Справа № 644/ 4183 /23
Р І Ш Е Н Н Я

И М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2024 року м. Харків

Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Сітало А.К.,

за участю секретаря Трач М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання,

в с т а н о в и в:

Представник позивача КП «Харківські теплові мережі» - Лоскот М.І. звернулася до суду з позовною заявою в якій просить стягнути з відповідача на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2012 року по 23.02.2022 року в розмірі 69895,19 грн.; інфляційні втрати в розмірі 6995,96 грн.; 3 % річних в сумі 1099,37 грн., а всього стягнути 77 990,52 грн. та покласти судові витрати по сплаті судового збору на відповідача.

Ціна позову визначена позивачем в розмірі 77 990,52 грн.

В обґрунтування своїх вимог представник позивача вказує, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення, та являється споживачем послуг, які надаються КП «Харківські теплові мережі», отримує та користується послугами опалення та гарячого водопостачання, але за отримані послуги в повному обсязі не сплачує, що привело до утворення заборгованості.

В позовній заяві зазначено, що за період з 01.01.2012 року по 23.02.2022 року відповідачі не в повному обсязі сплачували вартість наданих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка за вказаний період складає 69895,19 грн.

Ухвалою суду від 03.07.2023 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Вказаною ухвалою визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зазначений строк відповідач має право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідач зобов`язаний надіслати іншим учасникам справи.

Копія ухвали від 03.07.2023 року разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами отримана відповідачем ОСОБА_1 11.07.2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням, яке знаходиться в матеріалах справи.

Оскільки ухвала суду про відкриття провадження у справі отримана ОСОБА_1 11.07.2023 року, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлена про відкриття провадження у справі та встановленого судом строку для подання відзиву.

Відповідачем протягом встановленого судом строку, відзив на позовну заяву не подавався. 13.10.2023 року відповідачем подано заяву про застосування строків позовної давності. В обґрунтування вказаної заяви відповідачем зазначено, що позивач пропустив встановлений ст. 257 ЦК України трирічний строк для звернення до суду з позовом, що є підставою для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного, відповідач просить на підставі ст. 267 ЦК України відмовити в задоволенні позову у зв`язку з пропуском строку позовної давності.

Представником КП «Харківські теплові мережі» надані додаткові пояснення та клопотання в порядку ч. 5 ст. 174 ЦПК України. В додаткових поясненнях представником позивача зазначено, що в разі застосування наслідків спливу строку позовної давності, заборгованість відповідача перед позивачем за послуги опалення та гарячого водопостачання за період з 13.03.2017 року по 23.02.2023 року становитиме 47084,21 грн. Інфляційні втрати та 3 % річних нараховані за період з 01.06.2020 року по 23.02.2022 року, тобто в межах строку позовної давності та до введення в дію воєнного стану в Україні.

Після отримання додаткових пояснень, відповідачем подані заперечення проти доводів представника позивача. В своїх запереченнях окрім вимоги про застосування строків позовної давності відповідачем також зазначено, що позивачем протиправно нараховувалися 3 % річних та інфляційні втрати, оскільки в період дії карантину заборонено нарахування та стягнення неустойки (штрафів, пені) за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

В матеріалах справи міститься заява представника позивача в якій вона просить справу слухати за її відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Згідно Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та «Правил надання послуг водо, теплопостачання та водовідведення» позивач надає відповідачу послуги з опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Згідно ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово комунальні послуги» від 09.11.2017 року № 2189-VIII, який введено в дію 01.05.2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором.

В статті 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 зазначено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.

Судом встановлено, що відповідач зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 з централізованою системою опалення та теплопостачання. Надання послуг в даному будинку здійснює КП «Харківські теплові мережі», що підтверджується матеріалами справи та не спростовується відповідачем.

Письмовий договір про надання послуг між КП «Харківські теплові мережі» та відповідачем не укладався, але послуги з централізованого опалення відповідачу фактично надавалась позивачем. Таким чином, між сторонами наявні фактичні договірні відносини.

Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Щомісячно позивач нараховував відповідачу плату за надані послуги з централізованого опалення, однак відповідачем кошти за вказані послуги в повному обсязі не сплачувались. Відповідач порушуючи свої зобов`язання, не сплачувала за отримані послуги в повному обсязі, що призвело до утворення заборгованості.

Доказів щодо звернення відповідача в установленому законодавством порядку до позивача з претензіями щодо надання чи ненадання вказаних житлово комунальних послуг у матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

З викладеного вище вбачається, що відповідач, будучи зобов`язаною своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинила виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашає заборгованість добровільно.

Представник позивача в своїй позовній заяві, в якості обґрунтування позовних вимог, посилається на те, що за період з 01.01.2012 року по 23.02.2022 року відповідач не в повному обсязі сплачувала вартість наданих послуг, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка за вказаний період складає 69895,19 грн.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У зв`язку з чим, представник позивача зазначає, що з відповідача підлягають стягненню інфляційні витрати в розмірі 6995,96 грн. та 3 % річних від простроченої суми в розмірі 1099,37 грн.

Як передбачено ч. 5 ст.12 ЦПК України суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

Дослідивши заяву відповідача про застосування строків позовної давності, суд приходить до наступних висновків.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (зі змінами і доповненнями) у період з 12 березня 2020 року по 22 травня 2020 року встановлений карантин на всій території України. Постановами Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392, від 22 липня 2020 року №641, від 09 грудня 2020 року №1236 встановлений Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 карантин продовжений на всій території України з 22 травня 2020 року по 30 червня 2023 року.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби COVID-19 від 30.03.2020 №540-ІХ внесено зміни до законодавчих актів, зокрема розділ «Прикінцеві та перехідні положення» ЦПК доповнено пунктом 12 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину».

Судом встановлено, що КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача 27.06.2023 року.

В позовній заяві міститься вимога про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги за період з 01.01.2012 року по 23.02.2022 року.

Враховуючи те, що строк позовної давності за період з 12 березня 2017 року закінчувався 12 березня 2020 року, а також запровадження на всій території України карантину до 30 червня 2023 року, а під час дії карантину строки, визначені ст.257 ЦК України продовжуються на строк дії такого карантину, суд приходить до висновку, що період заборгованості з 01.01.2012 року по 11.03.2017 року виходить за межі позовної давності.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 ЦПК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо).

У зв`язку з цим, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості, яка утворилася за період з 01.01.2012 року по 11.03.2017 року не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приймаючи до уваги, що відповідач будучи зобов`язаною своєчасно сплачувати плату за отриманні послуги, в односторонньому порядку припинила виконувати взяті на себе зобов`язання, не погашає заборгованість добровільно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в межах строку позовної давності за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Інфляційні втрати та 3 % річних нараховані за період з 01.06.2020 року по 23.02.2022 року, тобто в межах строку позовної давності та до введення в дію воєнного стану в Україні.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів заборгованість послуги опалення та гарячого водопостачання в межах строку позовної давності за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі 47 084,21 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 6995,96 грн., 3 % річних в сумі 1099,37 грн., а всього стягнути 55 179,54 грн.

Розподіл судових витрат в частині судового збору, суд вирішує у відповідності до положень ст. 141, ч. 1 ст. 142 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 10 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За подання позовної заяви в 2023 році позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2684,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог, яка склала 1905,64 грн., виходячи із наступного розрахунку ((55 179,54 грн. (сума задоволених позовних вимог) ? 77990,52 грн. (сума заявлених позовних вимог) х 100 %= 0,71 %); 2684,00 грн. (сума сплаченого судового збору) х 0,71 = 1905,64 грн.).

Таким чином, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача, документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1905,64 грн.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 95, 141, 247, 258-259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 67, 68 ЖК України, ст. ст. 257, 526, 612, 614, 625, 815 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги централізованого теплопостачання за період з 12.03.2017 року по 23.02.2022 року в розмірі 47 084,21 грн., а також інфляційні втрати в розмірі 6995,96 грн., 3 % річних в сумі 1099,37 грн., а всього стягнути 55 179,54 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1905,64 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 29.01.2024 року.

Суддя: А. К. Сітало