Справа № 456/2379/24
Провадження № 2/456/868/2024
РІШЕННЯ

іменем України

10 жовтня 2024 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Кулешник С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору виконавчий комітет Східницької селищної ради Дрогобицького району Львівської області про позбавлення батьківських прав,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом та просить позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Покликається на те, що від шлюбу, укладеного 16.02.2019 року між сторонами, у них народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .В грудні 2019 року відповідач ОСОБА_2 залишив позивача з донькою та проживає від них окремо, зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 постійно змінює номери мобільного телефону, у зв`язку з чим з ним неможливо зв`язатися через засоби мобільного зв`язку.Донька ОСОБА_4 з народження і надалі проживає разом з позивачем. Оскільки подружнє життя у сторін не склалося, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.02.2022 року шлюб між ними було розірвано. Зважаючи на те, що відповідач ОСОБА_2 тривалий час не приймав жодної участі у вихованні доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також він зовсім не відвідує дочку, не цікавиться її здоров`ям та розвитком, морально та матеріально не підтримує дитину, а тому позивач звернулася до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області з позовом про стягнення аліментів та рішенням суду від 17.03.2022 ухвалено стягувати аліменти на утримання дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 2150 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак відповідач ОСОБА_2 вказане рішення суду проігнорував, не провів жодної виплати аліментів, тому позивач звернулася до Стрийського ВДВС у Стрийському районі Львівської області, який відкрив виконавче провадження з виконання вказаного судового рішення про стягнення аліментів. Внаслідок байдужого відношення до своїх обов`язків по утриманню та вихованню дочки, відповідач ОСОБА_2 допустив заборгованість у великому розмірі з виплати встановлених рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області коштів на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , що слугувало підставою для відкриття кримінального провадження за ч. 1 ст. 164 КК України - злісне ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів). Оскільки відповідач вказане рішення суду проігнорував, не провів жодної виплати аліментів, позивач звернулась до Стрийського РУП ГУ НП у Львівській області, який відкрив кримінальне провадження № 0000342 від 10.11.2023 року відносно ОСОБА_2 за ст. 164 КК України. Станом на лютий 2024 року заборгованість по аліментах склала 52137,50 грн. за період з лютого 2022 року по лютий 2024 року. На даний час у Стрийському міськрайонному суді Львівської області триває розгляд кримінального провадження № 0000342 від 10.11.2023 року відносно ОСОБА_2 за ст. 164 КК України у справі № 456/6163/23, в якій до останнього позивачем подано позов про відшкодування моральної шкоди. Підчас досудового розслідування вказаного кримінального провадження позивачу стало відомо, що відповідач ОСОБА_2 не працює, неодноразово вчиняв злочини, а саме шахрайство та грабежі. Згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.05.2021 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі. Згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2023 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 190, ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Вказаний вище спосіб життя відповідача ОСОБА_2 є поганим прикладом та негативно впливає на нормальний розвиток та виховання дочки ОСОБА_6 , що зумовило звернення позивача до органу опіки та піклування виконавчого комітету Східницької селищної ради із заявою щодо надання висновку про доцільність позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав стосовно його малолітньої дочки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Східницької селищної ради за № 44 від 11.04.2024р., орган опіки та піклування виконавчого комітету Східницької селищної ради вважає, що позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є доцільним та відповідає інтересам дитини.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_7 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи своєчасно і належним чином повідомлений.

Представник третьої особи виконавчого комітету Східницької селищної радиДрогобицького району Львівської області в судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечує проти задоволення позову.

Суд проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача вважає, що позов слід задоволити.

Вимогами ст. ст. 13, 81 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого 01.07.2019 року виконавчим комітетом Підбузької селищної ради Дрогобицького району Львівській області.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 08.02.2022 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був зареєстрований 16 лютого 2019 року y Дрогобицькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області.

Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 17.03.2022 року ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2150 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22 лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття.

З розрахунку заборгованості із сплати аліментів від 12.03.2024 (ВП НОМЕР_2) виданого Стрийським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції вбачається, що станом на 12.03.2024 року сукупний розмір заборгованість боржника ОСОБА_2 зі сплати аліментів становить 52137,50 грн.

Згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 27.05.2021 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки 6 місяців.

Згідно вироку Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2023 року ОСОБА_2 засуджено за ч. 2 ст. 190, ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 186, ч.4 ст. 70 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі та згідно ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки.

Рішенням виконавчого комітету Східницької селищної ради Львівської області №44 від 11.04.2024 року затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Із висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Східницької селищної ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щодо малолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вбачається, що ОСОБА_8 неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності. ОСОБА_3 відвідує відокремлений структурний підрозділ дошкільної освіти «Півник» у с. Сторона ЗДО «Джерельце» Східницької селищної ради. Батько не приймає участі у вихованні дитини, жодного разу не відвідував дитину у садочку, не приводив дитину і не забирав. Із довідки №3 від 13.03.2024 року виданої сімейним лікарем КНП «ЦМСДССР» вбачається, що батько ніколи не приходив з дитиною до сімейного лікаря, не цікавився здоров`ям дитини. Згідно акту обстеження умов проживання від 27.11.2023 року, мати створила для ОСОБА_6 всі умови для нормальної життєдіяльності, виховання та розвитку, забезпечила одягом та взуттям згідно сезону. Дитина має власну кімнату, куточок з іграшками, є місце для сну та власного саморозвитку. У вихованні ОСОБА_6 допомагають батьки ОСОБА_9 . Відповідно до характеристики №07-4 від 13.03.2024 року від старости Підбузького старостинського округу, за час проживання на території Східницької ТГ ОСОБА_1 зарекомендувала себе з позитивної сторони. Ввічлива, чесна, добросовісна. Розлучена, виховує дочку самостійно. Скарг і заяв у виконком селищної ради не поступало, громадського порядку не порушувала. Тому виконавчий комітет Східницької селищноїї ради Львівської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст. ст. 8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки, або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини.

Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не цікавиться її життям та здоров`ям, не виявляє бажання спілкуватись з нею та приймати участь у її вихованні, не провідує, морально та матеріально не підтримує.

Згідно зі ст. 3 «Конвенції про права дитини», прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (набрала чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи те, що відповідач фактично самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , враховуючи позицію виконавчого комітету Східницької селищної ради Львівської області про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає за необхідне з метою захисту інтересів дитини позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Підлягають стягненню з відповідача і понесені позивачем судові витрати в розмірі 1211,20 грн. сплаченого судового збору.

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно його неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1211,20 грн. (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок) сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 18.10.2024 року.

Головуючий суддя С. С. Сас