УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 року м. Київ

Суддя Солом`янського районного суду м. Києва Українець В.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

У серпні 2023 року ОСОБА_3 звернувся в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 про стягнення коштів.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 05 липня 2024 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Позивач подав до суду заяву про забезпечення позову. Посилається на те, що предметом позову є вимога до відповідача про стягнення заборгованості за договорами позики у розмірі 80000 доларів США. Сума боргу відповідачем не сплачена. Зазначено, що існують достатні підстави вважати, що відповідач зможе вчинити дії з відчуження належного йому нерухомого майна для уникнення відповідальності за договорами позики.

ОСОБА_1 просить суд:

-накласти арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ;

-накласти арешт на 1/2 частину нежитлового приміщення АДРЕСА_2 ;

-заборонити будь-яким державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії з державної реєстрації права власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , які на праві спільної сумісної власності належать ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 цієї статті передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» визначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

З позову вбачається, що предметом позову є вимога до відповідача про стягнення заборгованості за договорами позики у загальному розмірі 3336159 гривень 54 копійки. Сума боргу відповідачем не сплачена.

Позивач зазначає про те, що існують достатні підстави вважати, що відповідач зможе вчинити дії з відчуження нерухомого майна для уникнення відповідальності за договорами позики.

Нерухоме майно, на яке заявник просить накласти арешт, на праві власності належить ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу від 08 травня 2024 року, яка є дружиною ОСОБА_2 .

Шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був укладений 20 березня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № НОМЕР_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вбачається, що продаж належного на праві спільної сумісної власності відповідачу майна може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

За таких обставин, вимога про вжиття заходів забезпечення є обґрунтованою.

Разом з тим, суду не надано доказів необхідності забезпечення позову шляхом накладення саме арешту на нерухоме майно, тому з урахуванням вимог розумності, суд вважає за можливе вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони відчуження частини квартири та частини нежитлового приміщення, оскільки невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у випадку задоволення позову.

Забезпечення позову у такий спосіб не завдає шкоди ОСОБА_2 , оскільки заборона відчуження нерухомого майна лише тимчасово перешкоджає останньому користуватися своїм майном в повній мірі, а саме правом його відчуження.

Заявник також просить суд заборонити будь-яким державним реєстраторам прав на нерухоме майно та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії з державної реєстрації права власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 та 1/2 частини нежитлового приміщення АДРЕСА_2 , які на праві спільної сумісної власності належать ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки фактично є похідною від задоволених вимог та є способом їх виконання.

З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню частково.

Керуючись статтями 149-153 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково.

Заборонити відчуження 1/2 частини квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 .

Заборонити відчуження 1/2 частини нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2.

У задоволенні інших вимог заяви відмовити.

Зазначити дані позивача: АДРЕСА_6, ОСОБА_1 .

Зазначити дані відповідача: АДРЕСА_5 , ОСОБА_2 .

Строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання - три роки.

Власник квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_3 , згідно договору купівлі-продажу від 08 травня 2024 року - ОСОБА_5 .

Власник нежитлового приміщення, розташованого за адресою: АДРЕСА_2, згідно договору купівлі-продажу від 08 травня 2024 року - ОСОБА_5 .

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: