КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження Доповідач - Ратнікова В.М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 761/28774/22

15 січня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Ратнікової В.М.

суддів: Левенця Б.Б.

Борисової О.В.

при секретарі: Смолко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ткачука Віталія Валерійовича на заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року, ухвалене під головуванням судді Притули Н.Г., у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

У грудні 2022 року Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулося до Шевченківського районного суду міста Києва із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 11 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до банку з метою отримання банківських послуг у зв`язку з чим підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 11 січня 2018 року.

Положеннями анкети-заяви визначено, що остання разом з умовами, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір надання банківських послуг. Підписавши анкету-заяву, відповідач підтвердила, що ознайомилися та отримала примірник у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають договір та зобов`язується виконувати його умови.

Акціонерне товариство «Універсал Банк» належним чином виконав умови договору та надав відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого ліміту, а саме: 45 000 грн.

Відповідачка ж не виконує належним чином умов договору, що призвело до виникнення у неї заборгованості по кредиту. В добровільному порядку вказану заборгованість ОСОБА_1 не погашає, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з неї заборгованості за тілом кредиту, яка станом на 15 вересня 2022 року становить 73 613,61 грн.

Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22березня 2023 року позов Акціонерного товариства «Універсал банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг від 11.01.2018 року станом на 15.09.2022 року в розмірі 73 613 (сімдесят три тисячі шістсот тринадцять) гривень 61 копійка та 2 481,00 грн. судового збору.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 вересня 2023 рокув задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 22 березня 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено.

Не погоджуючись з заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року, 05 жовтня 2023 року представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Ткачук Віталій Валерійовичподав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального права та процесуального права.

Зазначає, що при ухваленні рішення суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, що призвело до невідповідності висновків суду дійсним обставинам справи.

Вказує на те, що відповідачка не отримувала ні копії позовної заяви, ні попереднього повідомлення банку, ні жодної судової повістки про розгляд справи. За таких обставин остання не мала можливості взяти участь у розгляді вказаної справі і захистити свої права, що є порушенням вимог ст.12 ЦПК України, яка визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Посилається на те, що ст. 223 ЦПК України прямо передбачено, що суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого строку у випадку неявки в судове засідання учасника справи щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Однак, суд першої інстанції ухвалив заочне рішення у справі за одне засідання, без наявності в матеріалах справи доказів повідомлення про це засідання відповідача.

Зазначає, що банком не були надані до суду належні докази наявності заборгованості у відповідача. Наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не може підтверджувати умови кредитування та суму заборгованості за кредитом, оскільки зазначений доказ не є підтвердженням виконаних позивачем банківських операцій та повністю залежить від волевиявлення банку.

Звертає увагу суду на те, що на момент ухвалення заочного рішення суду матеріали справи не містили виписки про рух коштів по картковому рахунку відповідачки, вказана виписка була надана представником банку лише після подання відповідачкою заяви про перегляд заочного рішення суду, в подальшому, представник банку так і не обґрунтував причини не подання вказаного доказу до суду разом із позовною заявою.

Вказує на те, що матеріали справи не містять підтверджень того, що ОСОБА_1 , підписуючи анкету-заяву до договору про надання банківських послуг, ознайомилася і погодилася саме з редакцією доданих банком до позовної заяви витягу з Умов і правил обслуговування в АТ « Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank та паспорту споживчого кредиту. Позивачем не надано доказів видачі відповідачці банківської картки, відкриття рахунку та встановлення кредитного ліміту, а також доказів користування виданою кредитною карткою. Окрім того, надані позивачем Умови та правила обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал банк» не містять підтверджень, що саме їх, в наданій суду редакції, розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів погодження у письмовій та/або електронній формі всіх істотних умов договору кредитування між банком та відповідачкою. За весь період ОСОБА_1 скористалася послугою розстрочка 43 рази на загальну суму 117 177,08 грн., погасила щомісячними платежами всі 43 розстрочки на суму 131 012,38 грн., що вказує на факт повного повернення всіх коштів банку.

Окрім того, звертає увагу суду на те, що позивач у жодного разу належним чином не повідомляв відповідачку про зміну розміру її кредитного ліміту.

28 листопада 2023 року від представника позивача Акціонерного товариства «Універсал банк» Македона Олександра Андрійовича до Київського апеляційного суду надійшли пояснення щодо доводів апеляційної скарги, в яких представник зазначає що, підписуючи анкету- заяву до договору про надання банківських послуг «monobank» від 11 січня 2018 року, клієнт погодився що анкета- заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, таблицею обчислення вартості кредиту та паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг.

Зазначає, що відповідачка отримала банківські послуги за проектом «monobank» шляхом верифікації очно на точці видачі картки.

Вказує на те, що висновки щодо правомірності укладання сторонами кредитного договору в електронній формі та його відповідність вимогам закону, в тому числі Закону України «Про електронну комерцію» містяться в постанові Верховного Суду віл 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 та від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20.

Відповідно до п. 5.13 розділу 2 Умов і правил погашення заборгованості клієнта за договором здійснюється за рахунок коштів, що надходять на рахунок клієнта у наступному порядку: у першу чергу сплачується прострочена до повернення сума кредиту та прострочені проценти за користування кредитом, у другу чергу сплачується сума кредиту та проценти за користування кредитом, у третю чергу сплачується неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, що передбачені договором.

Посилається також на те що, будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, відповідачка не надала суду першої інстанції ні виписки про рух коштів по її банківській картці, ні контррозрахунку суми заборгованості, який би суд міг належним чином оцінити, чи іншого доказу на спростування доводів позивача щодо розміру наявної заборгованості, наприклад, висновку експертизи про невірність наданого банком розрахунку.

З огляду на вище викладене, просив суд залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу- без задоволення.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 повністю підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позову.

Представник Акціонерного товариства « Універсал Банк» в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи судом повідомлений у встановленому порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у його відсутсності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення відповідачки та її представника, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заперечення представника позивача, викладені в письмових поясненнях, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 11 січня 2018 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву до договору про надання банківських послуг АТ «Універсал Банк».

У вказанійанкеті-заяві міститься прохання відповідача відкрити поточний рахунок № НОМЕР_1 у гривні на її ім`я та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку відповідно до умов договору та наведених нижче умов.

Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складає договір про надання банківських послуг, укладання якого ОСОБА_1 підтверджує і зобов`язується виконувати його умови (п.2).

Згідно з п.3 анкети-заяви, відповідачка підтвердила, що ознайомилася з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту та отримала їх примірники у мобільному додатку, що складають договір та зобов`язалася виконувати його умови. Окрім цього, відповідачка беззастережно погодилася з тим, що банк має право на свій розсуд в односторонньому порядку зменшувати або збільшувати розмір дозволеного кредитного ліміту та повідомляти її про це шляхом надсилання повідомлень у мобільний додаток.

Підписанням анкети-заяви відповідач засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним її відкритим ключем, яка буде використовуватися для накладання електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з договором. Визнала, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису та його накладення має рівнозначні юридичні наслідки із власноручним підписом на документах на паперових носіях. Підтвердила, що всі наступні правочини можуть вчинятися нею або банком з використанням електронного цифрового підпису (п.6).

Відповідно до умов п.11 заяви усе листування щодо цього договору відповідачка просила здійснювати через мобільний додаток або через інші дистанційні канали, відповідно до умов договору.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11 січня 2018 року, укладеним між АТ «Універсал банк» та ОСОБА_1 , вбачається, що станом на 15 вересня 2022 рокузаборгованість за тілом кредиту становить 73 613,61 грн.

Задовольняючи позовні вимоги Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитом в сумі 73613, 61 грн., суд першої інстанції посилався на те, що позивачем в повному обсязі виконані умови договору, надано відповідачці кредитні кошти. Відповідачка свої зобов`зання за договором належним чином не виконала, що призвело до утворення заборгованості по кредиту в сумі 73613,61 грн., яка є доведеною та підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів в повній мірі погодитись не може з огляду на наступне.

Відповідно до положень ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.ст.628, 629 ЦК України).

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду (ч.1 ст.638 ЦК України).

Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ч.2 ст.638 ЦК України).

За правилом ч.1 ст.205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі.

Відповідно до положень ч.ч.1, 3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у тому числі електронних, а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі ЦК України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст.205, 207 ЦК України).

Такі висновки викладені у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі №732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі №404/502/18, від 07 жовтня 2020 року №127/33824/19.

Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Кредитний договір укладається у письмовій формі (ст.1055 ЦК України).

Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію», згідно ст.3 якого електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Відповідно до ч.3 ст.11 цього Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (ч.4 ст.11 Закону).

Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього (ч.5 ст.11 Закону).

Згідно із ч.6 ст.11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому ст.12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

За правилом ч.8 ст.11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Положеннями ст.12 цього Закону визначено, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

На підтвердження своїх вимог позивачем до позовної заяви було надано: розрахунок заборгованості за договором №б/н, Умови обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифи за карткою monobank.

Позивач посилався на те, що відповідачка повідомила в анкеті-заяві про свою згоду з Умовами і правилами обслуговуванння в ВТ « Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank на підтвердження чого у мобільному додатку відповідачкою було введено ОТР-пароль, який попередньо був надісланий їй на мобільний номер.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що ОСОБА_1 підписала надані позивачем до позовної заяви Умови і правила обслуговуванння в АТ « Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank та паспорт споживчого кредитушляхом накладення електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором.

У матеріалах справи відсутні докази напідтвердження одержання відповідачкою в електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк», Тарифів за карткою monobank.

Витяг з Умов обслуговування рахунків фізичної особи в АТ «Універсал Банк» та Тарифи за карткою monobank, які містяться в матеріалах даної справи, не містять підпису відповідачки, надані в редакції, затвердженій протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 року, тоді як анкета-заява була підписана відповідачкою 11.01.2018 року, а тому колегія суддів вважає, що їхне можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви.

Аналізуючи зазначене, колегія суддів приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять доказів, що саме Умови, надані позивачем до позовної заяви, розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором про надання банківських послуг monobank від 11 січня 2018 року, яка виникла станом 15 вересня 2022 року у розмірі 73 613,61грн.

В письмових поясненнях, які були надані представником позивача на спростування доводів заяви ОСОБА_3 про перегляд заочного рішення суду, зазначено, що заборгованість у розмірі 73 613,61 грн. складається з використаного кредитного ліміту у розмірі 45 000,00 грн. та овердрафту 28 613,61 грн. та становить загалом 73 613,61 грн.

Разом з вказаними письмовими поясненнями представником позивача на стадії перегляду заочного рішення суду було надано: виписку про рух коштів по картці ОСОБА_1 картку НОМЕР_2 ; довідкупро наявність рахунку від 31 липня 2023 року, відповідно до якої АТ «Універсал Банк» було видано відповідачці кредитну картку НОМЕР_2 , чорна картка, валюта UAH, термін дії до 11/24; довідкупро розмір встановленого кредитного ліміту ОСОБА_1 згідно якої 11 січня 2018 року був встановлений кредитний ліміту розмірі 14 500 грн., з 27 лютого 2018 року кредитний ліміт було збільшено до 45 000,00 грн.

Колегія суддів, перевіряючи надані позивачем розрахунок заборгованості та виписки про рух коштів відповідача по картці встановила, що відповідач здійснювала витрати кредитних коштів та періодично вносила кошти на погашення кредиту.

У виписці по рахунку станом на 15 вересня 2022 року вказана заборгованість у розмірі 73 613,61 грн.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів по рахунку вбачається, що позивачем безпосередньо до загальної заборгованості по кредиту включалося та відповідно проводилося списання відсотків, а саме:

01 квітня 2020 року списано відсотки у розмірі 2 979,38 грн.

01 травня 2020 року списано відсотки у розмірі 1 681,54 грн.

01 червня 2020 року списано відсотки у розмірі 1 854,36 грн.

01 липня 2020 року списано відсотки у розмірі 1 862,18 грн.

01 серпня 2020 року списано відсотки у розмірі 1 979,08 грн.

01 вересня 2020 року списано відсотки у розмірі 2 011,61 грн.

01 жовтня 2020 року списано відсотки у розмірі 1 933,47 грн.

01 листопада 2020 року списано відсотки у розмірі 1 996,66 грн.

01 грудня 2020 року списано відсотки у розмірі 1850,86 грн.

01 січня 2021 року списано відсотки у розмірі 1 892,86 грн.

01 лютого 2021 року списано відсотки у розмірі 1 957,65 грн.

01 березня 2021 року списано відсотки у розмірі 1 819,31 грн.

01 квітня 2021 року списано відсотки у розмірі 2 036,41 грн.

01 травня 2021 року списано відсотки у розмірі 1 990,80 грн.

01 червня 2021 року списано відсотки у розмірі 2 072,39 грн.

01 липня 2021 року списано відсотки у розмірі 2 035,80 грн.

01 серпня 2021 року списано відсотки у розмірі 2 108,43 грн.

01 вересня 2021 року списано відсотки у розмірі 2 039,36 грн.

01 жовтня 2021 року списано відсотки у розмірі 1 985,40 грн.

01 листопада 2021 року списано відсотки у розмірі 2 089,33 грн.

01 грудня 2021 року списано відсотки у розмірі 1 980,13 грн.

01 січня 2022 року списано відсотки у розмірі 1 244,67 грн.

01 лютого 2022 року списано відсотки у розмірі 1 876,74 грн.

01 березня 2022 року списано відсотки у розмірі 1 748,60 грн.

01 квітня 2022 року списано відсотки у розмірі 1991,44 грн.

01 травня 2022 року списано відсотки у розмірі 1 026,00 грн.

01 червня 2022 року списано відсотки у розмірі 1 076,94 грн.

01 липня 2022 року списано відсотки у розмірі 2 052,30 грн.

01 серпня 2022 року списано відсотки у розмірі 2 185,50 грн.

01 вересня 2022 року списано відсотки у розмірі 2 254,63 грн.

Загальна сума списаних відсотків за період з 01 квітня 2020 року по 01 вересня 2022 року становить 57 613,83 грн.

Оскільки матеріали справи не містять доказів про погодження з відповідачкою п. 5.9 Умов і правил обслуговуванння в АТ « Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank щодо нарахування відсотків на суму наданого кредиту за процентними ставками, зазначеним в Тарифах, колегія суддів вважає, що позивач безпідставно нарахував ОСОБА_1 відсотки за користування кредитом та зараховував сплачені відповідачкою кошти на погашення вказаних відсотків на загальну суму 57 613,83 грн.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України).

Оскільки, позивачем не надано доказів погодження сторонами розміру процентів за користування кредитним лімітом, то внесені відповідачкою кошти в сумі 57 613,83 грн. повинні були бути зараховані позивачем на погашення заборгованості по тілу кредиту.

Аналізуючи зазначене в сукупності, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не дослідив належним чином надані позивачем розрахунки заборгованості та виписку за картковим рахунком, не спростував належним чином викладені відповідачем доводи щодо розміру заборгованості за кредитом та дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позову в повному обсязі, оскільки позивачем доведено наявність у відповідача заборгованості у розмірі 15 999,78 грн. (73 613,61- 57613,83).

Враховуючи встановлені дійсні обставини справи, досліджені докази, колегія суддів приходить про висновку, що апеляційна скарга представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ткачука Віталія Валерійовича підлягає частковому задоволенню, заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» та стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість у розмірі 15 999,78 грн.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України , якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Відповідно до ч. 1 цієї статті, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача в разі задоволення позову.

При подачі позовної заяви позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2 481,00 грн.

При подачі апеляційної скарги відповідачем було сплачено судовий збір у розмірі 3 721,50грн.

За результатами апеляційного перегляду справи апеляційну скаргу було задоволеночастково (на 78,27%), рішення суду було скасовано та ухвалене нове прочастковезадоволення позовних вимог (на 21,73%), а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 595,68 коп., а з позивача на користь відповідачки підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 827,96 грн.

Керуючись ст.ст. 205, 207, 526, 610, 626, 628, 629, 638, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 3,11,12 Закону України «Про електронну комерцію», ст.ст. 77,80,81,89, 263,367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Ткачука Віталія Валерійовича задовольнити частково.

Заочне рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 22 березня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» () заборгованість у розмірі 15 999,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на користь позивача Акціонерного товариства «Універсал Банк» () витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви у розмірі 539,12 грн.

Стягнути з Акціонерного товариства «Універсал Банк» () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 2 912,81 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 16 січня 2024 року.

Головуючий: Судді: