Справа № 450/3472/24 Провадження № 2/450/1759/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2024 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Кукси Д.А.

секретаря судового засідання Качмар М.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Давидівської сільської ради Львівського району Львівської області про (предмет спору): визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,-

суд постановив таке рішення:

підстава позову (позиція позивача): позивач звернулася до Пустомитівського районного суду Львівської області з позовною заявою про визнання за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 79,5 кв.м. з якої 61,5 кв.м. житлової площі та 18,0 кв.м. допоміжної площі, який складається з житлового будинку (літ.-А-1), погріб (літ. Пг), східці (літ. а), господарська область (літ.-Б), вбиральна (літ.-В), гараж (літ.-Г), ворота з хвірткою (№1), огорожа (№2), хвіртка (№3), колодязь (літ.К).

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з права на: житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , Даний житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з тамбура, житлової, коридора, житлової, житлової, житлової, та кухні загальною площею 79,5 кв.м. з якої 61,5 кв.м. житлової площі та 18,0 кв.м. допоміжної площі. За життя ОСОБА_2 розпорядився своїм майном на власний розсуд, склавши 21.03.2001 заповіт, посвідчений секретарем виконкому Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 56, за яким ОСОБА_2 зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і яке буде належати мені на день моєї смерті, заповів своїй дочці ОСОБА_3 . Заповіт не змінено та не скасовано. Позивач відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР прийняла спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки вона була зареєстрована та постійно проживала разом із ним до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Однак, прийнявши спадщину після смерті ОСОБА_2 , вона не може отримати свідоцтво про право на спадщину на вказане вище спадкове майно, оскільки спадкодавець за життя не виготовив правовстановлюючі документи на належний йому житловий будинок. Оформити право власності на спадкове майно в позасудовому порядку немає можливості, а тому позивач змушена звернутися за захистом своїх майнових прав та інтересів стосовно оформлення прав на спадкове майно до суду.

В судове засідання позивач не прибула, представник позивача подала заяву про розгляд цивільної справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримують, просять такі задоволити.

Позиція відповідача: відповідач Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечила, подала заяву про розгляд справи без участі відповідача.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі.

25.07.2024 ухвала про відкриття провадження; 28.08.2024 клопотання представника позивача про долучення доказів та слухання справи без участі;

28.08.2024 ухвала про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду; 01.10.2024 заява представника позивача про слухання справи без участі.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

Відповідно до ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до ст. 4, 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦПК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути - визнання права.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 20.06.2001.

В день смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина, до складу якої увійшов житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

З технічного паспорта від 12.07.2024, інвентаризаційна справа №4524 вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з тамбура, житлової, коридора, житлової, житлової, житлової, та кухні загальною площею 79,5 кв.м. з якої 61,5 кв.м. житлової площі та 18,0 кв.м. допоміжної площі.

Згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» № 2570 від 17.06.2024 року згідно архівних даних станом на 29.12.2012 року інформація про реєстрацію права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 в БТІ відсутня.

Як вбачається з виписки з погосподарської книги № 338 від 07.06.2024 власником будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 є ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За життя ОСОБА_2 розпорядився своїм майном на власний розсуд, склавши 21.03.2001 заповіт, посвідчений секретарем виконкому Звенигородської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, зареєстрований в реєстрі за № 56, за яким ОСОБА_2 зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і яке буде належати мені на день моєї смерті, заповів своїй дочці ОСОБА_3 .

З Витягу зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №7768393 від 17.07.2024, сформованого ОСОБА_4 вбачається, що заповіт є чинним, такий не змінено і не скасовано.

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилася.

Згідно довідки виданої Давидівською сільською радою № 337 від 07.06.2024 ОСОБА_1 до дня смерті проживала за адресою АДРЕСА_1 з батьком ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 534 ЦК Української РСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом.

Згідно з положенням ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відтак, в силу вимог ст. 549 ЦК Української РСР ОСОБА_1 , вважається такою, що прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_2 .

Спадкоємців, які у відповідності до вимог ст. 535 ЦК Української РСР мали б право на обов`язкову частку у спадковому майні немає.

Судом встановлено, що в позасудовому порядку, зокрема нотаріальному, позивач здійснити спадкування спадкового майна, а саме, житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , який складається з з тамбура, житлової, коридора, житлової, житлової, житлової, та кухні загальною площею 79,5 кв.м. з якої 61,5 кв.м. житлової площі та 18,0 кв.м. допоміжної площі не має можливості, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на такий будинок.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власника є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Дане також підтверджується п. 3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування».

Приписами ч.2 ст.328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За вказаних вище обставин, беручи до уваги те, що спадкодавець з підстав, що не заборонені законом, а отже, правомірно набув право власності на спадкове майно; позивач, як спадкоємець за заповітом прийняла спадщину, претендує на спадкове майно, однак не може оформити право власності на нього, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на майно; те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, а обставини склалися так, що в іншому, крім судового порядку, позивач не має можливості реалізувати своє право на спадщину, те, що визнання права власності за позивачем на спірне майно не порушить прав відповідача, суд прийшов до переконання, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Вирішуючи даний спір, суд враховує свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права та принцип пропорційності між застосованим заходом і переслідуваною метою, якою є захист порушених прав заявника в аспекті статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 79,5 кв.м. з якої 61,5 кв.м. житлової площі та 18,0 кв.м. допоміжної площі, який складається з житлового будинку (літ.-А-1), погріб (літ.- Пг), східці (літ. а), господарська область (літ.-Б), вбиральна (літ.-В), гараж (літ.-Г), ворота з хвірткою (№1), огорожа (№2), хвіртка (№3), колодязь (літ. К).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду або через Пустомитівський районний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30 - денний строк з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Давидівська сільська рада Львівського району Львівської області, , 81151, Львівська область, Львівський район, с. Давидів, вул.. Незалежності, 1А.

СуддяД. А. Кукса