У х в а л а

25 січня 2024 року

м. Київ

Справа № 346/1163/17

Провадження № 61-327ск24

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Гудими Д. А. ознайомився із касаційними скаргами ОСОБА_1 (далі - скаржниця, позивачка), інтереси якої представляє адвокат Синишин Павло Євгенович (далі - адвокат),

на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року

у справі за позовом скаржниці до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 за участі третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору, - приватних нотаріусів Коломийського міського нотаріального округу Досин Наталії Федорівни та ОСОБА_5 - про визнання недійсним довіреності, договору купівлі-продажу, витребування квартири та

в с т а н о в и в:

1. 2 січня 2024 року адвокат від імені скаржниці підписав і подав до Верховного Суду касаційну скаргу (вх. № 640/0/220-24 від 5 січня 2024 року). Просить скасувати зазначені судові рішення та постановити нове - про задоволення позову.

2. Того ж дня скаржниця підписала та подала до Верховного Суду ще одну касаційну скаргу (вх. № 846/0/220-24 від 8 січня 2024 року). Просить скасувати ті самі судові рішення, а справу передати на новий розгляд до суду першої інстанції. Крім того, заявила клопотання про зупинення дії постанови суду апеляційної інстанції.

3. Верховний Суд вважає, що касаційні скарги слід залишити без руху, оскільки вони не відповідають низці вимог, передбачених статтею 392 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

4. За змістом пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо обов`язкової реєстрації та використання електронних кабінетів в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами» (далі - Закон № 3200-IX) у касаційній скарзі повинно бути зазначено відомості про наявність або відсутність електронного кабінету. У жодній із двох касаційних скарг цих відомостей немає.

4.1. 18 жовтня 2023 року введений в дію Закон № 3200-IX. Згідно з цим Законом парламент вніс зміни до процесуальних кодексів щодо обов`язкової реєстрації та використання вказаних електронних кабінетів.

4.2. Адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, арбітражні керуючі, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, зареєстровані за законодавством України як юридичні особи, їх територіальні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи, зареєстровані за законодавством України, реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку. Процесуальні наслідки, передбачені цим Кодексом у разі звернення до суду з документом особи, яка відповідно до цієї частини зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються судом також у випадках, якщо інтереси такої особи у справі представляє адвокат (абзаци перший і другий частини шостої статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

4.3. З огляду на вказане адвокат зобов`язаний зареєструвати електронний кабінет в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

4.4. Якщо реєстрація електронного кабінету у Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, суперечить релігійним переконанням особи, яка зобов`язана його зареєструвати відповідно до цієї частини, передбачені цим Кодексом процесуальні наслідки звернення до суду такою особою без реєстрації електронного кабінету у вигляді залишення її документа без руху, його повернення або залишення без розгляду не застосовуються за умови, що особа заявила про такі обставини одночасно із поданням відповідного документа шляхом подання окремої обґрунтованої письмової заяви (абзац третій частини шостої статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

4.5. З огляду на цей припис про неможливість зареєструвати електронний кабінет через релігійні переконання адвокат мав повідомити одночасно з поданням заяви з наведенням мотивів такої неможливості в окремій письмовій заяві.

4.6. Якщо цим Кодексом встановлено вимогу зазначення у змісті процесуального документа відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету, особа, яка подає до суду відповідний процесуальний документ в електронній формі через електронний кабінет, звільняється від обов`язку зазначення відповідних відомостей (частина восьма статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

4.7. Скаржниця й адвокат усупереч пункту 2 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційних скаргах, які вони подали, не вказали про наявність або відсутність у кожного з них електронного кабінету. Заяву про неможливість зареєструвати такий кабінет адвокат не подав. Від обов`язку зазначити у касаційній скарзі відомості про наявність або відсутність електронного кабінету не звільнений, бо подав цю скаргу поштою.

5. За змістом пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) інших учасників справи, їх місце проживання чи перебування. Скаржниця у підписаній нею касаційній скарзі вказала, що відповідачами є ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Тоді як суди обох інстанцій зазначили у судових рішеннях на те, що, крім цих осіб, відповідачем є також ОСОБА_6 . Відомості про останню скаржниця суду не надала.

6. За змістом пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). Проте у двох касаційних скаргах сторони позивачки, які підписала вона та її адвокат відповідно, такі підстави різняться, як і відрізняються вимоги цієї сторони до Верховного Суду, викладені у двох різних редакціях касаційної скарги.

6.1. Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті (рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій статті 389), є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

(1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні (абзац другий пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України);

(2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні (пункт 2 частини другої статті 389 ЦПК України);

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду (абзац третій пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України).

(3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

(4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

6.2. У касаційній скарзі, яку підписав від імені скаржниці адвокат (вх. № 640/0/220-24 від 5 січня 2024 року), підстави касаційного оскарження не конкретизовані. Проте у тексті скарги представник вказав, що суди попередніх інстанцій не врахували висновку, сформульованого Верховним Судом у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 10 квітня 2019 року у справі № 204/5127/16-ц, Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 11 листопада 2019 року у справі № 496/4851/14-ц (підставою для визнання одностороннього правочину недійсним на підставі статті 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними).

6.3. У касаційній скарзі, яку підписала сама скаржниця (вх. № 846/0/220-24 від 5 січня 2024 року), підставами касаційного оскарження зазначені вся частина друга статті 389 ЦПК України, а також частина третя статті 411 ЦПК України (остання підстав для касаційного оскарження не передбачає, а визначає деякі умови, за яких суд під час касаційного розгляду має скасувати судове рішення та направити справу на новий розгляд). Крім того, скаржниця у тексті касаційної скарги вказала на таке: суди попередніх інстанцій не врахували висновку, сформульованого Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 11 жовтня 2023 року у справі № 631/794/19 (суд не використав усіх процесуальних можливостей при вирішенні справи, не сприяв стороні у реалізації процесуальних прав та не призначив проведення комісійної судової-психіатричної експертизи); суд першої інстанції не обґрунтував, чому не взяв до уваги висновок судово-психіатричної експертизи № 144 від 12 травня 2014 року; для скаржниці справа має виняткове значення, бо вона є інвалідом ІІ групи психічного захворювання, одинокою матір`ю (на її утриманні перебуває 14-літній син), спірна квартира є їхнім єдиним житлом із часу, коли вони народилися (квартиру отримала мама, яка померла у 2021 році).

6.4. З огляду на відсутність у касаційних скаргах чіткого переліку підстав для касаційного оскарження рішень судів попередніх інстанцій, а також на розбіжності у таких підставах, які навела сторона позивачки (в її особі та в особі адвоката), ця сторона має конкретизувати свої підстави для касаційного оскарження з наведенням відповідного обґрунтування. Дії скаржниці та її представника мають бути узгодженими та не суперечити одна одній.

7. За змістом пункту 7 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено перелік письмових матеріалів, що додаються до скарги. До касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга та додані матеріали подаються до суду в електронній формі через електронний кабінет (речення перше пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України).

7.1. Верховний Суд звертає увагу скаржниці й адвоката на те, що ЦПК України не передбачає для учасника справи, який оскаржує судові рішення, можливості визначати, які додані до касаційної скарги матеріали не надавати іншому учаснику справи. Більше того, якби відповідна сторона подала касаційну скаргу та додані до неї матеріали в електронній формі через електронний кабінет, інші учасники справи, які мають такий кабінет, не були б обмежені у можливості ознайомлення з додатками до відповідної скарги.

7.2. Скаржниця зазначила додатками до підписаної нею касаційної скарги копії касаційної скарги з копією акта обстеження № 52 від 18 грудня 2023 року (у чотирьох примірниках), а також копії свідоцтва про народження, пенсійного посвідчення інваліда ІІ групи та виписки (для суду). Копії касаційної скарги з усіма додатками для відповідачки ОСОБА_6 скаржниця суду не надала. Так само всупереч вимозі речення першого пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК Українине надала відповідно до кількості інших учасників справи копії свідоцтва про народження, пенсійного посвідчення інваліда ІІ групи та виписки.

7.3. Адвокат зазначив додатками до підписаної ним касаційної скарги копію пенсійного посвідчення, копію довіреності від 28 квітня 2022 року та три примірники копії самої скарги «для сторін» (без додатків). Тоді як учасниками справи є не тільки сторони, але й треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України). За змістом речення першого пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги слід додавати таку кількість її копій і доданих до неї матеріалів, яка відповідає кількості саме учасників справи, а не кількості сторін. Суди обох інстанцій вказали у судових рішеннях на те, що учасниками справи, крім позивачки, є троє відповідачів і двоє третіх осіб. Копії касаційної скарги для третіх осіб та всіх доданих до неї матеріалів для відповідачів і третіх осіб адвокат суду не надав.

7.4. З огляду на вказане стороні позивачки слід подати таку кількість копій узгодженої скаржницею із адвокатом касаційної скарги та всіх доданих до неї матеріалів, яка відповідає кількості інших учасників справи (п`ятеро).

8. За змістом пункту 8 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинна бути зазначена дата отримання копії судового рішення суду апеляційної інстанції, що оскаржується. До касаційної скарги додаютьсядокази, що підтверджують дату отримання копії оскаржуваного рішення суду апеляційної інстанції, - за наявності (пункт 2 частини четвертої статті 392 ЦПК України). У касаційних скаргах, які підписали скаржниця та її адвокат, відсутня інформація про дату отримання стороною позивачки копії постанови апеляційного суду, як і про наявність доказів (якщо вони є), що підтверджують таку дату.

9. У разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, а також подана особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддя постановляє відповідну ухвалу (частина друга статті 393 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

10. Суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху також у разі, якщо позовну заяву подано особою, яка відповідно до частини шостої статті 14 цього Кодексу зобов`язана зареєструвати електронний кабінет, але не зареєструвала його (абзац другий частини першої статті 185 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

11. Оскільки касаційні скарги не відповідають вимогам пунктів 2, 3, 5, 7 і 8 частини другої статті 392 ЦПК України, є підстави для залишення цих скарг без руху.

12. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави, визначеної абзацом другим частини першої цієї статті, суд у такій ухвалі зазначає про обов`язок такої особи зареєструвати електронний кабінет відповідно до статті 14 цього Кодексу (абзац другий частини другої статті 185 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

13. Суд, направляючи такому учаснику справи судові виклики і повідомлення, ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом, зазначає у цих документах про обов`язок такої особи зареєструвати свій електронний кабінет та можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами (абзац четвертий частини сьомої статті 43 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX).

14. З огляду на припис абзацу першого частини шостої статті 14 ЦПК України у редакції Закону № 3200-IX адвокат має зареєструвати електронний кабінет, після чого матиме можливість, зокрема, знайомитися з матеріалами справи через підсистему «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи.

15. За змістом частини першої статті 389 ЦПК України право оскаржити судові рішення у касаційному порядку мають учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки. У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи (частина перша статті 42 ЦПК України). Сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач (частина перша статті 48 ЦПК України). Сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника (частина перша статті 58 ЦПК України). Представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки (частина перша статті 64 ЦПК України).

16. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга статті 2 ЦПК України).

17. Особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження (частина перша статті 398 ЦПК України).

18. З огляду на наведені приписи право касаційного оскарження у цій справі реалізовує сторона позивачки як учасника справи. Адвокат, який діє як представник такої сторони, здійснює від імені останньої її процесуальні права, зокрема на подання касаційної скарги, та не є самостійним суб`єктом касаційного оскарження. Волевиявлення скаржниці (позивачки) та її представника з метою виконання завдання цивільного судочинства мають бути узгодженими. У разі, якщо сторона позивачки, подаючи в один день дві касаційні скарги різного змісту та з різними вимогами до суду касаційної інстанції, мала намір змінити попередньо подану у той самий день, суд має розуміти, яка із двох касаційних скарг спрямована на зміну попередньо поданої.

19. У цьому контексті Верховний Суд нагадує стороні позивачки про обов`язок добросовісно користуватися процесуальними правами та про неприпустимість зловживання ними (пункт 11 частини третьої статті 2, частина перша статті 44 ЦПК України). За змістом частини другої статті 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами будь-які дії, що суперечать завданню цивільного судочинства.

20. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (речення перше абзацу першого частини другої статті 185 ЦПК України).Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (речення друге частини третьої статті 185 ЦПК України).

21. Для усунення вказаних в ухвалі недоліків і надіслання до Верховного Суду належно оформленої касаційної скарги та її копій відповідно до кількості учасників справи сторона позивачки має десятиденний строк із дня вручення скаржниці або адвокатові цієї ухвали. У разі невиконання у встановлений строк вимог ухвали Верховний Суд вважатиме касаційну скаргу неподаною та поверне її скаржниці.

Керуючись статтями 14, 185, 260, 261, 392, 393 ЦПК України,

у х в а л и в :

1. Залишити без руху касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 19 липня 2021 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 29 листопада 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Досин Наталії Федорівни, приватного нотаріуса Коломийського міського нотаріального округу Григорець Марії Василівни, про визнання недійсним довіреності, договору купівлі-продажу квартири, витребування квартири.

2. Встановити для усунення недоліків десятиденний строк із дня вручення цієї ухвали.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя Д. А. Гудима