справа № 198/281/24
провадження № 2-о/0198/19/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2024 року Юр`ївський районний суд Дніпропетровської області у складі судді Гайдар І.О., за участю секретаря судового засідання Довгопол О.М., заявника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Ільченко І.В., заінтересованої особи ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження в залі суду с-ща Юр`ївка Павлоградського району Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , про встановлення факту перебування дитини на утриманні,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про встановлення факту перебування на його утриманні дитини, зазначивши в обґрунтування вимог таке.

19.10.2019 між заявником та ОСОБА_2 укладено шлюб, в якому у них народилося двоє дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Крім того, разом з заявником та його дружиною проживає та перебуває з моменту укладення шлюбу на їх утриманні дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який народився у шлюбі ОСОБА_2 з іншим чоловіком.

Заявник з 2019 року повністю взяв на себе обов`язки з утримання сина дружини, адже його рідний батько ніколи не надавав матеріальної допомоги, не сплачував аліменти та не займався його вихованням, а мати перебуває у відпустці по догляду за іншою дитиною, тому не отримує доходів.

Родина ОСОБА_1 05.10.2023 визнана багатодітною, про що видано відповідне посвідчення. Заявник також уклав з дружиною нотаріально посвідчений договір про утримання хлопчика, постійно несе додаткові витрати на дитину.

Оскільки встановлення юридичного факту необхідно ОСОБА_1 для отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації в період воєнного стану, тому заявник просить встановити факт перебування на його утриманні неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Ухвалою суду від 09.07.2024 у цивільній справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні підтримали вимоги та просили задовольнити їх з підстав, викладених у заяві.

Представник заінтересованої особи ІНФОРМАЦІЯ_1 в судове засідання не з`явився, в поданій на адресу суду заяві просив закрити провадження у справі, оскільки на його думку заявлені ОСОБА_1 вимоги підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Інших заяв з повідомленням причин неявки в судове засідання або з проханням відкласти розгляд справи не надав.

Заінтересована особи ОСОБА_2 проти задоволення заяви не заперечувала.

Заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи та неповнолітньої дитини, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Центральним районним у місті Дніпрі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області 19.10.2019 між заявником та ОСОБА_2 укладений шлюб, в якому у подружжя народилось двоє дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 11, 14, 15).

ОСОБА_2 також є матір`ю ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Батьком дитини записаний ОСОБА_6 (а.с. 16).

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірваний 02.09.2018, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у справі № 201/12318/15-ц (а.с. 19).

Довідка № 019096 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, видана ЦНАП м. Дніпра, свідчить про те, що в належному заявнику ОСОБА_1 на праві власності житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 22).

З акта обстеження умов проживання, складеного спеціалістами УССД Центральної адміністрації Дніпровської міської ради 28.09.2023, виходить, що в будинку створені всі належні для проживання, розвитку та виховання дітей умови. В сім`ї ОСОБА_1 виховується троє дітей (а.с. 23).

Заявник з 2019 року по теперішній час крім звичайних матеріальних витрат на потреби ОСОБА_5 , перераховує кошти на особисту банківську картку дитини, бере участь у додаткових витратах на неповнолітнього, оплачуючи його лікування від хронічної хвороби зору, відпочинок за кордоном та в межах України (а.с. 33-38, 59-62).

Відповідно до посвідчення № НОМЕР_2 , виданого 05.10.2023 Центральним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради, родина ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнана багатодітною (а.с. 20).

За інформацією Павлоградського ВДВС у Павлоградському районі Дніпропетровської області ПМУМЮ (м. Одеса) від 24.06.2024 № 2818/133039 та Другого Правобережного відділу ДВС у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра ПМУМЮ (м. Одеса) від 25.06.2024 № 153884 на примусовому виконанні органів виконавчої служби не знаходяться виконавчі провадження про стягнення з батька неповнолітнього ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , аліментів на утримання дитини (а.с. 57, 58).

26.06.2024 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали нотаріально посвідчений договір про сплату заявником аліментів на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 39).

Відомості про доходи ОСОБА_1 свідчать, що він має можливість утримувати на належному рівні і дитину дружини від попереднього шлюбу, і двох спільних дітей (а.с. 42-55).

Мати ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , не працює, оскільки здійснює догляд за малолітньою дитиною, 2023 року народження, тобто заявник виконує обов`язки з утримання дітей добровільно, за власним розсудом.

Опитаний в судовому засіданні в присутності представника Служби у справах дітей Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області неповнолітній ОСОБА_5 пояснив, що з 2019 року постійно проживає разом з мамою та ОСОБА_1 . Останній виховує хлопчика та піклується про нього, повністю забезпечує всі його матеріальні потреби у навчанні, лікуванні, харчуванні, відпочинку та іншому необхідному для морального та фізичного розвитку дитини. Біологічний батько хлопчика приблизно протягом останніх 10 років взагалі не надає матеріальної допомоги ні особисто дитині, ні його матері.

Відповідно до частини першої статті 3, статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів; здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи чи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.

У частині першій статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Частиною першою статті 315 ЦПК України регламентовано розгляд справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Це можуть бути справи про встановлення фактів: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки (виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій).

Пунктом 3 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані жінки та чоловіки, на утриманні яких перебувають троє і більше дітей віком до 18 років, крім тих, які мають заборгованість зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за три місяці.

Процедуру надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період та її оформлення визначено Порядком проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (надалі - Порядок № 560).

Відповідно до п.п. 56-58 Порядку № 560 відстрочка від призову на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період надається військовозобов`язаним з підстав, визначених статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Для розгляду питань надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період при районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (відокремлених відділах) утворюються комісії у такому складі:

голова комісії - керівник районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (відокремленого відділу);

члени комісії - представники апарату, структурних підрозділів (освіти та науки, охорони здоров`я, соціального захисту населення, служби у справах дітей, центру надання адміністративних послуг) районної, міської держадміністрації (військової адміністрації).

За наявності підстав для одержання відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період військовозобов`язані (крім заброньованих та посадових (службових) осіб, зазначених у підпунктах 16-23 пункту 1 додатка 5) особисто подають на ім`я голови комісії районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу заяву за формою, визначеною у додатку 4, до якої додаються документи, що підтверджують право на відстрочку, або копії таких документів, засвідчені в установленому порядку, зазначені у переліку згідно з додатком 5. Заява військовозобов`язаного підлягає обов`язковій реєстрації.

Як виходить з п. 3 Додатку 5 до Порядку № 560 для отримання відстрочки від мобілізації з підстав утримання трьох і більше дітей військовозобов`язаний повинен подати до ТЦК та СП серед інших документів рішення суду про встановлення факту перебування дитини на утриманні військовозобов`язаного відповідно до положень статті 315 ЦПК України.

На думку суду аналіз вказаних норм права в їх сукупності дає підстави вважати, що законодавець не ставить право військовозобов`язаного на відстрочку від призову на військову службу за призовом під час мобілізації у залежність від того, чи рідні діти перебувають у нього на утриманні, водночас вирішальне значення має сам факт перебування дітей на утриманні.

Таким чином, відповідно до встановлених під час судового розгляду обставин суд доходить висновку, що є достатньо підстав для встановлення факту того, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , перебуває на утриманні ОСОБА_1 .

Надаючи оцінку заяві представника ІНФОРМАЦІЯ_5 про закриття провадження у справі з підстав наявності між ОСОБА_1 та Центром спору про його право на відстрочку від мобілізації, який підлягає розгляду за правилами адміністративного судочинства, суд зазначає таке.

Як вже зазначалось, виходячи зі змісту статті 315 ЦПК України, існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення, - позасудовий і судовий.

За приписами частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, зверненню до адміністративного суду з позовом передує звернення особи до суб`єкта владних повноважень, за наслідками розгляду якого особа набуває права оскаржити до суду адміністративної юрисдикції рішення, дії або бездіяльність такого суб`єкта владних повноважень, що відповідає меті та завданням адміністративного судочинства, визначеним статтею 2 КАС України.

Слід зауважити, що в разі оскарження до суду відмови відповідного органу в установленні юридичного факту, який підлягає встановленню у позасудовому порядку, такий спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства і суди насамперед перевіряють, чи відповідає оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень критеріям, визначеним частиною другою статті 2 КАС України, а відповідач в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень відповідно до частини другої статті 77 КАС України повинен довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності.

Так, заявник звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_6 із заявою про отримання права на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації в період воєнного стану, однак рішенням від 04 червня 2024 року № 1 йому відмовлено в наданні відстрочки. Рішення Центру обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 не надав документи, які підтверджують перебування трьох і більше дітей віком до 18 років на його утриманні.

Отже, рішення комісії щодо відмови заявнику в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в період воєнного стану мотивовано саме відсутністю доказів на підтвердження факту перебування на його утриманні трьох дітей.

Враховуючи викладене, необхідно відмітити, що приймаючи рішення від 04.06.2024 № 1 щодо відмови ОСОБА_1 в наданні відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації в період воєнного стану у зв`язку з відсутністю документів, передбачених для отримання відстрочки від призову, комісія діяла у межах повноважень та відповідно до вимог Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, тому не можна вважати наявним спір про право між заявником та Центром.

Якщо перебування дитини на утриманні не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим особі відмовлено у здійсненні його права, і цей факт неможливо встановити в позасудовому порядку, така особа має право звернутись до суду з заявою про встановлення відповідного факту в порядку окремого провадження.

Суд зауважує, що сама по собі наявність юридичних наслідків від встановлення певних фактів не може вважатись ознакою спору, тому підстави для закриття провадження у справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 265, 268, 273, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту перебування дитини на утриманні задовольнити.

Встановити факт перебування на утриманні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , неповнолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Відомості про учасників справи:

- ОСОБА_1 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_2 );

- ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_3 );

- ОСОБА_2 (адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_4 ).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в порядку, встановленому ЦПК України, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено та підписано 19 серпня 2024 року.

Суддя І. О. Гайдар