Справа №339/483/24
У Х В А Л А

про усунення недоліків

09.12.24 м. Болехів

Суддя Болехівського міського суду Івано-Франківської області Скригун В.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,

в с т а н о в и в:

05 грудня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

-визнати громадський будинок-магазин непродовольчих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- визнати за ОСОБА_1 право власності на громадського будиноку-магазину непродовольчих товарів, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячиіз наступного.

Згідно з ч.5 ст.177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до роз"яснень, що містяться у п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року №11, вказано, що суди повинні вимагати від осіб, що подали заяву, повного викладення обставин, якими обґрунтовуються дані вимоги, й посилання на засоби їх доказування.

Однак позивач, звертаючись до суду, в позовній заяві не зазначив докази, що підтверджують кожну обставину, на яку він посилається та, окрім позовної заяви, не надав жодного доказу на підтвердження доводів позовної заяви, зокрема: документів, які б підтверджували введення громадського будинку-магазину непродовольчих товарів в експлуатацію, документів, що підтверджують понесені витрати на будівництво нерухомого майна саме позивачем.

Згідно п.2 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про визнання права власності на майно або його витребування вартістю майна.

У п.12 а Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» № 20 від 22.12.1995р. (з наступними змінами і доповненнями), роз`яснено, що вартість спірного майна визначається за згодою сторін, а при його відсутності по дійсній вартості майна на час розгляду спору. Під дійсною вартістю майна розуміється грошова сума, за якою майно може бути продане в даному населеному пункті або місцевості. Для її визначення при необхідності призначається експертиза.

Тягар доказування вартості майна несе позивач. В якості доказу вартості майна суду можуть бути надані договори купівлі-продажу цього майна, відомості про його залишкову балансову вартість, звіт про оцінку майна, витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно, довідки про ринкову вартість майна в даній місцевості.

Механізм проведення оцінки нерухомого та рухомого майна для цілей обчислення державного мита та інших обов`язкових платежів, визначений постановою Кабінету Міністрів України «Про проведення оцінки для цілей оподаткування та нарахування і сплати інших обовязкових платежів, які справляються відповідно до законодавства» від 21 серпня 2014 року № 358.

Документ, який підтверджує вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору це звіт про оцінку майна (стаття 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»).

Таким чином, суд роз`яснює позивачеві, що на підтвердження вартості нерухомого майна, яка є об`єктом поділу, позивачу необхідно надати звіт про оцінку майна громадського будинку-магазину.

З викладеного слідує, що позивачу слід надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого майна на день звернення до суду та зазначити ціну позову.

Оскільки додані позивачем документи унеможливлюють визначити правильність сплати судового збору, то після визначення ціни позову, слід доплатити судовий збір до суми за вимоги майнового характеру.

Таким чином, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 60 ЦПК України, повинен провести оцінку вказного вище майна, звернувшись до відповідного експерта (оцінщика) надавши суду звіт (висновок про ринкову оцінку вартості житлового будинку), сплатити судовий збір в дохід державного бюджету, у розмірі визначеному Законом та усунути недоліки зазначені в ухвалі.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що позивачу слід надати термін для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подачі позовної заяви, оформленої у відповідності до вимог ЦПК України, а саме: зазначити ціну позову; доплатити судовий збір, виходячи з ціни позову, надати відомості, які б підтверджували дійсну реальну вартість нерухомого майна на день звернення до суду з позовом та надати докази, вказані в резолютивній частині вказаного позову.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом 5 днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

При цьому позивач попереджається, що у разі не усунення недоліків позовної заяви в строк, вказаний в ухвалі, позовна заява буде вважатись неподаною і буде повернута йому.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 187, 190, 258 - 260, 353, 354 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя - залишити без руху.

Запропонувати позивачу усунути вказані недоліки заяви у строк 7 днів з дня вручення ухвали про залишення заяви без руху.

У випадку невиконання в строк позивачем вимог закону вказаних в ухвалі судді, позовна заява буде визнана неподаною та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: В.В.Скригун 09 грудня 2024 року