Справа № 756/3125/24
Головуючий у суді першої інстанції: Луценко О.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Крижанівська Г.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідача Крижанівської Г.В.,

суддів Оніщука М.І., Шебуєвої В.А.,

розглянувши у письмовому провадженні апеляційну скаргу адвоката Гончарука Михайла Петровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року, ухвалене у складі судді Луценка О.М., у справі № 756/3125/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,-

ВСТАНОВИВ:

У березні 2024 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Зазначала, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_1 , від якого вони мають спільного сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу їх син залишився проживати разом із нею та фактично перебуває на її утриманні. На даний час він є повнолітнім та продовжує навчання у Державному торгівельно-економічному Університеті на денній формі навчання на факультеті інформаційних технологій, терміном навчання по червень 2026 року. При цьому вона не в змозі самостійно утримувати сина. З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь на утримання їхнього повнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що продовжує навчання та на період його навчання, аліменти у розмірі 1/4 заробітку, починаючи від дня подання цього позову, щомісячно та до закінчення сином навчання.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, що продовжує навчання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час навчання в Державному торгівельно - економічному Університеті у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 березня 2024 року до припинення дитиною навчання, але не довше, ніж до досягнення 23 років.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 1 073,60 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, адвоката Гончарук М.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу. Просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 . Посилається на те, що судом було порушено норми матеріального та процесуального права. Розглядаючи справу, суд першої інстанції не встановив факт того чи проживає повнолітній син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ОСОБА_2 , а відповідно, не вирішив питання чи має позивачка право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів на навчання сина у даній справі. При вирішенні питання про розірвання шлюбу між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 , судом не вирішувалося питання з ким із них буде проживати дитина. Також, зазначає, що ОСОБА_1 надає матеріальну допомогу сину, який навчається за кошти державного бюджету, крім того, отримує стипендію. Відтак, є безпідставними посилання позивачки, на те що їх повнолітній син перебуває на її утриманні, потребує матеріальної допомоги і що така потреба обумовлена саме навчанням. Крім того, суд першої інстанції проігнорував його клопотання про розгляд справи у загальному провадженні.

Адвокат Пікалова Ю.М., яка діє в інтересах ОСОБА_2 , подала відзив на апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 . Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України справа призначена до розгляду судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи за наявними в матеріалах справи документами.

Адвокат Гончарук М.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав клопотання про зупинення провадження у справі у зв`язку з перебуванням ОСОБА_1 у складі Збройних Сил України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 251 ЦПК України.

Вказана норма передбачає зупинення провадження у справі у разі перебування сторони або третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, у складі Збройних Сил України або інших утворених відповідно до закону військових формувань, що переведені на воєнний стан або залучені до проведення антитерористичної операції.

При цьому, колегія суддів враховує, що положення вказаної норми насамперед направлені на забезпечення можливості реалізації такими особами своїх процесуальних прав.

Разом з тим, дана справа за позовом ОСОБА_2 вже була розглянута судом першої інстанції. Пред`явлення даного позову направлене на забезпечення та захист прав повнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Крім того, як вбачається з матеріалів справи, в суді першої інстанції ОСОБА_1 підписав відзив на позов особисто та надав докази, якими він обґрунтовував свої заперечення, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 приймає участь в розгляді справи через свого представника, та реалізував своє право на звернення до суду із апеляційною скаргою, виклавши в ній свою позицію.

Таким чином, колегія суддів не вбачає достатніх підстав для зупинення провадження в даній справі.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Оболонського районного суду м. Києві від 10 червня 2021 року.

Від шлюбу ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який після розірвання шлюбу залишився проживати з ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки №34/347 від 14 лютого 2024 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , навчається у Державному торгівельно-економічному Університеті на денній формі навчання факультету інформаційний технологій, терміном навчання по червень 2026 року.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та стягнув з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на час навчання в Державному торгівельно-економічному Університеті у розмірі 1/4 частини заробітку з усіх видів доходів відповідача щомісячно.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування такого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Частиною 3 ст. 199 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Відповідно до змісту вказаних норм, для стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина необхідно сукупність наступних умов: а) щоб їм виповнилося 18 років; б) щоб вони продовжували навчання; в) їм було менше 23 років; г) вони потребували матеріальної допомоги; д) батько, мати відповідно до свого матеріального, сімейного стану та стану здоров`я були спроможні надавати таку допомогу.

Як вбачається з матеріалів справи, син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3 , проте, продовжує навчання у Державному торгівельно-економічному Університеті на денній формі навчання факультету інформаційний технологій, терміном навчання по червень 2026 року.

Заперечуючи проти позову, ОСОБА_1 посилався на те, що він, як батько, не ухиляється від надання матеріальної допомоги сину та регулярно здійснює грошові перекази на його рахунок.

На підтвердження вказаних обставин ОСОБА_1 надав копії відповідних платіжних інструкцій.

Разом з тим, вказані обставини не виключають можливість стягнення з ОСОБА_1 аліментів на утримання повнолітнього сина на період його навчання.

При цьому ОСОБА_1 не посилався на те, що він не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину на період його навчання.

Відтак, суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про задоволенні позову ОСОБА_1 .

Колегія суддів відхиляє посилання представника ОСОБА_1 на те, що суд взагалі не встановив чи проживає їх повнолітній син з позивачкою.

До позовної заяви ОСОБА_2 було додано копію довідки ЖБК «Мотозаводець-8» від 29 лютого 2024 року, в якій зазначено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , яка вказана також як адреса проживання самої ОСОБА_2 .

Оскаржуючи рішення, ОСОБА_1 не було надано доказів на спростування вказаних обставин.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання представника ОСОБА_1 на недоведеність ОСОБА_2 тієї обставини, що їх повнолітній син перебуває саме на її утриманні, потребує матеріальної допомоги. В обґрунтування своєї позиці представник ОСОБА_1 зазначав, що ОСОБА_1 добровільно перераховує його сину кошти, який крім того, отримує стипендію.

Водночас, отримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , стипендії, та перерахування ОСОБА_1 певних грошових сум на рахунок сина не виключає можливість стягнення аліментів на його утримання у зв`язку з продовженням сином навчання.

Навпаки, періодичні перерахування ОСОБА_1 коштів на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вказує на те, що останній потребує матеріальної допомоги, крім того відповідач має можливість надавати таку допомогу.

Доводів щодо неправильності визначення розміру аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , представник ОСОБА_1 не навів.

Також, колегія суддів не бере до уваги посилання представника ОСОБА_1 на те, що суд першої інстанції проігнорував його клопотання про розгляд справи у загальному провадженні, оскільки дана справа не є складною, її розгляд не передбачає необхідності відібрання у сторін особистих пояснень з приводу обставин, які мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів не вбачає порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року - без змін.

Керуючись ст. 268, 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Гончарука Михайла Петровича, подану в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення .

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 29 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді