Справа № 180/1104/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2024 р.

Марганецький міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Нанічкіної Н.М.

з секретарем судового засідання Лебедєвою К.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частини спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 через свого представника адвоката Шаповалова Олександра Григоровича звернулася до суду з позовною заявоюдо ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації вартості частини спільного майна подружжя. Позов обгрунтовано тим, що 18 жовтня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб. У квітні 2024 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. За час шлюбу, а саме 05 вересня 2020 року подружжям було придбано автомобіль марки «RENAULT» модель «TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , право власності на який було зареєстровано за відповідачем. 15 лютого 2024 року на підставі договору купівлі-продажу автомобіль перереєстровано на нового власника, позивач ОСОБА_1 письмової згоди на відчуження автомобіля не надавала. Вартість автомобіля на час звернення до суду становить 266312,00 гривень. Позивачка ОСОБА_1 зазначила, що кошти, отримані від відчуження автомобіля було використано відповідачем на свій розсуд проти її волі, не в інтересах сім`ї та не на її потреби. Із відчуженням відповідачем автомобіля «RENAULT», який був об`єктом спільної сумісної власності подружжя, відповідач набув у володіння грошові кошти, які йому були сплачені за автомобіль, з моменту переходу права власності на спірний автомобіль до нового власника, який є добросовісним набувачем, об`єктом спільної сумісної власності подружжя стали грошові кошти, які отримані відповідачем за вказаним договором. Вартість частки автомобіля складає 133156,00 гривень. З відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню на користь позивача ОСОБА_1 грошова компенсація в сумі 133156,00 гривень.

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 133156,00 гривень грошової компенсації за частини відчуженого спільного майна подружжя автомобіля марки «RENAULT» модель «TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також судові витрати: судовий збір 1331,56 гривень, витрати, пов`язані з розглядом справи 2000,00 гривень, витрати на професійну правничу допомогу 3000,00 гривень, разом 6331,00 гривень.

Відповідача повідомлено про розгляд справи належним чином, відзиву на позовну заяву, заяв, клопотань у встановлений судом строк не надав.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

З матеріалів справи вбачається, що 25 квітня 2024 року Марганецьким міським судом Дніпропетровської області ухвалено рішення, за яким шлюб, зареєстрований 18 жовтня 2003 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розірвано.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу 05.09.2020 року за ОСОБА_2 зареєстровано транспортний засіб «RENAULT TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 .

На запит адвоката Шаповалова О.Г., у травні 2024 року № 31/29-2343 Територіальним сервісним центром МВС №2343 надано відповідь, згідно якої з інформації з Єдиного державного реєстру транспортних засобів, що обліковуються станом на 15 травня 2024 року, транспортний засіб «RENAULT TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 , на підставі договору купівлі-продажу №2343/2024/4322593, укладеному ТСЦ №2343, перереєстровано на нового власника.

ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_2 із вимогою від 29 березня 2024 року, у якій вказано, що за час шлюбу 05 вересня 2020 року ними придбано автомобіль «RENAULT TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , вартістю на теперішній час 264000 гривень. Просила до 10 квітня 2024 року добровільно вирішити питання про виплату їй грошової компенсації в сумі 132000 гривень за частки вартості автомобіля. У разі відмови вона буде змушена звернутися до суду з позовом про поділ майна та стягнення грошової компенсації.

Правовідносини, які виникли між сторонами по справі в частині виникнення права спільної сумісної власності подружжя, регулюються СК України, зокрема, ст.60, якою визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частинами 1 та 2 ст.61 СК України передбачено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Статтею 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя.

Як зазначено у ч.1 ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу.

Враховуючи викладене, автомобіль марки «RENAULT» модель «TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ОСОБА_2 , є спільним майном подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки був придбаний в період зареєстрованого шлюбу.

Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (ч.1, ч.2 ст.71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (ч.2 ст.364 Цивільного кодексу України).

Частинами 1 та 2 ст.364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч.2 ст.183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі.

Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.

За ч.2 ст.372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно звіту про визначення ринкової вартості транспортного засобу марки «RENAULT» модель «TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить фізичній особі ОСОБА_2 , складеного суб`єктом оцінної діяльності ОСОБА_3 , на дату складання звіту 07 квітня 2024 року вартість транспортного засобу (об`єкту оцінки) становить 266312,00 гривень.

З огляду на те, що спірний транспортний засіб було набуто сторонами під час перебування в шлюбі, він був об`єктом спільної сумісної власності подружжя до відчуження, виходячи з дійсної вартості автомобіля на час розгляду справи, враховуючи правило рівності часток подружжя в спільному майні, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню грошова компенсація в розмірі 133156,00 гривень, що становить частку дійсної вартості відчуженого автомобіля.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат суд враховує приписи ст.141 ЦПК України, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при поданні позову у розмірі 1331,56 грн.

Також, позивачка просила стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн. На підтвердження витрат надано договір про надання правової допомоги від 14 травня 2024 року, укладений між адвокатом Шаповаловим О.Г. та ОСОБА_1 ; акт прийому-передачі наданих послуг відповідно до договору про надання юридичної допомоги від 14 травня 2024 року, де вартість послуг складає 3000,00 гривень;. квитанцію до прибуткового касового ордеру від 26 травня 2024 року, за якою ОСОБА_4 від ОСОБА_1 прийнято грошові кошти в розмірі 3000,00 гривень за надання юридичних послуг.

Крім того, позивачка просила стягнути витрати, пов`язані з розглядом справи в розмірі 2000,00 гривень.

Відповідно до квитанції №240407 від 07 квітня 2024 року СПД ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 2000,00 гривень за оціночні інформаційні послуги.

Частиною 3 ст.133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Суд вважає доведеними витрати на правничу допомогу в розмірі 3000,00 грн., та витрати на проведення експертизи які, з огляду на положення ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Враховуючи вищевикладее, керуючись ст.ст.12, 13, 77, 80, 263-268, 279, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 133156,00 гривень грошової компенсації за частини відчуженого спільного майна подружжя автомобіля марки «RENAULT» модель «TRAFIK», реєстраційний номер НОМЕР_1 , дата випуску 2003 рік, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, які складаються із: судового збору 1331,56 гривень; витрат, пов`язаних з розглядом справи 2000,00 гривень; витрат на професійну правничу допомогу 3000,00 гривень, разом 6331,56 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження за умов, визначених в ч.2 ст.354 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 15 серпня 2024 року.

Суддя: Н. М. Нанічкіна