Справа № 766/5898/24
14.11.2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
за участю секретаря Кирпиченко І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
Представник позивача 19.04.2024 року звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 01.11.2016 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 50013871, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 520 227,95 грн, що є еквівалентом 20 391,50 доларів США, строкомна 60 місяців, з цільовим призначенням кредиту: на придбання автомобіля марки VW, модель Jetta,кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 598 куб.см, рік випуску, 2016, шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Юг-Авто», та додатковий кредит 131 587,05 грн,що є еквівалентом 5 157,85 доларів США, з цільовим призначенням на добровільне страхування наземнихтранспортних засобів. Оплата страхових платежів згідно з Договором страхування, укладеному на виконання умов Кредитного договору, процентна ставка: 10,5 %, змінювана відповідно до п. 2.3. загальних умов
кредитування. У кредитному договорі визначено, що договір між сторонами складають цей
кредитний договір, загальні умови кредитування, графік погашення кредиту, а
також додаткові угоди та інші документи, що можуть бути укладені або підписані
2022 року і по травень 2022 року відповідач ОСОБА_3 не здійснював платежі по кредитному договору, чим порушив свої зобов`язання як позичальника за цим Кредитним
договором. Відповідач допустив прострочення щодо оплати чергових платежів згідно графіку погашення кредиту за лютий-травень 2022 року. З урахуванням цього, солідарна заборгованість відповідача ОСОБА_3 , як позичальника, та відповідача ОСОБА_2 , як поручителя, зі сплати чергових платежів за Кредитним договором згідно Графіка погашення кредиту складає 60 017,58 грн, з яких: 43 932,18 грн - частина Кредиту згідно з Графіком погашення кредиту за період з 01.02.2022 по 31.05.2022; 7 097,97 грн - нараховані проценти на частину Кредиту за період з 01.02.2022 по 31.05.2022; 2 091,63 грн - частина Додаткового кредиту згідно з Графіком погашеннякредиту за період з 01.02.2022 по 31.05.2022; 54,80 грн. - нараховані проценти на частину Додаткового кредиту за період з01.02.2022 по 31.05.2022. У зв`язку з викладеним, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 50013871 від 01.11.2016 року, яка станом на 15.04.2024 року становить 60 017,58 грн. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перед ТОВ «Порше Мобіліті» за Кредитним договором № 50013871 від 01.11.2016,у розмірі 60 017,58 грн., звернути стягнення на предмет застави - автомобіль марки VW, модель Jetta, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 598 куб.см, рік випуску, 2016, державний номер НОМЕР_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного автомобіля з публічних торгів відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження»; стягнути з відповідачів судові витрати.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 01.05.2024 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою від 25.09.2024 року позов залишено без руху, оскільки після відкриття провадження у справі, в процесі дослідження доказів встановлено, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України.
10.10.2024 року представником позивача, на виконання ухвали суду від 25.09.2024 року, надано позовну заяву з розрахунком заборгованості за черговими платежами відповідачів станом на 31.05.2022 року в новій редакції, відповідно до якого, солідарна заборгованість відповідача ОСОБА_3 , як позичальника, та відповідача ОСОБА_2 , як поручителя, зі сплати чергових платежів за Кредитним договором № 50013871 від 01.11.2016, згідно Графіка погашення кредиту складає 60 017,58 грн, з яких: 43 932,18 грн - частина Кредиту згідно з Графіком погашення кредиту за період з 01.02.2022 по 31.05.2022; 7 097,97 грн - нараховані проценти на частину Кредиту за період з 01.02.2022 по 31.05.2022; 8 925,99 грн - частина Додаткового кредиту згідно з Графіком погашеннякредиту за період з 01.02.2022 по 31.05.2022; 61,44 грн - нараховані проценти на частину Додаткового кредиту за період з 01.02.2022 по 31.05.2022.
Ухвалою від 14.10.2024 року прийнято заяву представника позивача ОСОБА_4 про усунення недоліків позовної заяви (в новій редакції) на виконання ухвали від 25.09.2024 року про залишення позову без руху.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14.11.2024 року ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення.
Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, просив позов задовольнити в повному обсязі, а также вирішити питання про стягнення з відповідачів сплачений судовий збір за подачу позову у розмірі 3028,00 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 25 850,00 грн. Надав згоду на ухвалення заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явилася, про розгляд справи повідомлялася у встановленому законом порядку, відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутність сторін, враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. ст.280,281 ЦПК України.
У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 01.11.2016 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 (позичальником) та за участю ОСОБА_2 (поручителя) укладено кредитний договір № 50013871, відповідно до умов якого позикодавець надав позичальнику ОСОБА_1 кредит у розмірі 520 227,95 грн, що є еквівалентом 20 391,50 доларів США, строком на 60 місяців, зі змінюваною процентною ставкою, відповідно до п. 2.3 загальних умов кредитування, у розмірі 10,5%, з цільовим призначенням кредиту: на придбання автомобіля марки VW, модель Jetta,кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 598 куб.см, рік випуску 2016, шляхом перерахування коштів на рахунок ТОВ «Юг-Авто», з зобов`язанням позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Договір між сторонами та за участю поручителя, складають цей кредитний договір, загальні умови кредитування, графік погашення кредиту, а також додаткові угоди та документи, що можуть бути укладені та підписані сторонами та поручителем у відношенні кредиту.
Відповідно до кредитного договору позичальник зобов`язався надати позичальнику додатковий кредит у сумі 131 587,05 грн, що є еквівалентом 5 157,85 доларів США, з цільовим призначенням: на добровільне страхування наземних транспортних засобів, яке спрямоване на виконання відповідачем своїх зобов`язань зі сплати страхових платежів за договором добровільного комплексного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності, власників наземного транспорту та від нещасного випадку на транспорті, укладений між відповідачем та Страховою компанією 01.11.2016 року, об`єктом страхування якого є вказаний у договорі автомобіль.
Сторони погодили, що усі платежі за кредитним договором сплачуються в гривнях і підлягають розрахунку за відповідним обмінним курсом, встановленим ПАТ «Креді Агріколь Банк» або відповідно до п. 2.2, 2.3 загальних умов.
03.02.2020 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 (позичальником), та ОСОБА_2 (поручителем) укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 50013874 від 01.11.2016 року, за якою сторони погодили збільшення строку кредитування до 66 місяців, загальна вартість кредиту 20 391,50 доларів США, реальна процентна ставка 12,034533%, та визначено розмір щомісячного чергового платежу, що складає гривневий еквівалент 179,58 доларів США. У зв`язку з чим сторонами підписаний графік погашення кредиту у новій редакції.
Відповідно до ч. 1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків
Згідно із ст.ст.525,526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати достроково повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів.
Відповідно до ч. 1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконанням ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
П.1 розділу «Умови поруки» загальних умов сторони погодили, що поручитель несе солідарну відповідальність за виконання всіх зобов`язань позичальника на підставі або у зв`язку з кредитним договором, або будь-якою його невід`ємною частиною. Зобов`язання поручителя включають, окрім іншого, платежі за кредитом та/або додатковим кредитом відповідно до графіка погашення та умов кредитного договору, проценти, штрафні санкції та відшкодування збитків, якщо такі будуть завдані позичальником.
З огляду на наведене, між позивачем, як кредитодавцем, ОСОБА_1 , як
позичальником та заставодавцем, та ОСОБА_2 , як поручителем, виникли
взаємні права та обов`язки учасників кредитних правовідносин, поручительства тазастави у яких відповідачі як позичальник та поручитель маютьобов`язок повернути позивачеві кредит та сплатити проценти за його користування.
Порушенням зобов`язання, згідно із ч.1 ст.610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст.612 ЦК України).
Невиконання відповідачем ОСОБА_1 своїх обов`язків з оплати чергових платежів з повернення кредиту за кредитним договором у строки, погодженні сторонами в графіку погашення кредиту, призвело до виникнення заборгованості по їх сплаті.
Згідно розрахунку наданого позивачем, заборгованість відповідачів за кредитним договором та Додатковим кредитом станом на 31.05.2022 року становить у розмірі 60 017,58 грн, з яких:- 43 932,18 грн - частина Кредиту згідно з Графіком погашення кредиту за період з 01.02.2022 по 31.05.2022; 7 097,97 грн - нараховані проценти на частину Кредиту за період з 01.02.2022 по 31.05.2022; 8 925,99 грн - частина Додаткового кредиту згідно з Графіком погашення кредиту за період з 01.02.2022 по 31.05.2022;- 61,44 грн - нараховані проценти на частину Додаткового кредиту за період з 01.02.2022 по 31.05.2022.
Згідно із ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Термін сплати процентів - одночасно із поверненням чергового платежу в терміни та в сумі відповідно до графіка погашення кредиту, за винятком випадків, у яких цими загальними умовами кредитування передбачено інші строки сплати процентів (п. 2.5 загальних умов).
Відповідно до ст. 617 ЦПК України відсутність у боржника необхідних коштів не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання.
Відповідно до ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання ним свого обов`язку; поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Згідно зі ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем зобов`язання за договором виконано, а відповідач ОСОБА_1 , як позичальник, в свою чергу порушив умови договору, відповідно до якого зобов`язувався погашати кредит та проценти за користування ним на умовах та в порядку, визначених договором кредиту.
Під час судового розгляду справи позивачем були надані належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження своїх позовних вимог, на підставі яких судом встановлені обставини та факти, що обґрунтовують вказані вимоги.
Суд бере до уваги як належний, допустимий, достовірний і достатній доказ розрахунок заборгованості за кредитним договором, наданий позивачем, який ні відповідачами, ні матеріалами справи не спростовується.
За таких обставин, дослідивши та проаналізувавши подані письмові докази, враховуючи те, що відповідачі неналежно виконують взяті зобов"язання за укладеними договорами й відповідно не надали суду доказів на спростування вказаного, суд приходить до висновку, що позов в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором № 50013871 від 01.11.2016 року, є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.
Виконання зобов`язання відповідача за договором кредитування забезпечено заставою майна, відповідно до укладеного сторонами договору застави № 50013871 від 08.11.2016 року, та договору про внесення змін до договору застави від 11.02.2020 року, за яким з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором відповідачем було передано у заставу автомобіль марки VW, модель Jetta,кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 598 куб.см, рік випуску, 2016 року ( п. 1.1.-1.3).
Відповідно до п. 1.4 договору застави у випадку невиконання заставодавцем положень кредитного договору, заставодержатель має право отримувати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, проценти за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, витрати заставодержателя, а також видатки по зверненню стягнення на предмет застави та його реалізацію.
Відповідно до п. 5.1 договору застави заставодержатель має право задоволення своїх вимог за цим договором та за кредитним договором, яке виникає у заставодержателя у випадку невиконання (або часткового невиконання) заставодавцем своїх зобов`язань перед заставодержателем за кредитним договором та в інших випадках, передбачених цим договором, при прострочені належного платежу та згідно з розділом 4 цього договору, задоволення вимог заставодержателя здійснюється зокрема шляхом звернення стягнення на предмет застави.
23.03.2023 року позивач як застоводержатель зареєстрував звернення стягнення на предмет застави (автомобіль) на підставі договору застави в ДРОМ за номером реєстраційного запису № 30408413.
Частиною 1 статті 20 Закону України «Про заставу» передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
За рахунок заставленого майна, згідно із ч.1 ст.19 Закону України «Про заставу», заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих про строчкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.
Наведені норми спеціального Закону кореспондуються з приписами ст.598 ЦК України, якою передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку з пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.
За змістом статті 20 Закону України «Про заставу» встановлено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.
У частині першій статті 23 Закону № 255-IV передбачено, що відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом.
Частинами першою, третьою статті 24 Закону №1255-IV встановлено порядок звернення стягнення на предмет застави. Зокрема, звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов`язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет застави.
Така вимога узгоджується із частиною першою статті 27 Закону № 1255-IV, згідно з якою обтяжувач, який має намір звернути стягнення на предмет забезпечувального обтяження в позасудовому порядку зобов`язаний надіслати боржнику та іншим обтяжувачам, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, письмове повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Повідомлення надсилається одночасно з реєстрацією в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
Тобто законодавець визначив, що для звернення стягнення на предмет застави необхідно письмово повідомити боржника про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та зареєструвати в Реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
У статті 27 Закону № 1255-IV передбачені вимоги до повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Це повідомлення повинне містити таку інформацію: 1) зміст порушення, вчиненого боржником; 2) загальний розмір не виконаної боржником забезпеченої обтяженням вимоги; 3) опис предмета забезпечувального обтяження; 4) посилання на право іншого обтяжувача, на користь якого встановлено зареєстроване обтяження, виконати порушене зобов`язання боржника до моменту реалізації предмета обтяження або до переходу права власності на нього обтяжувачу; 5) визначення позасудового способу звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, який має намір застосувати обтяжувач; 6) вимогу до боржника виконати порушене зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу протягом 30 днів з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження.
Згідно зі статтею 28 Закону № 1255-IV якщо протягом 30 днів з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження зобов`язання боржника, виконання якого забезпечене обтяженням, залишається невиконаним і в разі якщо предмет забезпечувального обтяження знаходиться у володінні боржника, останній зобов`язаний на вимогу обтяжувача негайно передати предмет обтяження у володіння обтяжувача. До закінчення процедури звернення стягнення обтяжувач зобов`язаний вживати заходи щодо збереження відповідного рухомого майна згідно з вимогами, встановленими статтею 8 цього Закону.
Вказані вимоги є імперативними і не виконуються на розсуд стягувача.
Закон №1255-IV пов`язує можливість звернення стягнення на предмет застави не лише з виконанням чи невиконанням боржником вимоги усунути порушення зобов`язання або передати предмет забезпечувального обтяження у володіння обтяжувачу, але й встановлює відповідний строк для такого виконання - протягом 30 днів, та пов`язує початок спливу вказаного строку з моментом реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а отже, і подальших дій зі звернення стягнення на предмет застави.
Тобто ухилення від надіслання боржнику повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання, реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також недотримання 30-денного строку з моменту реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження вважаються порушеннями, які унеможливлюють звернення стягнення на предмет застави.
Такий правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2020 року у справі № 320/8269/15ц, який суд у відповідності до положень ч.4 ст.263 ЦПК України враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
Позивачем до матеріалів справи не надано доказів реєстрації в Реєстрі відомостей про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, а також доказів надіслання позивачем, боржнику - ОСОБА_1 повідомлення про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання та звернення стягнення на предмет застави.
За таких обставин, суд дійшов висновку про порушення позивачем порядку звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, що є підставою для відмови в задоволенні позовних вимог в частині звернення стягнення на предмет застави, в рахунок погашення заборгованості, автомобіль марки VW, модель Jetta,кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1 598 куб.см, рік випуску, 2016 року.
Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволено частково, з відповідачів слід пропорційно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір за вимогу майнового характеру в розмірі 2422,40 грн.
Щодо вимог про стягнення з відповідачів понесених позивачем витрат на правову допомогу в розмірі 25 850,00 грн, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч.ч. 1, 2ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову-на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, яку позивачу зобов`язалося надати АО «ЕСКВАЙДЕР», позивачем надано копію Договору про надання професійної правничої (правової) допомоги від 24.05.2021 у розмірі 23 500,00 грн за розгляд справи у суді першої інстанції.
Відповідно до п 2.2 Договору надання правової допомоги за надання послуг Замовник сплачує виконавцеві винагороду за представництво інтересів замовника в судах першої інстанції, що становить 23 500,00 грн.
Оплата Винагороди здійснюється в два етапи рівними частинами по 50% відсотків кожна (п.3.1 Договору надання правової допомоги). Перша частина винагороди за супроводження справи в суді першої інстанції оплачується після підписання сторонами заявки щодо надання послуг по визначеній справі, прийняття рішення про подання апеляційної/касаційної скарги, або відкриття апеляційного/касаційного провадження по такій справі (п.3.2. Договору надання правової допомоги).
Друга частина Винагороди оплачується після отримання Замовником належної копії повного тексту ухвали/рішення/постанови суду відповідної інстанції, винесенням яких завершено розгляд справи у відповідній судовій інстанції (п.3.3 Договору надання правової допомоги).
Додатковою угодою № 7 від 28.06.2024 сторони погодили, що у зв`язку із набуттям Виконавцем з 01.07.2024 статусу платника податку на додану вартість на виконання вимог підпункту 194.1.1. Податкового кодексу України до погодженої у Договорі про надання професійної правничої допомоги від 24.05.2021 з урахуванням змін відповідно до Додаткової угоди № 5 від 22.05.2024 ціни Послуг додається сума податку на додану вартість, яка становить 20%.
На виконання договірних зобов`язань сторонами підписані: Заявка № 50 від 12.04.2024 до Договору надання правової допомоги. У подальшому 12.04.2024 АО «ЕСКВАЙРС» сформовало та направило Рахунок на оплату № 50-1. 12.04.2024 між АО «ЕСКВАЙРС» та ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» підписано Акт № 50-1 про надані послуги, та 15.04.2024 ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» сплатило на користь АО «ЕСКВАЙРС» 11 750,00 грн без ПДВ за юридичні послуги згідно з Заявкою № 50 від 12.04.2024 на підставі рахунку № 50-1 від 12.04.2023.
25.09.2024 між АО «ЕСКВАЙРС» та ТОВ «ПОРШЕ МОБІЛІТІ» підписано Акт № 50-2 про надані послуги, згідно якого 26.09.2024 позивач оплатив другу частину гонорару АО «ЕСКВАЙРС» у сумі 14 100,00 грн з ПДВ згідно з Заявкою № 50 від 12.04.2024 на підставі рахунку № 50-2 від 25.09.2024.
Позивач зазначає, що у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, витрати на правничу допомогу склали 28 878,00 грн, з яких судовий збір 3 028,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу 25 850, 00 грн.
Керуючись ст.ст.12, 13, 19, 81, 133, 137, 141, 259, 263-265, 280-284, 354ЦПК України, ст.ст.525,526,533,543,610-611,625,1050,1054 ЦК України, ст..ст.19,20,23,24,27,28 Закону України «Про Заставу» суд
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.
В інший частині позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І. Майдан
Повний текст рішення виготовлено 21.11.2024 року.
Суддя: С.І. Майдан