Справа№751/6222/24
Провадження №2/751/1534/24
У Х В А Л А

16 липня 2024 року місто Чернігів

Суддя Новозаводського районного суду міста Чернігова Діденко А. О.,

розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , зареєстрованого 12 вересня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис №1515

Вивчивши позовну заяву та додані до неї матеріали, вважаю, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог Цивільного процесуального України, а тому, не може бути прийнята у провадження без усунення недоліків.

Статтею 175 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) визначені основні вимоги до позовної заяви, які мають бути дотримані особами, які звертаються до суду за захистом своїх прав та інтересів шляхом пред`явлення позову до суду.

Відповідно до пункту 3 частини третьої статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити, зокрема, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти сторін та інших учасників справи.

Однак, подана позовна заява не містить відомостей про відомі позивачу номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти відповідача, а також не містить зазначення про те, чи відомі позивачу дані про такі номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти відповідача.

Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у рішеннях у справах «Zubac v. Croatia», «Beles and Others v. the Czech Republic», №47273/99, пп. 50-51 та 69, та «Walchli v. France», №35787/03, п. 29, вказав, що «надмірний формалізм» може суперечити вимозі забезпечення практичного та ефективного права на доступ до суду згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких умов, саме по особі факт незазначення відомостей про номери засобів зв`язку та/або адресу електронної пошти не може бути обов`язковою підставою для залишення позовної заяви без руху у кожному випадку звернення із позовом до суду.

Однак, у аспекті обставин даної справи, зокрема зогляду на факт відсутності електронного кабінету відповідачки в підсистемі Електронний суд та відсутність відомостей про фактичне проживання відповідачки за зареєстрованою адресою місця проживання, невжиття судом всіх можливих заходів щодо сповіщення відповідачки про наявність даної цивільної справи в провадженні суду може призвести до порушення її права на участь у судовому процесі на засадах рівності, змагальності й диспозитивності.

Суд бере до уваги, що дотримання принципу процесуальної рівності сторін, закріпленого статтею 6 Конвенції, полягає серед іншого й в належному інформування сторін про провадження у їхніх справах.

Згідно із частиною першою та другою статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Неповідомлення інших учасників справи про звернення з позовною заявою або про дату розгляду справи порушує процесуальні права цих учасників, принципи рівності та змагальності сторін, закріплені у статті 2 ЦПК України,

У рішенні ЄСПЛ від 18.11.2010 у справі "Мушта проти України" зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним, воно за своїм змістом може підлягати обмеженням, особливо щодо умов прийнятності скарги на рішення.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити перетворення судового процесу у безладний рух.

Залишення позову без руху з зазначених вище підстав не є по своїй суті обмеженням права на доступ до суду, оскільки відповідає вимогам закону та основним засадам цивільного судочинства, та є необхідним для справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду та вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, заява підлягає залишенню без руху.

Позивач протягом визначеного в даній ухвалі строку зобов`язаний надати суду відомості про відомі йому номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти відповідача, або повідомити про відсутність у нього зазначених відомостей.

На підставі викладеного, керуючись статтями 175, 177, 185 ЦПК України, суд

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліків заяви, що зазначені в мотивувальній частині ухвали, протягом 10 (десяти) днів з дня вручення цієї копії ухвали про залишення заяви без руху.

Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення заяви без руху, передбачені частиною третьою статті 185 ЦПК України, якщо позивач не усуне недоліків заяви у строк встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і буде повернута заявнику.

Копію ухвали направити позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. О. Діденко