Провадження № 2/161/4814/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 грудня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі :

головуючого судді Філюк Т.М.

за участю секретаря судового засідання Октисюк С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Горохівського районного суду Волинської області 19 серпня 2024 року, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач зазначає, що син проживає з нею та перебуває на її утриманні всі витрати пов`язані із забезпеченням життєдіяльності сина несе виключно позивач. Також, позивач зазначає, що самостійно не в змозі повністю оплачувати рахунки за дитячий садочок, гуртки, лікування, одяг та іграшки сину. Відповідач не бере жодної участі у вихованні та утриманні дитини, будь які прохання щодо надання фінансової допомоги на утримання сина ігнорує, що призводить до скрутного матеріального становища дитини та позивача.

З наведених вище підстав та з посиланням на ст.ст.180-184 СК України, позивач просить суд стягувати щомісячно на свою користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача з моменту звернення до суду і до досягнення ним повноліття.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 жовтня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03 грудня 2024 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача вказує, що твердження позивача щодо не надання фінансової підтримки сину є безпідставними, а дії відповідача в жодному разі не призводять до скрутного матеріального становища позивача та дитини, у зв`язку з тим, що відповідачем неодноразово сплачувалися кошти позивачу на банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у розмірі 16 080 гривень 41 коп., що підтверджено платіжними інструкціями доданими до матеріалів цивільної справи, також представник відповідача зазначає, що певний період часу банківська зарплатна картка перебувала у позивача, якою вона могла користуватися без обмежень. Представник відповідача ОСОБА_4 також зазначає, що на утримані відповідача ОСОБА_2 перебуває неповнолітня ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 та просить суд врахувати дану обставину при вирішенні питання щодо стягнення розміру аліментів на сина ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлення про дату, місце та час розгляду справи.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить проводити судове засідання без участі відповідача та представника відповідача.

Дослідивши та оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовну вимоги підлягають до часткового задоволення.

Між сторонами виникли правовідносини, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, зокрема, в частині обов`язку батьків утримувати дитину та його виконання.

Згідно положень ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (стаття 18 Конвенції).

Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття.

Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до частини 1 статті 183 цього ж Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Положеннями ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення; розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 03 серпня 2019 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Горохівського районного суду Волинської області від 19 серпня 2024 року.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_2 .

Встановлено, що відповідач являється військовослужбовцем Збройних Сил України, що підтверджується довідкою виданої в/ч НОМЕР_3 від 02 листопада 2024 року. Також встановлено, що в добровільному порядку, протягом трьох місяців, відповідач надсилав ОСОБА_1 на банківську картку АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кошти, у призначені, яких вказував «аліменти для сина», що підтверджується копією платіжного документа від 28.07.2024 року 5 025 гривень 13 коп., копією платіжного документа від 24.08.2024 року 6 030 гривень 15 коп., копією платіжного документа від 29.09.2024 року 5 025 гривень 13 коп.

При визначенні розміру аліментів відповідно до норм ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню в користь позивача, суд враховує, що на утримані відповідача перебуває ще одна неповнолітня дитина, донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження, серія НОМЕР_1 , а тому проаналізувавши усі надані сторонами докази, суд дійшов висновку стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Суд вважає за доцільне, ухвалюючи рішення у даній справі, роз`яснити сторонам право звернення до суду в подальшому із позовом про зміну (збільшення, зменшення) розміру аліментів, у випадках, передбачених ст.192 СК України.

Судом враховані всі встановлені та підтверджені в судовому засіданні обставини, що мають бути враховані при винесенні рішення про стягнення аліментів, відповідно до вимог ст.182 СК України.

Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 1073 гривні 60 копійок судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1-3 Конвенції ООН «Про права дитини», ч.2 ст. 51 Конституції України, ст. 180-183, 191 СК України, ст. 12, 81-82, 141, 263-265, 279, 430 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 жовтня 2024 року і до досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач: ОСОБА_1 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 );

Відповідач: ОСОБА_2 (адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 )

Дата складання повного тексту рішення 06 грудня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Т.М.Філюк