ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1309/24Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/554/24 Категорія: 331060300 Ватажок-Сташинська А.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2024 рокум. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.

секретар Широкова Г.К.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ;

представник заявника - адвокат Бочаров Олександр Михайлович;

заінтересовані особи - Піщанська сільська рада Золотоніського району Черкаської області;

особа, яка подала апеляційну скаргу - представник ОСОБА_1 - адвокат Бочаров Олександр Михайлович;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова Олександра Михайловича на ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 червня 2024 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова Олександра Михайловича, заінтересована особа - Піщанська сільська рада Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин,

в с т а н о в и в:

12.02.2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме: встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нова Гребля, Золотоніського району, Черкаської області, є рідним дідом заявниці та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Москва РФ є рідною бабою заявниці.

В обґрунтування заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний дід заявниці ОСОБА_2 , який проживав у с. Нова Гребля, Золотоніського району, Черкаської області. Пізніше ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба заявниці ОСОБА_3 .. Після смерті діда та баби відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок, що розташовані в межах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Після їх смерті заявниця звернулася до нотаріуса, оскільки спадщину прийняла. Під час звернення до нотаріуса було встановлено, що в актовому записі про народження батька заявниці записано ОСОБА_4 , в цьому актовому записі у графі мати вказано ОСОБА_3 , а у графі батька - ОСОБА_2 . У свідоцтві про смерть батька заявниці зазначено ОСОБА_5 . Крім цього, у свідоцтві про смерть діда та баби вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказана помилка в написанні прізвищ « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 » виникла внаслідок неправильного перекладу прізвища з російської на українську мову та не дає можливості встановити факт родинних відносин із своєю бабусею і дідом, та належним чином оформити свої спадкові права. Виправити дану помилку у відділі РАЦС, а також отримати свідоцтво про народження батька та свідоцтво про смерть діда не має можливості, бо на померлих осіб зміни до актового запису не вносяться і актові записи видаються тільки родичам, а іншим чином внести зміни, як і встановити факт родинних відносин заявниця немає можливості (а.с.2-3).

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 червня 2024 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Піщанська сільська рада Золотоніського району Черкаської області про встановлення факту родинних відносин - залишено без розгляду.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що вона має право подати позов на загальних підставах.

Ухвала суду мотивована тим, що з поданої заяви ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин вбачається спір про право, який повинен розглядатися у порядку позовного провадження.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Бочаров О.М. подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області у справі № 695/554/24 від 20 червня 2024 року скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржувана ухвала суду є незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права, так як суд першої інстанції дійшов помилкового висновку що з даної заяви вбачається спір про право.

Вважає, що суд першої інстанції не з`ясував обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, не перевірив яким чином впливатиме на їх права та обов`язки рішення суду про встановлення факту родинних відносин. Вказує, що суд першої інстанції зазначивши про наявність спору про право, що має розглядатися у порядку позовного провадження, не встановив та не зазначив між ким існує спір, оскільки існування спору про право має бути реальним, а не гіпотетичним, а тому висновок суду про наявність спору про право, який має розглядатися у порядку позовного провадження на думку скаржника є передчасним.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З матеріалів справи вбачається, 12.02.2024 року ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 червня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишено без розгляду у зв`язку з наявністю спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, загальні суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження. (ч.2 ст. 19 ЦПК України).

Відповідно до ч. 7 ст. 19 ЦПК України окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Отже, у порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства.

Відповідно до правил статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 1-1) обмеження фізичної особи у відвідуванні гральних закладів та участі в азартних іграх; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб.

У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом.

Згідно із ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 320/948/18 (провадження № 14-567цс18) зазначено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Відповідно до ст. 318 ЦПК України, у заяві повинно бути зазначено: 1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт. До заяви додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини, і довідка про неможливість відновлення втрачених документів.

Звертаючись з даною заявою до суду у порядку окремого провадження, ОСОБА_1 просить встановити факт родинних відносин, а саме: встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Нова Гребля, Золотоніського району, Черкаської області, є рідним дідом заявниці та ОСОБА_3 ,, ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Москва РФ є рідною бабою заявниці.

Подання такої заяви прямо передбачено п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України - встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Як зазначалося вище, заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний дід заявниці ОСОБА_2 , який проживав у с. Нова Гребля, Золотоніського району, Черкаської області. Пізніше ІНФОРМАЦІЯ_4 померла баба заявниці ОСОБА_3 .. Після смерті діда та баби відкрилася спадщина, яка складається з земельних ділянок, що розташовані в межах Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області. Після їх смерті заявниця звернулася до нотаріуса, оскільки спадщину прийняла. Під час звернення до нотаріуса було встановлено, що в актовому записі про народження батька заявниці записано ОСОБА_4 , в цьому актовому записі у графі мати вказано ОСОБА_3 , а у графі батька - ОСОБА_2 . У свідоцтві про смерть батька заявниці зазначено ОСОБА_5 . Крім цього, у свідоцтві про смерть діда та баби вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Вказана помилка в написанні прізвищ « ОСОБА_2 » та « ОСОБА_3 » виникла внаслідок неправильного перекладу прізвища з російської на українську мову та не дає можливості встановити факт родинних відносин із своєю бабусею і дідом, та належним чином оформити свої спадкові права. Виправити дану помилку у відділі РАЦС, а також отримати свідоцтво про народження батька та свідоцтво про смерть діда не має можливості, бо на померлих осіб зміни до актового запису не вносяться і актові записи видаються тільки родичам, а іншим чином внести зміни, як і встановити факт родинних відносин заявниця немає можливості (а.с.2-3).

У заяві зазначено та стверджено представником заявниці, що встановлення даного факту родинних відносин з померлими бабою та дідом необхідне заявниці для оформлення спадщини на спадкове нерухоме майно.

03 травня 2024 року, на виконання ухвали Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 22.04.2024 року, приватним нотаріусом Золотоніського районного нотаріального округу - Кравченок С.В. надано копію спадкової справи за №35/2014, заведеної після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини 22.02.2014 року звернулася громадянка РФ - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка є донькою померлої (а.с.79).

Згідно заяви, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , поставила до відома нотаріальну контору, що вона приймає спадщину після померлої, ІНФОРМАЦІЯ_6 , її матері громадянки ОСОБА_9 , яка проживала по день смерті за адресою: С. Нова Гребля, Золотоніський район, Черкаська область (а.с.79).

Також у матеріалах спадкової справи за № 35/2014 наявна довідка виконавчого комітету Шабельниківської сільської ради Золотоніського району Черкаської області № 194 від 11.04.2017 року про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був постійним жителем села та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Як зазначено у вказаній довідці на день смерті ОСОБА_2 проживав за вищевказаною адресою разом з дружиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.85).

З наявних у матеріалах спадкової справи за №35/2014 свідоцтва про смерть та довідки про смерть № 4163 від 30.08.2013 року, громадянка України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Москві РФ.

Згідно з п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

З урахуванням викладено, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що звернення заявниці ОСОБА_1 із даною заявою у порядку окремого провадження впливає на права та законні інтереси ОСОБА_8 .

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції встановивши, що у даній справі існує спір про право, дійшов обґрунтованого висновку про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду, роз`яснивши заявнику його право на звернення до суду у встановленому законом порядку, а саме з позовом в порядку позовного провадження.

Доводи скаржника стосовно того, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність спору про право, через не з`ясування обставин, які мають значення для справи не підлягають до задоволення, оскільки судом достовірно встановлено та не спростовано заявником, що після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини 22.02.2014 року звернулася громадянка РФ - ОСОБА_8 , яка є дочкою померлої ОСОБА_9 .

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин для оформлення спадщини на спадкове нерухоме майно.

З викладеного вбачається, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_8 фактично виник спір про право, наявності або відсутності правових передумов для визнання за заявником ОСОБА_1 права на отримання спадщини після смерті її діда ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ) та баби ОСОБА_3 в той час коли після смерті ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини 22.02.2014 року звернулася громадянка РФ - ОСОБА_8 , а тому вищенаведені обставини підлягають доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження, можуть бути встановлені на підставі наданих сторонами доказів з дотриманням принципу змагальності і не можуть бути вирішені у порядку окремого провадження шляхом вирішення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення.

Порушення судом першої інстанції норм процесуального права на які посилається скаржник, при апеляційному розгляді справи колегією суддів не встановлено.

Інших вагомих, достовірних та достатніх доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та впливали на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, апеляційна скарга представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова О.М. не містить.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

З огляду на викладене, колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно зі статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну представника ОСОБА_1 слід залишити без задоволення, а ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 червня 2024 року- без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бочарова Олександра Михайловича залишити без задоволення.

Ухвалу Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 20 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 14 серпня 2024 року.

Судді