ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 604/694/23Головуючий у 1-й інстанції
Провадження № 22-з/4817/63/24 Доповідач - Гірський Б.О.
Д О Д А Д К О В А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2024 року м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі:
головуючого - Гірський Б.О.
суддів - Костів О. З., Хома М. В.,
за участю секретаря - Іванюта О.М.
представника позивача
розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі заяву представника Фермерського господарства «Золотий жайвір» адвоката Покотила Юрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення в цивільній справі №604/694/23 за апеляційною скаргою Фермерського господарства "Золотий жайвір" на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2024 року (ухвалене суддею Сташків Н.Б., дату складення повного тексту рішення не зазначено) в справі за позовом Фермерського господарства "Золотий жайвір" до ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Агро Остап`є" про визнання укладеним договору оренди на новий строк та визнання відсутнім права оренди, -
В травні 2023 року ФГ «Золотий жайвір» звернулось до суду із вказаним позовом.
Рішенням Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено. Стягнуто з ФГ "Золотий жайвір" на користь ФГ "Агро Остап`є" судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 8000 грн. Судові витрати понесені ФГ "Золотий жайвір", що складаються із сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу покладено на позивача. Скасовано заходи забезпечення позову.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 22 травня 2024 року апеляційну скаргу ФГ «Золотий жайвір» на рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 10 квітня 2024 року задоволено частково.

Рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 21 лютого 2024 року - скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов Фермерського господарства "Золотий жайвір" до ОСОБА_1 , Фермерського господарства "Агро Остап`є" про визнання укладеним договору оренди на новий строк та визнання відсутнім права оренди задоволено частково.

Визнано відсутнім та припиненим право оренди Фермерського господарства "Агро Остап`є" щодо земельної ділянки площею 1,5257 га, кадастровий номер :01:001:0398 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована за межами населеного пункту на території Скалатської об`єднаної територіальної громади Тернопільського району Тернопільської області.

Визнано поновленим на тих самих умовах і на той самий строк - 7 років, договір оренди землі № 2/088 від 15.03.2016 року щодо земельної ділянки площею 1,5257 га, кадастровий номер :01:001:0398 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

22 липня 2024 року представник позивача ФГ «Золотий жайвір» - адвокат Покотило Ю.В. через систему "Електронний Суд" звернувся із заявою про ухвалення додаткового рішення, в якій просить вирішити питання нового розподілу судових витрат, пов`язаних з наданням професійної правничої допомоги, понесених сторонами у даній справі в суді першої інстанції, оскільки судом апеляційної інстанції було упущено вирішення даного питання за результатами перегляду рішення суду першої інстанції.

Зазначає, що в ході розгляду даної справи в суді першої інстанції позивачем 30.01.2024 року через систему "Електронний Суд" було подано клопотання, яким долучено докази на підтвердження розміру судових витрат на правничу допомогу.

01 серпня 2024 року представник відповідачів - адвокат Хацкевич Р.М. через підсистему "Електронний суд" подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення.

Вважає, що заявлений розмір судових витрат у розмірі 10000 грн., за умови наявності правових підстав для їх стягнення, є неспівмірним із обсягом наданих послуг та складністю справи, а їх розмір не може бути більшим за 4000 грн.

В судовому засіданні представник позивача - адвокат Покотило Ю.В. заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив її задовольнити.

Заслухавши доводи представника позивача, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Згідно статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За змістом статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.

Право учасників справи користуватися правничою допомогою передбачено статті 15 ЦПК України.

Відповідно до частини першої, пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Частиною п`ятою статті 137 ЦПК встановлено, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

За положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2022 року в справі №910/12876/19 суд зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Разом з тим, чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно, суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Відповідно до правової позиції, висловленої об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постанові від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19 та підтвердженої Верховним Судом у постановах від 12 лютого 2020 року у справі №648/1102/19 і від 11 листопада 2020 року у справі №673/1123/15-ц, витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п.1 ч.2 ст.137 ЦПК України).

У суді першої інстанції, представником ФГ «Золотий жайвір» - адвокатом Покотилом Ю.В. на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, було надано:

- Копію договору про надання правової допомоги, укладеного між адвокатом Покотилом Ю.В. та ФГ "Золотий жайвір";

- Копію додатку №24/05/23-0398 до договору про надання правової допомоги від 21 грудня 2017 року, згідно якого сторони договору погодили гонорар за надання правової допомоги в розмірі 10000 грн.

- Копію акту виконаних робіт (наданих юридичних послуг) від 29.01.2024 року, згідно якого адвокатом Покотилом Ю.В. за вищевказаним договором було надано наступні послуги: збір та витребування необхідних документів, підготовка оформлення позовної заяви, додатків до позовної заяви та інших заяв по суті, заяв та клопотань з процесуальних питань, захист та представництво інтересів ФГ "Золотий жайвір" в суді першої інстанції у справі №604/694/23 - вартістю 10000 грн.

Таким чином, витрати позивача ФГ «Золотий жайвір» на професійну правничу (правову) допомогу у суді першої інстанції підтверджені належними та допустимими доказами.

В суді першої інстанції представником відповідачів не заявлялося будь-яких клопотань чи заперечень щодо зменшення заявленої адвокатом Покотилом Ю.В. суми понесених витрат на правничу допомогу у зв`язку з їх неспівмірністю.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з ФГ «Агро Остап`є» та ОСОБА_1 на користь ФГ «Золотий жайвір» витрати на професійну правничу допомогу за розгляд справи в суді першої інстанції у розмірі 10000 грн. (по 5000 грн. з кожного), оскільки такий розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат.

Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, застосовує аналогічний підхід та вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268).

Керуючись ст.ст. 137, 141, 270 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, -

П О С Т А Н О В И В :

Заяву представника Фермерського господарства «Золотий жайвір» адвоката Покотила Юрія Володимировича про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Ухвалити додаткову постанову, якою стягнути з Фермерського господарства "Агро Остап`є" (Тернопільська область, Тернопільський район, с. Остап`є, вул. Зацерква, 135 ) та з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) на користь Фермерського господарства "Золотий жайвір" (вул. Запорізька, 11 м. Волочиськ Хмельницька область, ) по 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу, понесених за розгляд даної справи в суді першої інстанції, з кожного.

Додаткова постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 серпня 2024 року.

Головуючий: Гірський Б.О.

Судді: Костів О.З.

Хома М.В.