ЛУГИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________
Справа № 281/540/24
Провадження по справі 2/281/306/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2024 року селище Лугини

Лугинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Свинченко Г.Д.,

за участі секретаря судового засідання Островської І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в селищі Лугини цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

11.09.2024 до Лугинського районного суду Житомирської області надійшла зазначена позовна заява.

13.09.2024 було постановлено ухвалу про відкриття загального позовного провадження по цивільній справі та призначення підготовчого судового засідання.

Ухвалою від 17.10.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням № 54 виконавчого комітету Лугинської селищної Ради народних депутатів Лугинського району Житомирської області від 17.07.1987 року "Про зміни нумерації будинків в АДРЕСА_2 .

За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день смерті ОСОБА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , спадщину після її смерті прийняла її онука ОСОБА_1 , фактично вступивши у володіння спадковим нерухомим майном.

13.12.2023 року ОСОБА_1 було подано до приватного нотаріуса Коростенського районного нотаріального округу Можарівської Н.В. заяву щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Однак, листом № 535 від 13.12.2023 року приватним нотаріусом Можарівською Н.В. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, оскільки відсутні правовстановлюючі документи та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, однак представник позивача надіслала заяву в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задоволити.

Відповідач участь свого представника не забезпечив, однак надіслав заяву про розгляд справи без участі його представника, не заперечує проти позову, рішення просить прийняти на розсуд суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Виходячи зі змісту ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Лугинського району Житомирської області.

ОСОБА_2 належний їй жилий будинок вцілому з відповідними надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 заповіла ОСОБА_1 повністю, що підтверджується копією заповіту, посвідченого державним нотаріусом Лугинської державної нотаріальної контори Карпович О.О. 28.05.1987 року, зареєстрованому в реєстрі за № 372.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.04.1978 року, копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 29.04.1959 року, копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 від 14.05.1977 року, ОСОБА_2 дійсно є бабусею позивачки ОСОБА_1 .

Згідно з випискою № 2122 від 17.10.2023 року із книг погосподарського обліку Лугинської селищної ради, ОСОБА_2 дійсно постійно проживала по день смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_3 . Номер запису об`єкта - 172, відкритий на нині померлу ОСОБА_2 .

Рішенням № 54 виконавчого комітету Лугинської селищної Ради народних депутатів Лугинського району Житомирської області від 17.07.1987 року "Про зміни нумерації будинків в АДРЕСА_2 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Лугинської селищної ради № 2121 від 17.10.2023 року, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно була зареєстрована та постійно проживала по день смерті в АДРЕСА_3 . Разом з померлою по день її смерті був зареєстрований та проживав квартирант ОСОБА_3 . Після її смерті спадщину прийняла онука - ОСОБА_1 , фактично вступивши у володіння спадковим нерухомим майном.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі ОСОБА_2 на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , однак нотаріусом було надано роз`яснення № 515 від 13.12.2023 року щодо неможливості видачі їй свідоцтва про право на спадщину на зазначене вище майно, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок.

Відповідно до технічного паспорту від 08.08.2023 року та витягу з Реєстру будівельної діяльності щодо інформації про технічні інвентаризації Єдиної державної електронної системи у сфері будівництва від 20.02.2024 року, житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташований за адресою: АДРЕСА_3 і 09.08.2023 року було проведено його технічну інвентаризацію.

Відповідно до довідки № 0018/23 від 19.12.2023 року, вартість спадкового житлового будинку станом на 19.12.2023 року може складати 81 900 грн.

Згідно ст. 55 Конституції України та ст. 16 ЦК України, кожен має право на звернення до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересу.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 "Про судову практику в справах про спадкування" відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до частин 4, 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003, ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності з 01.01.2004.

Згідно п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" № 7 від 30.05.2008, відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилась не раніше 01.01.2004. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01.01.2004, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Згідно ст.100 ЦК УРСР (в редакції 1963 року) в особистій власності громадян можуть бути предмети вжитку, особистого споживання, комфорту і підсобного домашнього господарства, жилий будинок і трудові заощадження.

Відповідно до статей 524-526 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем відкриття спадщини - останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. При цьому, згідно ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчиненні протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст.534 ЦК УРСР кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Пунктом 4.15 глави 10 "Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України", затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 за № 296/5, передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Як роз`яснено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Під час розгляду справи встановлено, що позивачка, яка є спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_2 , прийняла спадщину, так як фактично вступила в управління та володіння спадковим майном. Інших спадкоємців, які мають обов`язкову частку у спадщині та у визначений законом строк прийняли її, судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовної заяви.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81,263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Лугинської селищної ради Коростенського району Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 , який належав ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.Д. Свинченко