ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2024 року

м. Київ

справа № 761/34463/20

провадження № 61-2001св23

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс»,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2022 року в складі судді Макаренко І. О. та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року в складі колегії суддів: Крижанівської Г. В., Матвієнко Ю. О., Шебуєвої В. А.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт капітал» (далі - ТОВ «Вердикт капітал»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Бі Ел Джи Мікрофінанс» (далі - ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс») про визнання недійсним кредитного договору № 369597 від 20 жовтня 2019 року, укладеного між ним та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс».

На обґрунтування позовних вимог зазначав, що з січня 2020 року йому почали надходити листи від ТОВ «Вердикт Капітал», з яких йому стало відомо про відступлення права вимог заборгованості за кредитним договором № 369597 від 20 жовтня 2019 року, укладеним між ним та ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс».

Однак, вказаний кредитний договір він не укладав та не підписував, кошти за договором не отримував.

Паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 29 липня 2014 року, дані якого зазначені в кредитному договорі, він втратив ще 02 червня 2017 року. За фактом оформлення кредиту шахрайським шляхом за його заявою відкрито кримінальне провадження.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року, у задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не підписував оспорюваний договір.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У лютому 2023 року позивач через представника ОСОБА_2 надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України), просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року й ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди неповно з`ясували обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Не врахували, що підпис на спірному договорі виконаний не ним, а іншою особою. Договір укладений після того, як він втратив паспорт. За допомогою втраченого паспорта були укладені аналогічні кредитні договори в місті Запоріжжі та в місті Дніпрі, які рішеннями судів у справах № 335/9194/20 та № 202/6501/20 визнані недійсними.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2023 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

13 квітня 2023 року справа № 761/34463/20 надійшла до Верховного Суду.

ТОВ «Вердикт Капітал» надіслало відзив на касаційну скаргу, у якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

20 жовтня 2019 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 369597.

26 грудня 2019 року між ТОВ «Бі Ел Джи Мікрофінанс» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір відступлення прав вимоги № 2612-02, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 369597 від 20 жовтня 2019 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини першої статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (частина третя статті 203 ЦК України).

Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним відповідно до частини першої статті 215 ЦК України.

Суди встановили, що спірний кредитний договір укладений в письмовій формі.

Як на підставу недійсності цього договору позивач посилався на те, що підпис на кредитному договорі виконаний не ним, а іншою особою, яка використала його паспорт після переклеювання фото.

Відповідно до положень статей 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Згідно з частиною другою статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Установивши, що ОСОБА_1 не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він не підписував оспорюваний договір, клопотання про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи не заявляв, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позову.

При цьому рішення Орджонікідзенського районного суду міста Запоріжжя від 12 березня 2021 року в справі № 335/9194/20 та рішення Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 08 червня 2021 року в справі № 202/6501/20 не мають преюдиціального значення при розгляді цієї справи, оскільки ухвалені щодо інших кредитних договорів та за участю інших учасників справи, тому доводи касаційної скарги в цій частині безпідставні.

Інші аргументи касаційної скарги не дають підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, оскільки зводяться до необхідності переоцінки доказів і встановлених на їх підставі обставин, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Порушень норм процесуального права, що призвели до неправильного вирішення справи, а також обставин, які є обов`язковими підставами для скасування судового рішення, касаційний суд не встановив.

Висновки за результатом розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною третьою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Переглянувши судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для їх скасування.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки касаційна скарга залишена без задоволення, немає підстав для нового розподілу судових витрат.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 04 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 17 січня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко