КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________
Апеляційне провадження
№ 22-ц/824/6662/2024
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Рейнарт І.М.

суддів Кирилюк Г.М., Ящук Т.І.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року (суддя Пономаренко Н.В.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» про стягнення страхового відшкодування,

встановив:

у липні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача невиплаченого страхового відшкодування у розмірі 35 884,26грн та пеню за прострочення виплати страхового відшкодування, у сумі, визначеній відповідно до вимог п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», починаючи з 30 червня 2023 року.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач зазначав, що 11 березня 2023 року, приблизно о 12:00 год., він рухався на власному транспортному засобі Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , з села Чабани в сторону села Гатне, на зелений сигнал світлофора перетинав перехрестя Одеської траси, в той час як водій автомобіля Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , скоїв наїзд на його транспортний засіб, внаслідок чого йому було завдано матеріальну шкоду у вигляді пошкодження автомобіля.

Позивач посилався на те, що постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 10 квітня 2023 року у справі № 369/3634/23, водія автомобіля Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди та притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 КУпАП.

Позивач зазначав, що згідно відомостей офіційного веб-сайту МТСБУ, власник автомобіля Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , мав діючий поліс страхування № АР6727662 в ТдВ «Страхова компанія «Гардіан», у зв`язку з чим 13 березня 2023 року він повідомив страховика про настання страхової події по електронній пошті.

Також позивач зазначав, що у березні 2023 року ним було здійснено оплату ремонту його автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , (у тому числі оплату за запасні частини та матеріали) відповідно до наряду-замовлення № ФО-К-001075 від 12 березня 2023 року (виконавець фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ) на загальну суму 71 150грн, шляхом безготівкових платежів: 12 березня 2023 року на суму 39 500грн; 17 березня 2023 року на суму 10 000грн; 22 березня 2023 року на суму 21 650грн. Однак, ТдВ «Страхова компанія «Гардіан» 9 червня 2023 року здійснило виплату страхового відшкодування на його користь шляхом перерахування коштів на його банківський рахунок у розмірі 35 265,74грн, що є значно менше розміру завданих йому збитків, чим не виконало свої зобов`язання по виплаті страхового відшкодування.

Позивач вважав, що оскільки у встановлений законом строк відповідач не виплатив йому страхове відшкодування у повному обсязі, на підставі п. 36.5 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» відповідач має сплатити на його користь пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла протягом періоду, за який нараховується пеня.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 17 жовтня 2023 року провадження за позовними вимогами про стягнення з ТдВ «Страхова компанія «Гардіан» пені за прострочення виплати страхового відшкодування закрито у зв`язку із відмовою позивача від зазначених вимог.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 20 660,96грн. В іншій частині позову відмовлено. Стягнуто з Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Гардіан» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 797,68грн.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача суму несплаченого страхового відшкодування у розмірі 35 884,26грн та судовий збір у розмірі 2 684грн, посилаючись на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

Позивач зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про застосування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля у розмірі 38,54% під час розрахунку суми страхового відшкодування, оскільки його автомобіль вироблений поза межами країн СНД та має термін експлуатації 4,33 роки, а відтак, згідно п. 7.38 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, коефіцієнт фізичного зносу для такого транспортного засобу дорівнює нулю. При цьому відповідач не вказав конкретний підпункт п. 7.39 цієї Методики, щодо винятків, коли такий коефіцієнт все таки може бути застосований.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ТдВ «Страхова компанія «Гардіан» - Черняковський А.В. просить залишити її без задоволення, а рішення суду без змін, посилаючись на те, що застосування коефіцієнту фізичного зносу автомобіля позивача під час розрахунку суми страхового відшкодування було правомірним, так як це передбачено положеннями ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», а розмір фізичного зносу підтверджений звітом, виконаним кваліфікованим оцінювачем, який спростований позивачем не був.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що позивач є власником транспортного засобу Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 (с.с.17).

11 березня 2023 року на а/д М-05 «Київ-Одеса» сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , та Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , під керування позивача, у результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі № 369/3634/23 від 10 квітня 2023 року ОСОБА_3 визнано винуватим в порушенні п. 2.3.б), 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в

розмірі 850грн. Вказана постанова набрала законної сили 21 квітня 2023 року (с.с.116).

Згідно полісу про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР6727662 від 1 листопада 2022 року, цивільно-правова відповідальність власника автомобіля Daewoo Nexia, д.н.з. НОМЕР_2 , була застрахована у ТдВ «Страхова компанія «Гардіан», з лімітом відповідальності за майнову шкоду - 160 000грн, франшиза - 0грн (с.с.34,66).

13 березня 2023 року позивач подав до ТДВ «СК «Гардіан» повідомлення про настання страхового випадку, а 31 березня 2023 року подав заяву про виплату страхового відшкодування у розмірі 71 750грн.

Згідно наряду-замовлення № ФО-К-001075 від 12 березня 2023 року вартість ремонтних робіт автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , становить 71 150грн, у тому числі вартість запчастин - 39 750грн.

12 березня 2023 року, 17 березня 2023 року та 22 березня 2023 року позивачем здійснено оплату ремонту його автомобіля на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на загальну суму 71 150грн (с.с.37-38, 39-42).

Згідно консультації № 18-D/12/49 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, від 15 березня 2023 року, складеної оцінювачем ОСОБА_4 , ринкова вартість автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 445 593,60грн; коефіцієнт фізичного зносу - 0,3854; вартість ремонту з ПДВ та без врахування зносу - 57 085,16грн; вартість ремонту з ПДВ та з врахуванням зносу - 40 451,08грн; вартість ремонту без ПДВ та з врахування зносу - 35 265,74грн (с.с.67).

9 червня 2023 року платіжним дорученням № 176662 відповідач перерахував на рахунок позивача страхове відшкодування у розмірі 35 265,74грн (с.с.84).

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не у повному обсязі виплатив страхове відшкодування, враховуючи надання позивачем документів про проведений ремонт автомобіля та його вартість.

Також суд зазначив, що вартість запчастин підлягає відшкодуванню з врахуванням коефіцієнта фізичного зносу, визначеного спеціалістом, висновок якого позивачем спростований не був.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, так як він відповідає обставинам справи, наданим доказам та ґрунтується на нормах матеріального права.

За змістом частин другої та п`ятої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Відносини у сфері обов`язкового страхування регулюються, зокрема, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Згідно статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного

засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За змістом частини першої статті 28, статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана, зокрема, з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Таким чином, обов`язком страховика є відшкодування витрат потерпілого, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, у межах страхового відшкодування.

Обмеження, зазначене у частині першій статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" щодо відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, встановлено для страховиків цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до звіту № 29-D/13/57 від 13 вересня 2023 року, складеного оцінювачем ОСОБА_4 , коефіцієнт фізичного зносу автомобіля Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 38.54% (0.38541) (с.с.85).

Доводи апеляційної скарги, що автомобіль позивача вироблений за межами країн СНД, експлуатується 4,33 роки, тому коефіцієнт фізичного зносу дорівнює нулю, а суд не зазначив, який саме підпункт пункту 7.39 Методики має бути застосований при вирішенні даного спору, не є підставою для задоволення апеляційної скарги.

Згідно пункту 7.38. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, коефіцієнт фізичного зносу приймається таким, що дорівнює нулю, для нових складників та складників КТЗ, строк експлуатації яких не перевищує: 5 років - для легкових КТЗ виробництва країн СНД; 7 років - для інших легкових КТЗ; -3 роки - для вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів виробництва країн СНД; 4 роки - для інших вантажних КТЗ, вантажопасажирських КТЗ, причепів, напівпричепів, спеціальних КТЗ, спеціалізованих КТЗ, автобусів; 5 років - для мототехніки.

Пунктом 7.39 Методики визначено, що винятками стосовно використання зазначених вимог є: а) КТЗ експлуатується в інтенсивному режимі (фактичний середньорічний пробіг щонайменше вдвічі більший за середньорічний нормативний); б) складові частини кузова та оперення кузова, кабіни, рами КТЗ відновлювали ремонтом (крім випадків, що однозначно свідчать про усунення експлуатаційних пошкоджень (наприклад, усунення сколів ЛФП на лицьових поверхнях кузова, усунення деформації методом видалення вм`ятин без пофарбування складової частини)); в) складові частини каркасу кузова, оперення кузова, кабіни та рами мають наскрізну корозію, що призвело до зниження витривалості і міцності матеріалу виготовлення цієї складової частини (складових частин) КТЗ; г) складові частини кузова, кабіни, рами КТЗ мають

пошкодження у вигляді деформації, за винятком таких, що підпадають під визначення експлуатаційних пошкоджень відповідно до пункту 1.6 розділу I цієї Методики; ґ) КТЗ експлуатувався в умовах, визначених у пункті 4 таблиці 4.1 додатка 2 до цієї Методики.

З матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , вироблений поза межами країн СНД та має строк експлуатації 4,33 роки.

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , від 15 березня 2023 року, проведеного оцінювачем ОСОБА_4 за участі власника ОСОБА_1 , транспортний засіб має сліди відновлювального ремонту заднього лівого крила (с.с.77). Вказаний протокол містить підпис ОСОБА_1 , який не висловив будь-яких заперечень з приводу результатів огляду.

За таких обставин, враховуючи підпункт «б» пункту 7.39 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, оцінювачем правомірно визначений розмір коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу Ford Fiesta, д.н.з. НОМЕР_1 , а судом першої інстанції правильно визначений розмір страхового відшкодування, який підлягає стягненню зі страховика.

Дані обставини позивачем спростовані під час судового розгляду не були.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно встановлені обставини справи, оцінені надані докази, правильно застосовані норми матеріального права, не допущено порушень норм процесуального права, тому підстави для скасування рішення суду та задоволення апеляційної скарги не встановлені.

Керуючись статтями 367, 369, 374, 375, 381- 383 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 27 листопада 2023 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає, крім випадків, зазначених у п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач І.М. Рейнарт

Судді Г.М. Кирилюк

Т.І. Ящук