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України" не є належним відповідачем в даній справі, оскільки обліком спожитого газу займається ТОВ «Газорозподільні мережі України», до якого має бути пред`явлений зазначений позов.

Заслухавши пояснення представника відповідача ТОВ "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України", оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звернення особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є споживачем природного газу, постачальником якого є ТОВ «ГК «Нафтогаз України» за адресою побутового споживання газу: АДРЕСА_1 .

Згідно копії вимоги про сплату заборгованості за спожитий природний газ, 10.06.2024 року ТОВ «ГК «Нафтогаз України» звернулось до позивача з вимогою про погашення заборгованості за спожитий газ в сумі 7005,61 грн.

Як зазначила позивач в своїй позовній заяві, заходи досудового врегулювання спору нею не вживались.

Правові засади функціонування ринку природного газу України визначаються ЗУ "Про ринок природного газу".

Згідно з п. 26 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про ринок природного газу» постачальник «останньої надії» визначений КМУ постачальник, який не має права відмовити в укладенні договору постачання природного газу на обмежений період часу.

Відповідно до розпорядження КМУ від 22.07.2020 № 917-р ТОВ «ГК «Нафтогаз України» обрано постачальником «останньої надії» строком на три роки.

Розпорядження КМУ від 12.09.2023 № 793-р відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 15 Закону України «Про ринок природного газу» визначено на період воєнного стану та протягом шести місяців після його припинення або скасування, ТОВ «ГК «Нафтогаз України» є постачальником «останньої надії» без проведення конкурсу.

Згідно з п.1 Розділу VI Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2496 (далі - Правила), постачальник «останньої надії» здійснює постачання природного газу споживачам на умовах договору постачання природного газу, який укладається з урахуванням вимог цього розділу та має відповідати Типовому договору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2501, який є публічним, а його умови - однаковими для всіх споживачів.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» укладається у випадках, передбачених пунктом 3 цього розділу, з урахуванням вимог статей 205,633,634,641,642 Цивільного кодексу України шляхом публічної оферти постачальника «останньої надії» та її акцептування споживачем через факт споживання газу за відсутності іншого постачальника.

Договір постачання природного газу постачальником «останньої надії» не потребує двостороннього підписання.

Відповідно до п.72 Розділу VIІ Тимчасово, до 1травня, що настає за датою припинення або скасування воєнного стану вУкраїні, Регулятор має право за зверненням постачальника "останньоїнадії" приймати рішення про здійснення постачання природного газу побутовим споживачам постачальником "останньоїнадії" на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та базової річної пропозиції суб`єкта господарювання (постачальника), визначеного постачальником "останньоїнадії". У такому разі умови типового договору постачання природного газу побутовим споживачам та базова річна пропозиція такого суб`єкта господарювання (постачальника) застосовуються до побутового споживача з дати початку постачання постачальником "останньоїнадії",але не раніше 1 жовтня 2021року.

Згідно зп.1.1.Типовогодоговору постачання природного газу постачальником «останньої надії», затвердженому постановою НКРЕКП від 30вересня 2015 року №2501(далі-Типовий договір) цей Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником.

Відповідно до п. 1.2. Типового договору умови цього Типового договору розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» та Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2496, та є однаковими для всіх побутових споживачів України.

Згідно з п. 1.3. Типового договору цей Типовий договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України на невизначений строк у порядку, передбаченому Правилами постачання. Фактом укладення цього Типового договору є включення Постачальником Споживача до свого Реєстру споживачів постачальника на інформаційній платформі оператора газотранспортної системи на підставі заяви-приєднання, поданої Споживачем в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 2.2. Типового договору обов`язковою умовою для постачання природного газу Споживачу є наявність у Споживача укладеного в установленому порядку з Оператором ГРМ договору розподілу природного газу, на підставі якого Споживач набуває право правомірно відбирати газ із газорозподільної системи.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу газотранспортної системи, затвердженого постановою НКРЕКП № 2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС) з метою уніфікації та однозначної ідентифікації суб`єктів ринку природного газу та точок комерційного обліку, розміщених на об`єктах газової інфраструктури, та для забезпечення спрощення процедур зміни постачальників природного газу та електронного обміну даними між суб`єктами ринку природного газу, на національному рівні використовується система кодування, рекомендована Європейською мережею операторів газотранспортних систем (ENTSOG).

Абзацом 2 пункту 1 глави 2 розділу IV Кодексу ГТС визначено, що для кодування використовується ЕІС-код.

Згідно з абзацом 4 вказаного пункту глави 2 розділу IV Кодексу ГТС кожному суб`єкту ринку природного газу та/або точці комерційного обліку може бути присвоєно лише один ЕІС- код.

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 глави 5 розділу IV Кодексу ГТС з моменту реєстрації споживача за постачальником в інформаційній платформі постачальник набуває статусу діючого постачальника для такого споживача (крім майбутніх періодів постачання які заброньовані за іншими постачальниками в інформаційній платформі, постачання природного газу постачальником «останньої надії» та випадків, передбачених пунктом 6 цієї глави) та вважається, що з цього моменту зазначений постачальник забронював за собою цього споживача на наступні розрахункові періоди та є відповідальним за обсяги споживання природного газу цим споживачем. Реєстрація споживача в Реєстрі споживачів постачальником «останньої надії» здійснюється на період, що не може перевищувати граничний строк постачання, визначений Законом України «Про ринок природного газу» та Правилами постачання природного газу.

Положеннями абзацу 11 пункту 2 глави 5 вказаного розділу Кодексу ГТС визначено, що дата початку постачання природного газу споживачу постачальником «останньої надії» визначається в Реєстрі споживачів постачальника «останньої надії» на інформаційній платформі.

Відповідно до пункту 2 глави 4 Розділу IV Кодексу ГТС інформаційна платформа містить такі дані, зокрема: 7) інформацію про фактичне добове споживання; 8) інформацію про фактичне споживання кожного газового місяця (М).

Так, з травня 2022 споживач з ЕІС-кодом 56ХМ06А16845943W, о/р 960025217 знаходиться в реєстрі постачальника ТОВ «ГК «Нафтогаз України».

Згідно з інформацією про фактичний місячний відбір/споживання природного газу, що надається Оператором ГРМ через інформаційну платформу Оператора ГТС по особовому рахунку № НОМЕР_1 (ЕІС - код 56ХМ06А16845943W) позивачем за період постачання з травня 2022 року по липень 2024 року було спожито 4141 м. куб. природного газу на загальну суму 32949,48 грн., з яких несплаченими залишились 6853,48 грн.

ТОВ «ГК «Нафтогаз України» здійснювало постачання природного газу на об`єкт позивача на підставі договору постачання природного газу побутовим споживачам, що є типовим, публічним та не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Визначення об`ємів (обсягів) споживання природного газу проводиться Оператором ГРМ, відповідно до вимог Кодексу газорозподільних систем (далі - Кодекс ГРМ), затвердженого постановою НКРЕКП № 2494 від 30.09.2015 року.

Крім того, відповідно до пункту 1 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ.

Відповідно до пункту 4 глави 4 розділу IX Кодексу ГРМ:

- побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу.

- у разі неотримання Оператором ГРМ до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника газу та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по об`єкту споживача за розрахунковий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання побутового споживача, з урахуванням вимог цього Кодексу ГРМ. Якщо за підсумками наступного місяця споживач своєчасно надасть покази лічильника газу, формування об`єму розподілу та споживання природного газу за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показань.

Отже, постачальник проводить нарахування вартості спожитого Споживачем природного газу виключно на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) розподіленого/спожитого Споживачем природного газу.

Як вбачається з матеріалів справи, саме на підставі таких даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) спожитого природного газу позивачу було нараховано заборгованість. Іншої інформації щодо об`єму (обсягу) спожитого природного газу від Оператора ГРМ до ТОВ «ГК «Нафтогаз України» не надходило.

Отже, постачальник здійснював нарахування вартості природного газу, спожитого позивачем відповідно до вимог чинного законодавства, - на підставі даних Оператора ГРМ, наданих останнім до 08 числа місяця наступного за звітним до інформаційної платформи Оператора ГТС - Iplatforma.

Рахунки відповідача за спожитий газ місять всю необхідну інформацію про відповідну продукцію, а саме кількість спожитого газу за період, тариф та нараховану суму до сплати та відповідає ЗУ «Про захист прав споживачів»

Окрім того, діючим законодавством не передбачено обов`язок відповідача вказувати у своїх рахунках показники лічильна споживача.

Враховуючи викладене, позивачем не доведено порушення відповідачами її прав, як споживача послуг з газопостачання.

За таких обставин, оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні кожного отриманого у справі доказу зокрема та належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є недоведені та необґрунтовані, тому в задоволенні позову ОСОБА_2 до ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», АТ "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання дій незаконними в частині нарахування заборгованості за послуги з газопостачання та зобов`язання вчинити певні дії, необхідно відмовити в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

За приписами статті 141 ЦК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Газопостачальна компанія «Нафтогаз України", Акціонерного товариства "Оператор газорозподільної системи "Дніпропетровськгаз" про визнання незаконними дій відповідачів в частині нарахуваня заборгованості за послуги з газопостачання та скасування заборгованості, - відмовити.

Судові витрати по справі залишити по фактично понесеним.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Сторони по справі:

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач 1 - Товариство з обмеженою відповідальністю «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України», , місце знаходження вулиця Шолуденка,1 м.Київ, 04116.

Відповідач 2 Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», , місце знаходження: вул.Шевченка,2, м.Дніпро, 49000.

Повний текст рішення складений та підписаний суддею 12.11.2024 року.

Суддя П`ятихатського районного суду

Дніпропетровської області Ю.В.Кудрявцева