Провадження № 2н/205/598/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2024 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Федотова В.М., розглянувши заяву Публічного акціонерного товариства «Дніпропетровський трубний завод» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по сплаті послуг за комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

30.09.2024 року представник заявника ОСОБА_3 звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною заявою, у якій просила видати судовий наказ про солідарне стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по сплаті послуг за комунальні послуги у розмірі 41 412,98 грн.

При вирішенні питання про видачу судового наказу суддя виходить з наступного.

02.10.2024 року в порядку, передбаченому ч. ч. 5, 6 ст. 165 ЦПК України, судом було зроблено запит до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) ОСОБА_1 .

Згідно відповіді відділу формування та ведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР від 31.10.2024 року, інформація про реєстрацію місця проживання ОСОБА_1 відсутня.

Із відповіді від 04.11.2024 року з Єдиного демографічного реєстру вбачається, що інформація щодо місця реєстрації ОСОБА_1 відсутня.

04.11.2024 року судом в порядку, передбаченому ст. 187 ЦПК України, отримано інформацію з Єдиного державного демографічного реєстру щодо адреси реєстрації ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особиборжника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Згідно із ч.ч 1, 4 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором.

Частинами 1, 2 ст. 544 ЦК України встановлено, що боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Якщо один із солідарних боржників не сплатив частку, належну солідарному боржникові, який у повному обсязі виконав солідарний обов`язок, несплачене припадає на кожного з решти солідарних боржників у рівній частці.

Виходячи з аналізу наведених норм, враховуючи неподільність предмета зобов`язання при солідарному стягненні, право регресної вимоги у солідарних боржників, суддя вважає, що у випадку наявності підстав для відмови у видачі судового наказу відносно одного з солідарних боржників, відсутні підстави для видачі наказу відносно інших боржників, оскільки таким шляхом суд змінює порядок стягнення, визначений заявником при подачі заяви, що є недопустимим в наказному провадженні.

Згідно із ч. 3 ст. 165 ЦПК України у разі якщо в заяві про видачу судового наказу містяться вимоги, частина яких не підлягає розгляду в порядку наказного провадження, суд постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу лише в частині цих вимог. У разі якщо заявлені вимоги між собою взаємопов`язані і окремий їх розгляд неможливий, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 ЦПК України за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

З огляду на викладене, суддя вважає, що заявлені вимоги про солідарне стягнення заборгованості взаємопов`язані між собою та їх окремий розгляд неможливий.

За таких обставин у видачі судового наказу слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 165, 261, 353 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Публічному акціонерному товариству «Дніпропетровський трубний завод» у видачі судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості по сплаті послуг за комунальні послуги.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя: Федотова В.М.

.

.