РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2024 рокуСправа № 495/3868/24
Номер провадження 2/495/2593/2024

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Волкової Ю.Ф.,

із участю секретаря судового засідання Мартиненко Т.А.,

розглянувши у відкритому засіданні в цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі-Банк, АТ КБ " ПриватБанк") звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на їх користь заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.12.2021 у сумі 52 719 грн 63 коп.

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

1.1. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та правил банківських послуг у Приватбанку № б/н від 19.10.2018 та приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг саме в тій редакції, що діяла на дату підписання та розміщена на сайті банку https://privatbank.ua/terms.

На підставі вищевказаної анкети-заяви відповідачу відкрито картковий рахунок та видано кредитну картку, на яку було встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшився до 200 000 грн. Для отримання доступу до рахунку та використання кредитного ліміту відповідач отримав (згідно з довідкою про видані картки) кредитну картку номер НОМЕР_1 , строк дії 09/22, тип - картка "Універсальна".

Відповідач після отримання картки за умовами укладеного з Банком договору здійснив дії щодо проведення її активації, користувався карткою, а також отримував кредитні кошти з власної ініціативи. Активація ним картки та користування картковим рахунком свідчать про укладення сторонами кредитного договору, що підтверджуються, зокрема, розрахунком заборгованості, випискою по рахункам відповідача.

В процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки - 40,8 % річних.

Банк свої зобов`язання за договором виконав, а відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала. Заборгованість відповідача перед ПАТ КБ "ПриватБанк" станом на 23.04.2024 складає 52719,63 грн, з яких: 43 076,77 грн заборгованості за тілом кредиту, 9 642,86 грн заборгованість за простроченими відсотками.

1.2. Зважаючи на поважність причин пропуску встановленого судом строку для подачі відзиву на позов, суд, за клопотанням відповідача, поновлює такий строк та приймає до розгляду відзив на позов.

У відзиві на позов від 10.07.2024 відповідач його вимог не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Позиція мотивована тим, що обставини отримання кредитних коштів Банк не підтвердив достатніми і належними доказами. Зокрема анкета-заява не містить жодних даних про картку (щодо строку її дії, розміру кредиту, номера рахунку, дати видачі); також відповідач заперечила обставини підпису анкети-заяви на отримання кредиту; заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг від 07.12.2022 та паспорт споживчого кредиту від 07.12.2022не можуть вважатись договором, оскільки не містять усіх необхідних істотних умов, притаманних справжньому договору; Банк також не надав первинних бухгалтерських документів на підтвердження заборгованості.

1.3. У відповіді на відзив від 11.07.2024 представник позивача зазначив, що анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідачем підписана 19.10.2018, на підставі якої вона отримала платіжний інструмент кредитну карту № НОМЕР_2 , строк дії 09/22, що підтверджено випискою по рахунку. 07.12.2021 відповідач ознайомилась з умовами кредитування на підставі паспорта кредиту, підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. Форма кредитного договору відповідає вимогам чинного законодавства; доводи про недійсність правочину у зв`язку із його не підписанням є безпідставними.

2. Рух справи у суді.

Ухвалою суду від 03.05.2024 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, розгляд справи по суті призначено на 30.05.2024, відкладено на 26.06.2024, 05.08.2024.

Ухвалою суду від 30.05.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про зупинення провадження у справі.

3. Заяви, клопотання учасників процесу та насідки їх вирішення; порядок судового розгляду.

В судове засідання 05.08.2024 представник позивача не з`явився; заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач у судове засідання 05.08.2024 також не прибула; у заяві від 10.07.2024 просила судовий розгляд здійснювати за її відсутності.

Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось у зв`язку з неявкою всіх учасників справи (частина друга статті 247 ЦПК України).

4. Фактичні обставини справи.

19.10.2018 відповідач підписав Анкету-заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, на підставі якої отримав платіжний інструмент: кредитну картку номер НОМЕР_2 , строк дії - 09/22 , тип - Універсалі GOLD, що підтверджується випискою по рахунку.

07.12.2021 відповідач ознайомився з умовами кредитування та об 11:55 підписав Паспорт споживчого кредиту з використанням ОТР пароля.

07.12.2021 відповідач об 11:55 підписав заяву про приєднання до умов та правил надав банківських послуг з використанням ОТР пароля та погодив наступні умови: тип кредиту та розмір кредитного ліміту - відновлювальна кредитна лінія до 200 000 грн (пункт 9.2 договору); тип кредитної карти карта «Універсальна Gold»; строк кредитування на 12 місяців з пролонгацією (пункт 1.2 договору); процентна ставка 40,8% річних (пункт 1.3 договору); кількість та розмір платежів сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для кого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту; розмір мінімального обов`язкового платежу 5% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно у разі прострочки, починаючи з другого місяці прострочення (пункт 1.4. договору); проценти від суми неповернутого в трок кредиту, які відповідно до статті 625 ЦК України встановлюються у розмірі 60% (пункт 1,5, 2.1.1.2.12 договору).

АТ КБ " ПриватБанк" виконало зобов`язання за договором, надавши доступ до кредитних коштів; для використання яких відповідачу оформлену кредитну картку номер НОМЕР_2 , що підтверджено випискою АТ КБ «Приватбанк».

Згідно з п. 2.1.1.3.5 договору сторони узгодили, що в разі порушення відповідачем зобов`язань з погашення заборгованості по кредиту протягом 180-ти днів з моменту виникнення таких порушень, на підставі статей 212, 611, 651 Цивільного кодексу України терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту. На 180-й день з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту клієнт зобов`язаний повернути банку кредит, проценти за користування кредитом, неустойку та виконати інші зобов`язання за договором в повному обсязі. Тобто сторони згідно з статтею 212 ЦК передбачили відкладальну обставину внаслідок виникнення якої, терміном повернення кредиту встановлюється 180-й день з моменту порушення зобов`язань відповідача з погашення кредиту.

Згідно з п. 2.1.1.12.7.2. договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 Договору.

Згідно із наданою позивачем випискою за договором, станом на 01.02.2022 на кредитній карті номер НОМЕР_2 зафіксовано позитивний баланс 309 грн 89 коп.; за період із 01.02.2022 по 23.04.2024 відповідач здійснила усього витрат на 108 876 грн 14 коп.; станом на 25.04.2024 використана та непогашена сума на карі 52 719 грн 63 коп.

На підставі наданого позивачем розрахунку заборгованості ОСОБА_1 встановлено, що станом на 23.04.2024 погашена сума заборгованості за поточним тілом кредиту становить 53 712 грн 62 коп., погашена сума заборгованості за простроченим тілом кредиту становить 1 260 грн 73 коп.; погашена заборгованість по нарахованим відсоткам 373 грн 27 коп.; заборгованість за простроченим тілом кредиту 43 076 грн 77 коп., заборгованість за простроченими відсотками 9 642 грн 86 коп.; нарахування за статтею 625 ЦК не здійснювались.

Отже, відповідач користувався кредитним лімітом, відповідно до виписки по рахунку вчиняв операції, таким чином, відповідно до Положення про порядок емісії та еквайрингу платіжних інструментів, затвердженого Постановою НБУ №164 від 29.07.2022, відповідач є власником рахунку та держателем платіжного інструменту для здійснення операцій за рахунком.

Відповідач користувався кредитним лімітом, повертав використану суму кредитного ліміту та сплачував відсотки за користування кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та підтверджується випискою за рахунком.

5. Висновки суду та мотиви прийнятого рішення.

Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України.

Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору.

Відповідно до частини першої статті 627 ЦК України та статті 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття (стаття 641 ЦК України).

Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом ( стаття 642 ЦК України).

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялись сторони.

У силу статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.

При виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК).

У постанові Верховного Суду від 07.04.2021 у справі № 623/2936/19 сформовано наступну правову позицію.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний документ - документ, інформація в якому зафіксована у вигляді електронних даних, включаючи обов`язкові реквізити документа.

Згідно з частинами першою, другою статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» електронний підпис є обов`язковим реквізитом електронного документа, який використовується для ідентифікації автора та/або підписувача електронного документа іншими суб`єктами електронного документообігу. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (пункт 6 частини першої статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

У статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, порядок укладення електронного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.

Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»).

Положенням про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України, затвердженим Постанова Правління Національного банку України № 151 від 13.12.2019 (чинним на момент виникнення спірних правовідносин) визначено, що цифровий власноручний підпис - власноручний підпис фізичної особи, створений на екрані електронного сенсорного пристрою та нерозривно пов`язаний з електронним документом, підписаним цим підписом.

Укладений між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 кредитний договір від 07.12.2021 відповідає вимогам Закону України «Про електронну комерцію», підписаний відповідачем цифровим власноручним підписом, який є аналогом власноручного підпису.

Отже, відповідач, підписавши кредитний договір, не лише погодила умови договору, але й скористалася кредитом.

Ураховуючи наведене суд відхиляє доводи представника відповідача про не підтвердження волевиявлення ОСОБА_1 на укладення кредитного договору.

Згідно із статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено статтею 629 ЦК України.

Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до частин першої четвертої статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Таким чином, при вирішенні вимог щодо стягнення процентів має значення строк виконання відповідного зобов`язання і природа нарахованих процентів.

У постановах від 05.03.2023 у справі № 910/4518/16, від 28.03.2018 у справі №444/9519/12, від 31.10.2018 у справі № 202/4494/16-ц Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів за користування коштами може бути застосований лише у межах погодженого сторонами договору строку надання позики (тобто за період правомірного користування нею). Після спливу такого строку чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право позикодавця нараховувати проценти за позикою припиняється. Права та інтереси позикодавця в охоронних правовідносинах (тобто за період прострочення виконання грошового зобов`язання) забезпечує частина друга статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

ОСОБА_1 , як сторона кредитного договору, погодила передбачену у пункті 1.2 договору можливість пролонгації строку кредиту.

Свобода договору дозволяє сторонам визначати особливі (не типові) умови врегулювання правовідносин з дотриманням загальних вимог, необхідних для чинності договору (стаття 203 ЦК України)

Умови договору щодо автопролонгації не суперечать вимогам частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки є чіткими, дозволяють спрогнозувати позичальнику наслідки неповернення боргу в межах 30 днів, і крім того, дозволяють позичальнику скористатися зниженою процентною ставкою у разі сплати боргу в межах пролонгованого строку кредитування.

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи, обов`язок доказування покладається на сторони.

Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач довів суду використання та неповернення відповідачем кредитних коштів в розмірі 43 076 грн 77 коп.

Відповідач розмір заборгованості за тілом кредиту не спростовувала, доказів повернення тіла кредиту первісному чи новому кредитору ( позивачу) не надала.

Позивач також довів під ставність нарахування 9 642 грн 86 коп. відсотків за користування кредитними коштами.

За вказаних обставин суд дійшов висновку, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договорів та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі.

6. Розподіл судових витрат.

Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 2422,40 грн.

Керуючись ст.4, 258-259,265,281-283, 289 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

позов Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.12.2021 у сумі 52 719 грн 63 коп. (п`ятдесят дві тисячі сімсот дев`ятнадцять грн 63 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» витрати по оплаті судового збору в сумі 2 422 грн 40 коп. (дві тисячі чотириста двадцять дві грн. 40 коп.).

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування сторін:

позивач Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», , вулиця Грушевського, 1-Д, місто Київ, 01001;

відповідач ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 12.08.2024.

Суддя Ю.Ф. Волкова