Справа № 504/4015/23
Номер провадження 2/504/964/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.11.2024с-ще Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Вінської Н.В.,

за участю секретаря судових засідань Коцар А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в селищі Доброслав Одеської області цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ФК «Ейс» з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що 01 вересня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 714674992 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідач добровільно за допомогою мережі інтернет перейшов на офіційний сайт Товариства: moneyveo.ua обрав для себе у вбудованому калькуляторі бажану суму грошових коштів та бажаний строк кредитування, зазначив свої персональні дані в тому числі і банківську картку на яку в подальшому отримав грошові кошти у сумі 9250 грн., пройшов декілька етапів підтвердження наміру вступити в договірні відносини з Товариством та уклав кредитний договір без зовнішнього впливу та примусу (алгоритм дій споживача в телекомунікаційній системі ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» з метою акцепту оферти та укладення електронного договору додається). Договір був вчинений в електронній формі. Відповідач повністю погодився з умовами кредитного Договору.

Договір про надання кредиту підписаний Відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між Первісним кредитором та Відповідачем не був би укладений.

Кредитний договір № 714674992 від 01 вересня 2020 року був підписаний Відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором, одноразовий персональний ідентифікатор № K7R8T6Q9 було направлено Позичальнику 01 вересня 2020 року на номер мобільного телефону вказаний ним в Заявці на отримання грошових коштів - НОМЕР_1 , одноразовий персональний ідентифікатор № K7R8T6Q9 було введено Позичальником у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі Товариства 01 вересня 2020 року, після чого Відповідач натиснув кнопку «Відправити/Підписати», що є підписанням договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором, відразу після вчинених дій, Товариством було перераховано грошові кошти в сумі 9250 грн. на банківську карту № НОМЕР_2 , що належить Відповідачу, що в свою чергу слугує доказом того, що Відповідач прийняв пропозицію Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (довідка щодо дій позичальника в Інформаційно-телекомунікаційній системі Товариство з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» додається).

Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 9250 грн. строком на 20 днів зі сплатою 0,34 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит.

Первісний кредитор свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав Відповідачу кредит у розмірі, встановленому Кредитним договором.

Виконання Первинним кредитором обов`язку щодо надання грошових коштів у розмірі 9250 грн. відповідачеві підтверджується платіжним дорученням № bfc 92b 9a- 1b69 -4570-9979-2 b10a2 b 0ae 6a від 01 вересня 2020 року.

24 липня 2019 року між Первісним кредитором та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 714674992 від, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 118 від 26 січня 2021 року.

31 жовтня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (надалі - ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс") було укладено Договір факторингу №05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 714674992 від 01 вересня 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року.

В подальшому, 04 серпня 2023 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивачем було укладено Договір факторингу № 04/08/23-01.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 04 серпня 2023 року до Договору факторингу N2 04/08/23-01 від 04 серпня 2023 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 24684 грн., з яких 11313,22 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13370,78 грн. - сума заборгованості за відсотками (копії додаються).

Станом на 19 вересня 2023 року заборгованість за Кредитним договором № 714674992 від 01 вересня 2020 року не погашена.

Загальна сума заборгованості, на момент подання позовної заяви, за Кредити договором №714674992 від 01 вересня 2020 року, становить - 24684 грн, яка складається з наступного: 9250 грн, - заборгованість по кредиту; 13370,78 грн. - заборгованість по несплаченим відсотків за користування кредитом; 0,00 грн. - штрафи та пеня.

За наведених обставин позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Ейс» заборгованість за кредитним договором № 714674992 від 01 вересня 2020 року в розмірі 24684 грн. та судові витрати, а саме: судовий збір: 2147,20 грн. та витрати на професійну правничу допомогу: 5000,00 грн.

В судове засідання представник позивача не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідно ч. 3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Відповідач надала до суду відзив на позовну заяву, яким не визнала пред`явлені позивачем вимоги у повному обсязі вказувала, що загалом нею було сплачено на користь кредитора 12 759 гривень, тобто більше тіла кредиту та нарахованих правомірно відсотків.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01 вересня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 714674992 у формі електронного документу з використанням електронного підпису. Відповідно до умов Кредитного договору Первісний кредитор надав Відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти в сумі 9250 грн. строком на 126 днів зі сплатою 0,65 процентів від суми Кредиту за кожний день користування Кредитом, починаючи з першого дня надання суми кредиту Позичальнику та до закінчення строку на який видавався кредит.

22 лютого 2019 року між Первісним кредитором та ТОВ "Таліон Плюс" було укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого до ТОВ "Таліон Плюс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором № 714674992 від, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 130 від 20 квітня 2021 року.

30 жовтня 2020 року між ТОВ "Таліон Плюс" та ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" (надалі - ТОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс") було укладено Договір факторингу Na 05/0820-01, відповідно до умов якого до ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" перейшло право грошової вимоги до Відповідача за Кредитним договором Na 714674992 від 01 вересня 2020 року, що підтверджується витягом з реєстру прав вимоги № 9 від 30 травня 2023 року.

В подальшому, 04 серпня 2023 року між ТОВ "ФК "Онлайн Фінанс" та позивачем було укладено Договір факторингу № 04/08/23-01.

Відповідно до Реєстру прав вимоги № 1 від 04 серпня 2023 року до Договору факторингу N2 04/08/23-01 від 04 серпня 2023 року, до позивача перейшло право грошової вимоги до Відповідача в сумі 24684 грн., з яких 11313,22 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу, 13370,78 грн. - сума заборгованості за відсотками (копії додаються).

Згідно з ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

За положеннями ст.ст. 526, 1054 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України; за кредитним договором позичальник зобов`язаний повернути кредит та сплатити проценти.

Як вбачається зі змісту вищевказаного кредитного договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання перед відповідачем виконав.

Згідно наданої позивачем виписки з особового рахунку за кредитним договором заборгованість ОСОБА_1 станом на 11.08.2023 р. складає: 30 566,012 грн, з яких: прострочений борг за сумою кредиту 9248,68 грн, прострочений борг за комісією 0,00 грн, прострочений борг за процентами 21317,34 грн, строковий борг за сумою кредиту 0,00 грн, строковий борг за комісією 0,00 грн, строковий борг за процентами 0,00 грн, строковий борг за штрафами і пенями 0,00 грн.

Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №714674992 від 01.09.2020 року відповідачем здійснювались наступні оплати:

21.09.2020 року на суму 629,00 грн.;

03.10.2020 року на суму 1887,00 грн;

23.10.2020 року на суму 2484,56 грн.;

20.11.2020 року на суму 3522,12 грн.;

23.12.2020 року на суму 35 грн.

Водночас, вирішуючи заявлені Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» позовні вимоги, суд зважує на таке.

Відповідно до ст.13 ЦПК України (принцип диспозитивності цивільного судочинства) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1). Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч.3).

ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» у позовній заяві пред`явило до стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у загальній сумі 30 556,02 грн, визначивши її складовими елементами: 9248,68 грн боргу по кредиту та 21317,34 грн боргу по несплаченим відсоткам за користування кредитом, при цьому без розмежування їх правової природи (у межах строку кредитування та після закінчення строку дії договору).

Натомість як вбачається з наданого позивачем детального розрахунку заборгованості відповідачем 21.09.2020 року сплачено 629,00 грн. - відсотки обумовлені додатком №1 до договору №714675992 від 01.09.2020 року, а отже погашено відсотки нараховані згідно договору в межах строку кредитування (20 днів).

Таким чином заборгованість за відсотками, яку позивач просить стягнути з ОСОБА_1 за користування кредитом у розмірі 23114,13 грн нарахована поза межами строку кредитування, тобто згідно з ч.2 ст.625 ЦК України.

Нарахування позикодавцем позичальнику процентів за користування кредитом поза межами строку дії договору на підставі ч.2 ст.625 ЦК України відповідає п.4.3 Договору, принципу свободи договору (ст.3, 6, 629 ЦК України) та узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 05.04.2023р. у справі №910/4518/16.

Водночас у п.78 даної постанови ВП ВС зазначила, що поняття «користування кредитом» є лише окремим випадком «користування чужими коштами», тоді як термін «користування чужими коштами» може використовуватися у двох значеннях. Перше значення це одержання боржником (як правило, за плату) можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу. Друге значення це прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити гроші, але неправомірно не сплачує їх.

Відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані законодавством, зокрема ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1054 ЦК України (регулятивні відносини).

Наслідки прострочення грошового зобов`язання, коли боржник повинен сплатити грошові кошти, але неправомірно не сплачує їх, також врегульовані ч.2 ст.625 ЦК України (охоронні відносини).

Отже, «користування кредитом» це можливість позичальника за плату правомірно не повертати кредитору борг (кредит) протягом певного періоду часу, погодженого сторонами кредитного договору (п.80 вказаної постанови ВП ВС).

Однак, суд наголошує, що в п.4.3 Договору сторони чітко та недвозначно визначили, що після строку кредитування позичальником сплачуються проценти, які є процентами в розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, тобто є відповідальністю за порушення зобов`язання, а не процентами за «користування кредитом».

Разом з тим, у силу принципу диспозитивності цивільного судочинства, ТОВ «Фінансова компанія «Ейс», скориставшись своїм правом щодо предмета спору на власний розсуд, у позовній заяві самостійно визначило заборгованість ОСОБА_1 по несплаченим відсоткам в сумі 21 317,34грн виключно як відсотки за «користування кредитом».

Саме ж лише цитування в позовній заяві норми ч.2 ст.625 ЦК України не дає підстав для висновку про те, що позивачем була пред`явлена вимога щодо стягнення з відповідача відсотків за «користування чужими коштами» після закінчення строку дії договору.

Зазначена обставина свідчить про помилкове розуміння позивачем правової природи процентів, які сплачуються позичальником у випадку прострочення грошового зобов`язання, і є відмінними від процентів за «користування кредитом», які нараховуються лише в межах строку кредитування. Водночас це не позбавляє позивача права подати до суду інший позов з урахуванням окреслених мотивів.

Таким чином, враховуючи вищевказані обставини справи, даний позов ТОВ «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягає частковому задоволенню на суму 1321,32 грн, з яких: -1321,32 грн борг за тілом кредиту з урахуванням виплат здійснених відповідачем після закінчення строку кредитування на суму 7928,68 грн. 0 грн борг за відсотками за користування кредитом.

Відповідно до ч.1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких належать й витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч.1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід також стягнути понесені останнім витрати на сплату судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (4%) .

Щодо вимог про відшкодування понесених позивачем витрат на надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), тобто склад та розмір судових витрат входить до предмета доказування у справі.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц.

До матеріалів справи позивачем надано договір про надання правничої допомоги від 24 листопада 2022 року про надання адвокатом правничої допомоги та платіжну інструкцію про сплату за послуги адвоката від 09 серпня 2023 року за № 1127 на суму 5000 грн.

При цьому, суд вважає необхідним зазначити, що дана сума гонорару є неспівмірною із складністю справи та часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг) , а тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягають витрати на надання правничої допомоги в розмірі 1000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 81, 137, 141, 247, 263-265, 279, 280-283 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» ( Код ) заборгованість за Кредитним договором № 714674992 від 01.09.2020 року у розмірі 1321,23 грн. ( Одна тисяча триста двадцять одна гривня 23 копійки)

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» витрати за оплату судового збору в розмірі 92,82 грн. (Дев`яносто вісім гривень 82 копійки).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ейс» витрати на правничу допомогу в сумі 1000 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили протягом тридцяти днів з дня його проголошення, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів апеляційної скарги.

Суддя : Вінська Н. В.