г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/4488/23
Номер провадження 2/213/146/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2024 року м. Кривий Ріг

Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Мазуренка В.В.,

за участі секретаря судового засідання Гусарової О.С.

без участі учасників справи,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області цивільну справу №213/4488/23 за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради, Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради про визнання позивача наймачем квартири державного житлового фонду,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з вказаною позовною заявою в інтересах ОСОБА_2 , посилаючись на те, що на підставі ордеру №13 від 13 вересня 2013 року ОСОБА_3 було надано право на заняття квартири АДРЕСА_1 . Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 14.06.1984 по 16.03.2011. Після розірвання шлюбу, в липні 2011 року ОСОБА_3 і ОСОБА_1 знову зійшлись та проживали як подружжя до дня смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті чоловіка позивач продовжила проживати у вказаній квартирі. Вважає, що у неї виникли права та обов`язки за договором найму житлового приміщення та просить визнати ОСОБА_1 наймачем спірного житлового приміщення за раніше укладеним договором найму.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи повідомлені належним чином. Представником позивача подано заяву, відповідно до якої просив розглядати справу без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримує, просить задовольнити.

Представники відповідачів в судове засідання не з`явились, про дату та час розгляду справи повідомлені своєчасно і належним чином. Про причини неявки не повідомили.

Від відповідача - Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради надійшов відзив на позов, в задоволенні позову просять відмовити. Вказують, що оскільки позивач зареєстрована за іншим місцем проживання, а тому у неї не може виникнути право користування спірною квартирою.

Від відповідача - Територіальної громади міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради надійшла заява, відповідно до якої просять розглядати справу за участі представника виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради. Відзив на позов не надали.

Представником позивача подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що ОСОБА_1 постійно проживає у спірній квартирі. За місцем реєстрації по АДРЕСА_2 остання не проживає з 2011 року та вважається такою, що втратила право користування квартирою за такою адресою. Вказана обставина встановлюється судом під час розгляду справи №213/4359/23. Просить відхилити доводи відповідача, наведені у відзиві.

Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності учасників справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання

всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ухвалою Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 жовтня 2023 року відкрито провадження у даній цивільній справі.

Дослідив письмові докази, суд вважає встановленими такі обставини.

ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 14 липня 1984 року по 16 березня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу та про розірвання шлюбу.

На підставі ордеру №13 від 13 вересня 2013 року ОСОБА_3 було надано право на зайняття жилого приміщення однокімнатної квартири, жилою площею 17,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується копією ордера на жиле приміщення довідкою ОСББ «ПЕРЕМОГИ,5КР» від 25.09.2023.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, актовий запис про смерть №146.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 листопада 2018 року у справі №213/1195/18 встановлено факт проживання ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 з липня 2011 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . Підтверджено, що останні проживали разом за адресою: АДРЕСА_3 .

Спірна квартира перебувала у власності ПАТ «Інгулецький ГЗК». 11.08.2014 року право власності на квартиру зареєстровано за Територіальною громадою міста Кривого Рогу, що видно із інформаційних довідок з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного реєстру речових прав.

Із відповіді виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради від 03.10.2023, наданої на адвокатський запит представника позивачки, видно, що починаючи з 21.09.2011 не приймались рішення щодо передачі у приватну власність громадян квартири АДРЕСА_1 . Також, після 08.02.2016 відсутня інформація про видачу ордера на вказане жиле приміщення.

ОСОБА_1 зверталась до виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради із заявою від 27.09.2023 про визнання її наймачем спірної квартири замість померлого ОСОБА_3 .. Відповідь на вказану заяву в матеріалах справи відсутня.

Рішенням Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 січня 2024 року у справі №213/4359/23 ОСОБА_1 визнано такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_4 .

Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які регулюються Житловим кодексом.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі статтею 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Відповідно до ст.9 ЖК України ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом, житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони використовуються проти їх призначення або з порушенням прав інших громадян.

Відповідно до частин першої та другої статті 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер.

Як передбачено ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно із ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України у постанові від 11 липня 2012 року № 6-60цс-12, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга статті 64 ЖК України). Крім того, особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (частина друга статті 65 ЖК Української РСР).

Водночас під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні, наявність згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між згаданими особами, наймачем і членами сім`ї, які проживають з ним, певного порядку користування жилим приміщенням, й інші обставини, які мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилася туди як член сім`ї наймача приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловлювали таку згоду.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у постанові від 09 березня 2021 року у справі № 565/1499/19, від 16 січня 2023 року у справі № 523/1756/20.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 була дружиною наймача спірної квартири ОСОБА_3 до 16.03.2011 року. В подальшому з липня 2011 року постійно проживала у спірній квартирі однією сім`єю з ОСОБА_3 , вела з ним спільне господарство, що встановлено рішенням суду у справі №213/1195/18, яке набрало законної сили. Вказані обставини не підлягають доказуванню при розгляді даної справи відповідно до положень ч.4 ст. 82 ЦПК України.

Отже, враховуючи викладені норми права, у позивача нарівні з наймачем виникли права та обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення.

Відповідно до ст.106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку.

За змістом вказаної норми закону будь-який член сім`ї наймача, що має повну цивільну дієздатність, має право вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення. Судовому розгляду, зокрема, підлягають спори у випадку, якщо наймодавець або орган, який вирішує питання щодо внесення змін в договір найму, не визнає в якості члена сім`ї наймача особу, яка поставила питання про визнання її наймачем за договором, а також у випадку відмови інших членів сім`ї у згоді на зміну договору.

Із листа, наданого Виконавчим комітетом Інгулецької районної у місті ради на адвокатський запит ОСОБА_4 від 03 жовтня 2023 року, видно, що орган приватизації в особі Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради наділений повноваженнями щодо укладання договорів найму та прийняття рішень про передачу квартир у приватну власність громадян. Ордер на жиле приміщення за адресою: АДРЕСА_3 ріг після смерті наймача ОСОБА_3 не видавався. Квартира у приватну власність громадянам не передавалась.

Встановлено, що позивач зверталась до Виконавчого комітету Інгулецької районної у місті ради з питання визнання її наймачем квартири АДРЕСА_1 . Проте, рішення з цього приводу не приймалось, а тому позивач правомірно звернулась до суду для вирішення такого спору.

На підставі ст. ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, кожна сторона також несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що об`єктивно доведено факт набуття позивачем права користування жилим приміщенням в спірній квартирі. Зазначеною житловою площею позивач відкрито і безперервно користувалась протягом усього часу спільного з проживання з ОСОБА_3 та продовжує мешкати на спірній житловій площі і виконувати обов`язки наймача. Також встановлено, що позивач не має права користування житлом за іншою адресою, отже обставина, на яку посилався відповідач - Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради у відзиві, як на підставу для відмови в задоволенні позову, відпала.

Враховуючи встановлені обставини справи, а також те, що позивач, яка набула рівного з наймачем права користування жилим приміщенням, бажає бути наймачем спірної квартири, суд не вбачає перешкод для задоволення даного позову.

Оскільки позивачем не заявлено вимогу про відшкодування судових витрат, судові витрати не стягуються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 64, 65, 106 ЖК України, ст. ст. 12, 13, 76-81, 89, 141, 223, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 наймачем житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Виконавчий комітет Інгулецької районної у місті ради, пл. Гірницької Слави, 1, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, .

Відповідач: Територіальна громада міста Кривого Рогу в особі Криворізької міської ради, пл. Молодіжна, буд.1, місто Кривий Ріг, Дніпропетровська область, .

Дата складення повного судового рішення 13 серпня 2024 року.

Суддя В.В. Мазуренко