У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.08.2024 Справа №604/762/24 Провадження №2-о/607/471/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участю секретаря судового засідання Баб`як Н.О.,

розглянувши у окремому провадженні у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Підволочиська об`єднана територіальна громада Підволочиського району Тернопільської області про встановлення факту спільного проживання,

В С Т А Н О В И В :

27 травня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Фігурський Максим Анатолійович, через «Електронний суд», звернувся до Підволочиського районного суду Тернопільської області, заінтересована особа: Підволочиська об`єднана територіальна громада Підволочиського району Тернопільської області про встановлення факту спільного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 в період з 19 лютого 2009 року до дня його смерті за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 1-3).

В обґрунтування вказаної заяви представник ОСОБА_1 адвокат Фігурський М.А. зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ОСОБА_2 . Останній заповіту не складав. Посилаються на те, що відповідно до ст.1262 ЦК України, дружина ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці відсутні. Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на все належне йому майно, а саме: будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Вказує, що оскільки, заявниця проживала разом із чоловіком, то вважала, що спадщина перейде автоматично. 03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до нотаріуса та дізналася, що пропустила строк на прийняття спадщини. Таким чином, звернулася до суду із даною заявою про встановлення факту, що має юридичне значення.

Ухвалою Підволочиського районного суду Тернопільської області від 30 травня 2024 року цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Підволочиська об`єднана територіальна громада Підволочиського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення передано на розгляд до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області (вул. Котляревського, 34, м. Тернопіль) (а.с. 9).

Ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28 червня 2024 року відкрито провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Підволочиська об`єднана територіальна громада Підволочиського району Тернопільської області про встановлення факту, що має юридичне значення. Призначено справу до судового розгляду на 09 год 30 хв 24 липня 2024 року. У судове засідання викликано заявника та представника заінтересованої особи (а.с. 18).

01 липня 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Фігурський Максим Анатолійович, через «Електронний суд», надіслав клопотання про долучення доказів разом із додатками.

02 липня 2024 року на електронну адресу суду від Підволочиської об`єднаної територіальної громади Підволочиського району Тернопільської області надійшов клопотання про розгляд справи без участі їхнього представника. Не заперечують щодо поданого позову (а.с. 21-22).

24 липня 2024 року сторони в судове засідання не з`явилися, суд протокольною ухвалою розгляд справи відклав на 09 год 00 хв 20 серпня 2024 року (а.с. 23).

Цього ж дня надіслано судові-повістки учасникам справи.

Заявниця ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлялася належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №040 та №186, в яких зазначено, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

Представник заявниці ОСОБА_1 адвокат Фігурський М.А. в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлялася належним чином, про що свідчить довідка про доставку електронного документу.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу.

Відповідно до частини п`ятої, пункту 2 частини сьомої, пункту 4 частини восьмої, частини одинадцятої статті 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення - завчасно. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Якщо повістку надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, повістка вважається врученою у робочий день, наступний за днем її відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про її доставлення.

Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки, зокрема, про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду (пункт 3 частини восьмої статті 128 ЦПК України).

Отже, сторони будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце проведення судового засідання, причини неявки суду не повідомили, суд вирішив розглянути без їхньої участі.

Дослідивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що заява не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, ОСОБА_1 посилалася на те, що з лютого 2009 року перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після 5 років, з дня смерті останнього, заявниця звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом. Постановою державного нотаріуса Лановецької державної нотаріальної контори Джус С.З. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що вчинення такої нотаріальної дії суперечить п.1 ст.1272 Цивільного кодексу України, п.1 глави 13, розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮУ 22.02.2012 №296/5 та зареєстрованого в МЮУ 22.02.2012 за №282/20595.

Згідно з частиною першою статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до частини шостої статті 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до частини другої статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо із заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (частина четверта статті 315 ЦПК України).

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Таким чином, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, під час розгляду справ у порядку окремого провадження виключається існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі №320/948/18 (провадження №14-567цс18) зроблено висновок, що "у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);

- чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів".

Дані висновки узгоджуються з постановами Верховного Суду у справах: №200/14136/17 (провадження №61-15965св19) від 22 квітня 2020 року; №227/2188/21 (провадження №61-18156св21) від 12 січня 2022 року; №696/879/21 (провадження №61-5042св22) від 22 лютого 2023 року.

Метою звернення ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини є встановлення в судовому порядку обставин, необхідних для прийняття спадщини після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , задля наступного вирішення питання про право власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті останнього.

Таким чином, факт, про встановлення якого просить ОСОБА_1 , не підлягає з`ясуванню у порядку окремого провадження, оскільки із поданої заяви встановлено, що існує спір про право, який підлягає розгляду виключно у порядку позовного провадження.

З урахуванням спору про право, заява ОСОБА_1 має розглядатися у порядку позовного провадження з використанням відповідних процесуальних інститутів позовного провадження.

Відповідно до ч. 6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

У зв`язку з наведеним, суд вважає, що заяву ОСОБА_1 слід залишити без розгляду, роз`яснивши заявниці, що вона вправі подати позов на загальних підставах.

На підставі наведеного, керуючись статтями 260-261, 293-294, 315, 352354 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Підволочиська селищна об`єднана територіальна громада Підволочиського району Тернопільської області про встановлення факту спільного проживання залишити без розгляду.

Роз`яснити ОСОБА_1 право подати позов на загальних підставах.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області О.Я. Герчаківська