Сквирський районний суд Київської області
Справа № 376/3586/24
Провадження № 2-о/376/333/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 листопада 2024 року Сквирський районний суд Київської області

у складі: головуючого судді Коваленка О.М.,

за участі секретаря Щур Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сквира справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,про встановлення факту смерті,

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті його сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Сквира Сквирського району Київської області, військовослужбовця Збройних Сил України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності та недоторканості України поблизу населеного пункту Покровське, Донецької області, Україна.

Заявлені вимоги вмотивовані тим, що він є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Сквира, Сквирського району, Київської області, який виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності та недоторканості України загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Покровське Донецької області, Україна.

Факт родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 виданим 11 жовтня 2024 року Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №269, із якого вбачається, що батьками його є батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

26 квітня 2022 року старший солдат ОСОБА_5 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 . З 30 квітня 2022 року по 24 липня 2022 року перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , по теперішній час перебуває у списках військової частини НОМЕР_2 . Дана обставина підтверджується довідкою військової частини НОМЕР_2 від 21 серпня 2024 року №4721.

У липні 2022 року командир військової частини НОМЕР_2 надіслав до ІНФОРМАЦІЯ_5 сповіщення №23 з проханням сповістити ОСОБА_3 про те, що її чоловік, старший розвідник розвідувального відділення 1 розвідувального взводу в/ч НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2., виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності та недоторканості України, 24.07.2022 зник безвісти від час ворожого щільного мінометного обстрілу поблизу населеного пункту Покровське Донецької області. Дана обставина підтверджується сповіщенням №23 від 29 липня 2022 року №1315.

Щодо обставин зникнення безвісти ОСОБА_5 заявник повідомляє наступне.

Згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 №2102-1Х у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації» на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України в Україні з 5:30 24.02.2022 введено військовий стан.

Згідно з наказом ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) №105 від 29.04.2022 старший солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №2 від 30.04.2022 старший солдат ОСОБА_5 , старший розвідник 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_3, шпк «Старший солдат», зарахований на всі види забезпечення з 30.04.2022, прибув та приступив до виконання службових обов`язків для безпосередньої часті у бойових діях, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, захисту населення та інтересів держави і заходів правового режиму воєнного стану.

З журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 стало відомо, що 26.05.2022 військова частина НОМЕР_2 приступила до виконання бойового завдання, пов`язаного з відсіччю військової агресії Російської Федерації проти України в районі населеного пункту Покровське Донецької області.

З журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 стало відомо, що 24.07.2022 о 19:10 в районі населеного пункту Покровське Донецької області під час виконання бойового завдання із захисту батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час дії воєнного стану зник безвісти старший солдат ОСОБА_5 , старший розвідник 1 розвідувального відділення розвідувального взводу, військової частини НОМЕР_2 .

24.07.2022 о 19:10 в районі населеного пункту Покровське Донецької області під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цінності України під час дії воєнного стану зник безвісти старший солдат ОСОБА_5 , старший розвідник 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , місце знаходження вказаного військовослужбовця на даний час розслідуванням не встановлено.

Обставини та факти, що були встановлені під час проведення службового розслідування в/ч НОМЕР_2 .

Комісія дійшла висновку про те, що старшого солдата ОСОБА_5 старшого розвідника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу, військової частини НОМЕР_2 вважати таким, що зник безвісти.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №318 від 17.08.2022 службове розслідування вважати завершеним.

Старшого солдата ОСОБА_5 старшого розвідника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу, військової частини НОМЕР_2 вважати таким, що зник безвісти.

З пояснень сержанта ОСОБА_6 , командира 2 відділення 1 взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , встановлено, що він разом з солдатом ОСОБА_7 і старшим солдатом ОСОБА_5 24.07.2022 виконували бойове завдання разом в районі населеного пункту Покровське Донецької області на позиції РОП «ІНФОРМАЦІЯ_9». Приблизно о 19:00 відбувся стрілецький бій з противником, після чого почався артилерійський обстріл їх позицій. Сержант ОСОБА_6 сховався в бліндажі, а потім забіг солдат ОСОБА_7 , який повідомив, що солдат ОСОБА_5 загинув. Протягом обстрілу сержант ОСОБА_6 підповзав до солдата ОСОБА_5 , щоб перевірити його, але той був закривавлений та не подавав ознак життя. Через щільний вогонь противника сержант ОСОБА_6 разом з солдатом ОСОБА_7 був змушений відступити з своєї позиції. В подальшому солдата ОСОБА_5 не бачив. Вважає, що він загинув від розриву міни біля його окопу.

З пояснень солдата ОСОБА_7 , номера обслуги 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 відомо, що 24.07.2022 він разом з старшим солдатом ОСОБА_5 та сержантом ОСОБА_6 перебував на бойовій позиції РОП «ІНФОРМАЦІЯ_9» в районі населеного пункту Покровське Донецької області. Приблизно о 19:00 відбулося вогневе зіткнення з противником, вони вступили в бій. Після чого почався щільний вогонь артилерії. Одна із мін вибухнула приблизно в п`яти метрах від їх окопів. Солдат ОСОБА_7 зумів присісти в окопі, а коли піднявся, то побачив, що старший солдат ОСОБА_5 лежить без ознак життя в своєму окопі. На будь-які спроби викликати в нього реакцію, зокрема штовхання, він не реагував. Через щільний вогонь противника він разом з сержантом ОСОБА_6 був змушений відступити з своєї позиції. Солдата ОСОБА_5 в подальшому не бачив. Вважає, що він загинув від розриву міни біля його окопу.

З пояснень солдата ОСОБА_8 , оператора-радіотелефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 стало відомо, що він разом з солдатом ОСОБА_5 та іншими військовослужбовцями 24.07.2022 перебував на бойовій позиції «ІНФОРМАЦІЯ_9» поблизу населеного пункту Покровське Донецької області, де вступив в стрілецький бій, по закінченню якого противник почав мінометний обстріл їх позицій. Під час обстрілу солдат ОСОБА_5 знаходився біля нього, солдата ОСОБА_8 , коли одна з мін впала в двох метрах від них. Солдата ОСОБА_8 вдарило вибуховою хвилею та відкинуло на стінку окопу. Відновившись після дезорієнтації та втрати зору солдат ОСОБА_8 побачив, що солдат ОСОБА_5 лежить поруч і у нього відсутня верхня частина черепу, хоча до цього моменту солдат ОСОБА_5 перебував у захисному шоломі. Не отримавши зворотної реакції на поштовхи за плече та вигуки, солдат ОСОБА_8 перевірив у нього пульс - його не було. Після цього поступила команда змінити позицію. Висока щільність та інтенсивність обстрілів у поєднанні з складною місцевістю для евакуації наражала особовий склад на додаткові втрати серед військовослужбовців, тому тіло солдата ОСОБА_5 вимушено залишили на бойовій позиції.

До даної заяви також додаються пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , як частина матеріалів службового розслідування.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_5 загинув, отримавши поранення несумісні з життям внаслідок артилерійсько-мінометного обстрілу російсько-окупаційними військами.

На момент смерті ОСОБА_5 тіло знаходилося неподалік населеного пункту Покровське Донецької області пункту, яке перебувало під вогневим контролем російсько-окупаційних військ, в зв`язку з цим неможливо було провести евакуацію загиблого у безпечне місце для подальшого спрямування в морг.

Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті, відповідно до статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан».

Згідно витягу з Реєстру територіальних громад «Сквирська територіальна громад» №2024/12323353 від 11.10.2024 ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Реєстру територіальних громад «Сквирська територіальна громада» №2024/12323328 від 11.10.2024 ОСОБА_2 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно витягу з Реєстру територіальних громад Сквирська територіальна громад №2024/011794477 від 30.09.2024 ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Із Акту №693 від 30.09.2024 складеного депутатом Сквирської міської ради Ільченко Ю.В. та ОСОБА_9 , ОСОБА_10 вбачається, що ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Заінтересованою особою вказана ОСОБА_3 , дружина зниклого безвісти ОСОБА_5 .

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу №4 від 12 жовтня 2024 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції міста Києва 27 грудня 2013 року зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_3 , актовий запис за №4.

Заінтересованою особою вказана ОСОБА_2 , мати ОСОБА_5 .

Із витягу з Єдиного реєстру осіб,зниклих безвісти та особливих обставин №82 від 17.09.2024 Міністерства внутрішніх справ України вбачається, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , значиться як особа, яка зникла на території бойових дій, військовослужбовець.

Дана обставина позбавляє можливості отримати документи, передбачені ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року N 52 в редакції наказу Міністерства юстиції України 18 грудня 2010 року N 3307/5 (лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть) та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку.

Судово-медична експертиза смерті мого сина ОСОБА_5 з цих же причин не проводилася.

Станом на момент подання заяви місцезнаходження тіла сина заявника невідоме.

Отже, предметом даної справи є встановлення факту смерті особи в певний час у зв`язку з неможливістю реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, на підставі п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

З огляду на викладене, заявник вважає що дійсно для проведення державної реєстрації смерті сина є об`єктивні перешкоди.

З метою захисту прав і свобод громадян України, яким є заявник, просить задовольнити заяву про встановлення факту смерті, оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість отримати батькові загиблого свідоцтво про смерть сина, виданого державним органом України.

Отже, у зв`язку із відсутністю свідоцтва про смерть сина, заявник не має можливості скористатися своїми сімейними, цивільними і соціальними правами, пов`язаними зі смертю сина, зокрема: спадкування, отримання статусу членів сім`ї загиблого військовослужбовця, допомоги сім`ї загиблого військовослужбовця, та ін.

Заявник у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності, заяву підтримує.

Заінтересовані особи у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені. Письмових заяв чи клопотань не надали.

Неявка представника заінтересованої особи не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, дійшов висновку.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України (абзац 2 ч.1 ст.317 ЦПК України).

Згідно із ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Як убачається з матеріалів справи, заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Сквира, Сквирського району, Київської області, який виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності та недоторканості України загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 поблизу населеного пункту Покровське Донецької області, Україна.

Факт родинних відносин підтверджується Свідоцтвом про народження ОСОБА_5 серії НОМЕР_1 виданим 11 жовтня 2024 року Сквирським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), актовий запис №269, із якого вбачається, що батьками його є батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

На підтвердження факту смерті сина заявником долучено рад доказів.

Наказом ІНФОРМАЦІЯ_7 (по стройовій частині) №105 від 29.04.2022, згідно якого старший солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_5 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 .

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №2 від 30.04.2022 старший солдат ОСОБА_5 , старший розвідник 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , НОМЕР_3, шпк «Старший солдат», зарахований на всі види забезпечення з 30.04.2022, прибув та приступив до виконання службових обов`язків для безпосередньої часті у бойових діях, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, захисту населення та інтересів держави і заходів правового режиму воєнного стану.

З витягу з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 вбачається, що 26.05.2022 військова частина НОМЕР_2 приступила до виконання бойового завдання, пов`язаного з відсіччю військової агресії Російської Федерації проти України в районі населеного пункту Покровське Донецької області.

З витягу з журналу бойових дій військової частини НОМЕР_2 вбачається, що 24.07.2022 о 19:10 в районі населеного пункту Покровське Донецької області під час виконання бойового завдання із захисту батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України під час дії воєнного стану зник безвісти старший солдат ОСОБА_5 , старший розвідник 1 розвідувального відділення розвідувального взводу, військової частини НОМЕР_2 .

Згідно довідки військової частини НОМЕР_2 від 21 серпня 2024 року №4721, старший солдат ОСОБА_5 мобілізований 26 квітня 2022 року призваний на військову службу за призовом під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_5 згідно з Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 та з 30 квітня 2022 року по 24 липня 2022 року перебував на військовій службі у військовій частині НОМЕР_2 , по теперішній час перебуває у списках військової частини НОМЕР_2 .

29 липня 2022 року вих.№1315 на ім`я дружини ОСОБА_3 надійшло сповіщення №23 про те, що її чоловік, старший розвідник розвідувального відділення 1 розвідувального взводу в/ч НОМЕР_2 старший солдат ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2., виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності та недоторканості України, 24.07.2022 зник безвісти від час ворожого щільного мінометного обстрілу поблизу населеного пункту Покровське Донецької області.

Під час проведення службового розслідування в/ч НОМЕР_2 було встановлено, що 24.07.2022 о 19:10 в районі населеного пункту Покровське Донецької області під час виконання бойового завдання із захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цінності України під час дії воєнного стану зник безвісти старший солдат ОСОБА_5 , старший розвідник 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 , місце знаходження вказаного військовослужбовця на даний час розслідуванням не встановлено.

Комісія дійшла висновку про те, що старшого солдата ОСОБА_5 старшого розвідника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу, військової частини НОМЕР_2 вважати таким, що зник безвісти.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №318 від 17.08.2022 службове розслідування вважати завершеним.

Старшого солдата ОСОБА_5 старшого розвідника 1 розвідувального відділення розвідувального взводу, військової частини НОМЕР_2 вважати таким, що зник безвісти.

З пояснень сержанта ОСОБА_6 , командира 2 відділення 1 взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , встановлено, що він разом з солдатом ОСОБА_7 і старшим солдатом ОСОБА_5 24.07.2022 виконували бойове завдання разом в районі населеного пункту Покровське Донецької області на позиції РОП «ІНФОРМАЦІЯ_9». Приблизно о 19:00 відбувся стрілецький бій з противником, після чого почався артилерійський обстріл їх позицій. Сержант ОСОБА_6 сховався в бліндажі, а потім забіг солдат ОСОБА_7 , який повідомив, що солдат ОСОБА_5 загинув. Протягом обстрілу сержант ОСОБА_6 підповзав до солдата ОСОБА_5 , щоб перевірити його, але той був закривавлений та не подавав ознак життя. Через щільний вогонь противника сержант ОСОБА_6 разом з солдатом ОСОБА_7 був змушений відступити з своєї позиції. В подальшому солдата ОСОБА_5 не бачив. Вважає, що він загинув від розриву міни біля його окопу.

З пояснень солдата ОСОБА_7 , номера обслуги 1 кулеметного відділення кулеметного взводу 3 стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 відомо, що 24.07.2022 він разом з старшим солдатом ОСОБА_5 та сержантом ОСОБА_6 перебував на бойовій позиції РОП «ІНФОРМАЦІЯ_9» в районі населеного пункту Покровське Донецької області. Приблизно о 19:00 відбулося вогневе зіткнення з противником, вони вступили в бій. Після чого почався щільний вогонь артилерії. Одна із мін вибухнула приблизно в п`яти метрах від їх окопів. Солдат ОСОБА_7 зумів присісти в окопі, а коли піднявся, то побачив, що старший солдат ОСОБА_5 лежить без ознак життя в своєму окопі. На будь-які спроби викликати в нього реакцію, зокрема штовхання, він не реагував. Через щільний вогонь противника він разом з сержантом ОСОБА_6 був змушений відступити з своєї позиції. Солдата ОСОБА_5 в подальшому не бачив. Вважає, що він загинув від розриву міни біля його окопу.

З пояснень солдата ОСОБА_8 , оператора-радіотелефоніста 1 розвідувального відділення розвідувального взводу військової частини НОМЕР_2 стало відомо, що він разом з солдатом ОСОБА_5 та іншими військовослужбовцями 24.07.2022 перебував на бойовій позиції «ІНФОРМАЦІЯ_9» поблизу населеного пункту Покровське Донецької області, де вступив в стрілецький бій, по закінченню якого противник почав мінометний обстріл їх позицій. Під час обстрілу солдат ОСОБА_5 знаходився біля нього, солдата ОСОБА_8 , коли одна з мін впала в двох метрах від них. Солдата ОСОБА_8 вдарило вибуховою хвилею та відкинуло на стінку окопу. Відновившись після дезорієнтації та втрати зору солдат ОСОБА_8 побачив, що солдат ОСОБА_5 лежить поруч і у нього відсутня верхня частина черепу, хоча до цього моменту солдат ОСОБА_5 перебував у захисному шоломі. Не отримавши зворотної реакції на поштовхи за плече та вигуки, солдат ОСОБА_8 перевірив у нього пульс - його не було. Після цього поступила команда змінити позицію. Висока щільність та інтенсивність обстрілів у поєднанні з складною місцевістю для евакуації наражала особовий склад на додаткові втрати серед військовослужбовців, тому тіло солдата ОСОБА_5 вимушено залишили на бойовій позиції.

До даної заяви також додаються пояснення ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , як частина матеріалів службового розслідування.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_5 загинув, отримавши поранення несумісні з життям внаслідок артилерійсько-мінометного обстрілу російсько-окупаційними військами.

На момент смерті ОСОБА_5 тіло знаходилося неподалік населеного пункту Покровське Донецької області пункту, яке перебувало під вогневим контролем російсько-окупаційних військ, в зв`язку з цим неможливо було провести евакуацію загиблого у безпечне місце для подальшого спрямування в морг.

Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якому розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану фату смерті.

Згідно ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи, а згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (ст. 2 зазначеного Закону України).

Відповідно до статті 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Відомості про народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян відповідно до Порядку ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1064 від 22 серпня 2007 року.

Правилами реєстрації актів цивільного стану в Україні, затвердженими Наказом Міністерства юстиції України №2/5 від 18 жовтня 2000 року (з наступними змінами), визначено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Вказані нормативно-правові акти не містять спеціальної норми щодо порядку державної реєстрації факту смерті на території бойових дій, що унеможливлює державну реєстрацію факту смерті в позасудовому порядку.

Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, зокрема, можуть бути: письмові докази; речові докази, зокрема звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; пояснення свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі в обставинах, що загрожували їй смертю.

Такі висновки стосовно доказів, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України зазначені і в постановах Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі № 337/3725/22, від 29 березня 2023 року у справі № 753/8033/22.

У зазначених постановах Верховний Суд дійшов висновків, що підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Доказами, що підтверджують факт смерті особи в умовах воєнного стану або на тимчасово окупованій території України, можуть бути зокрема письмові докази; речові докази, у тому числі звуко- і відеозаписи; висновки експертів; копії лікарського свідоцтва/довідки про смерть; показання свідків, що можуть підтвердити ті обставини, на які посилається заявник; довідки з військкомату або від командира військової частини (у випадку загибелі військовослужбовців); заяви до правоохоронних органів про зникнення особи, в тому числі при обставинах, що загрожували їй смертю.

Вочевидь вказаний перелік доказів не є вичерпним та може бути конкретизований у кожній справі залежно від встановлених у ній обставин.

Подібні висновки висловлені у постанові Верховного Суду від 25 жовтня 2023 року справі № 607/1612/23 (провадження № 61-6323св23).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2023 року у справі №337/3725/22 (провадження №61-1746св23), підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Згідно Наказу Міністерства охорони здоров`я «Про деякі питання встановлення факту смерті людини» №390 від 01 березня 2022 року на період дії воєнного стану на території України та у разі виконання окремих функцій органів державної влади на окремих адміністративно-територіальних одиницях у зв`язку з триваючими бойовими діями, дозволяється захоронення тіл за умови: обов`язкового огляду трупа на місці його виявлення з оформленням відповідного протоколу (опису трупа із зазначенням трупних явищ та характеру і локалізацій тілесних ушкоджень); проведення фотофіксації ушкоджень у випадку наявності (у випадку наявності ознак насильницької смерті) як обов`язкового доповнення до опису ушкоджень; у випадку невпізнаного (не ідентифікованого) трупа та відсутності можливості проведення судово-медичної експертизи, виконати вищезазначені вимоги, а також описати антропометричні дані трупа, описати словесний портрет, зробити портретну фотографію та зазначити особливі прикмети (зубну формулу, наявність татуювань тощо); копії заповнених документів разом з заповненою довідкою про причину смерті зберігати у закладі охорони здоров`я до окремого розпорядження. Якщо смерть настала на тимчасово-окупованій території або в районі бойових дій, де отримати лікарське свідоцтво про смерть неможливо, рекомендується скласти колективний акт про настання смерті та звернутися до суду (за місцем знаходження заявника) про встановлення відповідного юридичного факту.

Дана обставина позбавляє можливості отримати документи, передбачені ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", ст. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року N 52 в редакції наказу Міністерства юстиції України 18 грудня 2010 року N 3307/5 (лікарське свідоцтво про смерть; фельдшерська довідка про смерть) та зареєструвати факт смерті померлої особи у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до п.13 вказаної постанови заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

Положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, пред`являти в суд письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану в здійсненні реєстрації таких фактів.

Відповідно до пункту 15 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, який зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за №719/4940, якщо державна реєстрація смерті проводиться на підставі рішення суду про оголошення особи померлою або встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, надісланого судом, свідоцтво про смерть оформлюється та видається заявнику під час його звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану.

Отже, предметом даної справи є встановлення факту смерті особи в певний час у зв`язку з неможливістю реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті на підставі п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України.

Згідно п. 18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, відповідно зі ст. 14 ЦПК ( 1501-06 ) рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформляють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом.

Статтею 161 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Тому встановлення саме факту смерті військовослужбовця не пов`язується з наступним вирішенням підвідомчого суду спору про будь яке право. Крім того, чинним законодавством не передбачено порядок іншого (позасудового) встановлення такого факту.

У відповідності до правового висновку викладеного в постанові об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05.12.2022 в справі №490/6057/19-ц - встановлення факту, що має юридичне значення, щодо загибелі військовослужбовця під час захисту Батьківщини внаслідок збройної агресії російської федерації проти України можливе лише у судовому порядку, оскільки законодавець не визначив іншого, позасудового способу встановлення причинно-наслідкового зв`язку між смертю військовослужбовця та військовою агресією російської федерації. Від встановлення факту загибелі військовослужбовця при виконанні військової служби внаслідок збройної агресії російської федерації проти України залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця. Тобто, відповідний юридичний факт має індивідуальний характер, оскільки породжує правові наслідки лише для заявника, а саме: отримання загиблим статусу жертви міжнародного збройного конфлікту з подальшим отриманням членами сім`ї загиблого допомоги від гуманітарних організацій та можливості звернення членів сім`ї загиблого до міжнародних судів із відповідними вимогами.

Надані суду документи дозволяють встановити фактичні обставини, необхідні для вирішення справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню.

Аналогічні положення містяться і в п. 8 ч. 1 ст. 430 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4-5, 12-13, 76-81, 259, 263-265, 268, 273, 315-319, 430 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Міністерство оборони України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , Сквирський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Сквира Сквирського району Київської області, військовослужбовця Збройних Сил України, який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 , виконуючи бойове завдання із захисту територіальної цілісності та недоторканості України поблизу населеного пункту Покровське, Донецької області, Україна.

Допустити негайне виконання рішення суду.

З текстом рішення можливо ознайомитися за адресою: court.gov.ua

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О.М. Коваленко