Номер провадження: 22-ц/813/3822/24
Справа № 1523/2208/2012
Головуючий у першій інстанції Дудник В. І.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2024 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.,

суддів колегії: Громіка Р.Д., Дришлюка А.І.,

при секретарі: Узун Н.Д.,

за участю: ОСОБА_1 ,

переглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ренійського районного суду Одеської області від 08 листопада 2023 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (правонаступник - ОСОБА_1 ) (третя особа Акціонерне товариство «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства) про визнання дій неправомірними та спонукання до виконання певних дій, відновлення становища, що існувало до порушення права, -

В С Т А Н О В И В:

14 листопада 2012 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства про визнання дій неправомірними, спонукання до виконання певних дій та про захист прав споживача. В якому просила суд визнати неправомірним відключення споживача ОСОБА_2 від газопостачання та зобов`язати ПАТ по газопостачанню та газифікації «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства поновити споживачу ОСОБА_2 , особистий рахунок № НОМЕР_1 , шляхом підключення її житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 до мереж газопостачання.

10 грудня 2012 року начальник ПАТ по газопостачанню та газифікації «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства подав заяву про заміну відповідача по справі, та просив залучити ОСОБА_3 , як відповідача в справі, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства залучити як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача.

19 грудня 2012 року ОСОБА_2 подала до суду заяву про зміну підстав позову, в якій відповідачем вказано ОСОБА_3 , третя особа Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства, та в якій просила суд: - зобов`язати ОСОБА_3 припинити дії, які порушують право позивача на газопостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 газотранспортній системі (газопроводу), який належить відповідачу на праві спільної сумісної власності; - зобов`язати ОСОБА_3 відновити становище, яке існувало до порушення права позивача на газопостачання в житловий будинок АДРЕСА_1 по газотранспортній системі (газопроводу), який належить позивачці та відповідачу на праві спільної сумісної власності.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_2 зазначає, що вона є власником та мешкає у будинку АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_3 є власником та мешкає у будинку АДРЕСА_2 . Обидва домоволодіння знаходяться поруч по відношенню один до одного. На підставі договору №8853 від 20.08.2009, укладеного між ОСОБА_2 та Ренійським УЕГГ ВАТ «Одесагаз», ОСОБА_2 надаються послуги із газопостачання у належне їй домоволодіння, за користування послугами позивачка сплачувала встановлену плату, належним чином виконувала обов`язки абонента.

01 жовтня 2012 року працівниками АТ «Одесагаз» було припинено подачу газу до житлового будинку позивачки. Причиною припинення подачі газу у деякі будинки на вулиці Інтернаціональній було те, що ОСОБА_3 під час проведення реконструкції будинку та господарських будівель у домоволодінні АДРЕСА_2 шляхом утеплення стін будинку та реконструкції даху сараю, порушив Правила безпеки систем газопостачання України, затверджені 01.10.1997, внаслідок чого газопостачання стало забороненим та було припинено і відновлено тільки у жовтні 2013 року після проведення робіт з перемонтажу зовнішнього газопроводу згідно робочих проектів (доповнення, зміни) газопостачання власників житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 (замовники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ).

Позивачка вважає, що вона, як абонент сумлінно та належним чином виконувала свої обов`язки за договором про надання послуг, а припинено газопостачання було з причини вчинення ОСОБА_3 (сусідом) неправомірних дій з проведення реконструкцій у своєму домоволодінні. Позивачка стверджує, що з вини ОСОБА_3 вона в опалювальний період часу залишилась без обігріву, вимушена була шукати альтернативні джерела опалення, нервувалась з цього приводу, понесла додаткові матеріальні витрати, і в результаті, не будучи винною, сама сплатила за витрати у зв`язку із внесенням змін та доповнень у робочий проект та за монтаж та проведення нового газопроводу до її будинку. У жовтні 2013 року газопостачання до її будинку було відновлено. Позивачка вважає, що ОСОБА_3 вчинив неправомірні дії з реконструкції свого жилого будинку, сараю, внаслідок чого порушив правила експлуатації газопроводу, це призвело до відключення будинків, до тривалого перебування абонентів без газопостачання, спричинило незручності та матеріальні витрати для неї в сумі 9 000 грн, які вона просить відшкодувати.

Позивачка також стверджує, що з самого початку, після того як був розроблений первинний робочий проект з газопостачання та був затверджений Ренійським УЕГГ, всі користувачі (абоненти) погодились із ним, будь-яких зауважень, заяв від них не надходило, та вони певний час користувались послугами з газопостачання безперешкодно та у своє побутове задоволення, тобто, будь-яких нарікань та незручностей з цього приводу не виникало. З моменту припинення газопостачання у будинок, ОСОБА_3 не пропонував відшкодувати або взяти витрати на себе через те, що позивачка фактично через його провину залишилась без газу, він сплатив витрати за внесення доповнень та змін до робочого проекту та за монтаж газопроводу тільки в частині, що стосувалась його домоволодіння, позивачці жодних відшкодувань не проводив, труба до її домоволодіння була заглушена. Таким чином, позивачка просить відшкодувати їй 9 000 грн, які були понесені нею як витрати за відновлення становища, яке існувало до порушення права.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 19 грудня 2012 року прийнято заяву ОСОБА_2 про зміну підстав позову про визнання дій неправомірним до спонукання до виконання певних дій, відновлення становища, що існувало до порушення права.

Замінено первісного відповідача - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства у справі за позовом ОСОБА_2 про визнання дій неправомірними, спонукання до виконання певних дій та про захист прав споживача належним відповідачем - ОСОБА_3 . Залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання дій неправомірними, спонукання до виконання певних дій та про захист прав споживача, третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 21 лютого 2013 року провадження у справі зупинено до вирішення справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про знесення самочинно побудованих споруд.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 20 липня 2021 року провадження у справі поновлено. Справу призначено до розгляду.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 24 листопада 2021 року залучено до участі у справі в якості правонаступника відповідача по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 (третя особа ПАТ по газопостачанню та газифікації «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства) про визнання дій неправомірними, спонукання до виконання певних дій та захист прав споживача ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 позовні вимоги про стягнення з неї 9 000 грн на користь позивачки ОСОБА_2 , які нібито були понесені за відновлення становища, яке існувало до порушення права, не визнала, та вказала що, вини ОСОБА_3 (чоловіка відповідачки) у тому, що внаслідок ремонту даху та сараю труби газової магістралі опинилися всередині горища будівлі немає, оскільки працівниками АТ «Одесагаз» було неправильно прокладено газову трасу, це порушення мало місце при проведенні проектування траси, саме на цьому варіанті проектування наполягала ОСОБА_2 , оскільки він був найдешевший та вигідніший для неї. Крім того, ОСОБА_1 наполягає на тому, що витрати на відновлення підключення до газової траси позивачка не несла, оскільки реконструкцію системи газопостачання будинку АДРЕСА_1 було виконано за кошти АТ «Одесагаз», про що свідчить лист АТ від 09.09.2013 за №02/09-1048, яким були також висунуті умови ОСОБА_3 про відшкодування витрат АТ «Одесагаз» з реконструкції системи газопостачання до будинку АДРЕСА_1 в обмін на подальше підключення до газопостачання до будинку Кулі. Газопостачання до будинку АДРЕСА_2 було відновлено, отже слід вважати, що і витрати були відшкодовані. Відповідачка також звертає увагу суду на те, що її нині покійний чоловік за життя також був не згоден із діями Ренійського управління газового господарства, у зв`язку з чим ним був поданий позов до АТ «Одесагаз» про визнання дій неправомірними та спонукання до виконання певних дій. На підставі вищенаведеного, відповідачка вважає, що будь-яких неправомірних дій її чоловік (на той час) та вона не вчиняли, причино-наслідковий зв`язок між неправомірними діями та збитками відсутній, неправомірність дій саме ОСОБА_3 є недоведеною, вони не були умисними, а виходили з обов`язку власника виконати дії, направлені на збереження своєї власності, а отже, підстави для матеріально-правової відповідальності відсутні.

Представник третьої особи АТ «Одесагаз» щодо пред`явлених позовних вимог та заперечень відповідачки зазначив, що проект газифікації будинків №№ 105, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 був розроблений у 1994 році ТОВ «Пеко-ЛТД» за погодженням Ренійського управління газового господарства на підставі замовлень власників цих будинків. Під час газифікації норми БНтаП були повністю дотримані та виконані, і дійсно, газопровід до будинку АДРЕСА_1 було прокладено з торцевої сторони літ. «Б» по стіні, що дозволялось вимогами БНтаП 2.04.08-87. Під час проведення реконструкції будинку та господарських будівель у домоволодінні АДРЕСА_2 , шляхом утеплення стін будинку та реконструкції даху сараю, власником ОСОБА_3 були порушені Правила безпеки систем газопостачання України, затверджені 01.10.1997. Внаслідок виявлених порушень у 2012 році було припинено газопостачання до будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 та поновлено в жовтні 2013 року після проведення робіт з перемонтажу зовнішнього газопроводу згідно робочого проекту (доповнення, зміни) газопостачання житлового будинку АДРЕСА_2 (замовник ОСОБА_3 ). Виходячи з цього, представник третьої особи вказав, що доводи відповідачки щодо того, що саме газовим господарством були допущені порушення при проведення газопроводу є безпідставними та не підтвердженими.

Рішенням Ренійського районного суду Одеської області від 08 листопада 2023 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 витрати, які були понесені на відновлення становища, що існувало до порушення права, в сумі 9 000 грн та судові витрати 107,30 грн.

Ухвалою Ренійського районного суду Одеської області від 06 грудня 2023 року виправлено описку в рішенні Ренійського районного суду Одеської області від 08 листопада 2023 року, змінивши:

«у вступній та резолютивній частині судового рішення за всім текстом неправильно записане прізвище позивачки, з помилкового « ОСОБА_5 » на правильне «Хрістя»;

у вступній та резолютивній частині судового рішення та повному тексті судового рішення, а саме, в їхніх резолютивних частинах, допущену арифметичну помилку у сумі стягнення витрат, які були понесені для відновлення становища, що існувало до порушення права, помилково вказану як «9 000 грн 00 коп» на правильну суму «7 675 грн 00 коп»».

Не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_6 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Ренійського районного суду Одеської області від 08 листопада 2023 року та прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Позивачка ОСОБА_2 та представник до АТ «Одесагаз» в судове засідання до апеляційного суду не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином та завчасно.

Клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Відповідно до приписів ст. 367 ЦПК України апеляційний суд переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Крім того, Верховний Суд в постанові від 01 жовтня 2020 року по справі №361/8331/18 висловився, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Таким чином, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, усвідомленість її учасників про розгляд справи, достатньої наявності у справі матеріалів для її розгляду та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності належним чином повідомлених про дату і час судового засідання учасників справи.

Заслухавши суддю-доповідача та ОСОБА_1 , яка підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, та відзиві на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, за наступних підстав.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (ст. 2 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, можуть бути: договори та інші правочини; інші юридичні факти. Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту (ст. ст. 11, 15 ЦК України).

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Грошовим виразом майнової шкоди є збитки. Відповідно до статті 22 ЦК України збитками є: 1) втрати, яких зазнала особа у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків це відновлення майнового стану учасника правовідносин за рахунок іншого суб`єкта правопорушника. Водночас потерпіла особа має довести наявність та розмір збитків.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_2 просила стягнути понесені нею витрати у зв`язку із відновленням становища, яке існувало до порушення її права на користування послугою з постачання газом, на загальну суму 7 675 грн, та які мають причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями ОСОБА_3 та порушенням права ОСОБА_2 ..

Як встановлено судом першої, між сторонами у жовтні 2012 року виникла конфліктна ситуація з приводу користування послугами з газопостачання

На той час регулювали відносини між газопостачальними організаціями, газотранспортними організаціями та громадянами - споживачами газу Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджені постановою КМУ від 09.12.1999 №2246 (далі Правила).

Згідно п. 4 Правил послуг з газопостачання надаються споживачеві на підставі договору, що укладається ним відповідно до типового договору, затвердженого у встановленому порядку.

На виконання цього пункту Правил 20.08.2009 між ПАТ «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства та ОСОБА_2 був укладений договір №8853 про надання послуг з газопостачання до житлового будинку АДРЕСА_1 .

Згідно п. 1 вищевказаного договору виконавець зобов`язався безперебійно постачати природний газ, забезпечувати технічне обслуговування газопроводів, газових приладів і пристроїв у споживача газу, дворових газопроводів приватних будинків, а споживач зобов`язувався приймати та оплачувати надані послуги.

Споживач ОСОБА_2 за договором належним чином виконувала покладені на неї обов`язки.

01 жовтня 2012 року працівниками АТ «Одесагаз» було припинено подачу газу у житловий будинок АДРЕСА_1 , про причини припинення подачі газу ОСОБА_2 була повідомлена письмово керівництвом АТ «Одесагаз» (на той час ПАТ «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства). У письмовому повідомленні було зазначено, що сусід позивачки ОСОБА_2 ОСОБА_3 порушив Правила безпеки систем газопостачання, тому її будинок разом із іншими сусідніми будинками відключається від системи газопостачання до усунення з боку третьої сторони порушень.

Відповідно до п. 6 Правил газопостачання припиняється у тому числі у разі: порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації.

За п. 7 Правил припинення постачання газу споживачеві в житлових будинках залежно від обставин здійснюється шляхом перекриття запірних пристроїв та встановлення пломби та/або інвентарної заглушки перед газовим приладом (пристроєм) або на ввідному газопроводі.

Згідно із п. 9 Правил відновлення газопостачання здійснюється газотранспортною організацією протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості після усунення порушень, сплати споживачем боргу та відшкодування збитків, завданих його неправомірними діями газопостачальній або газотранспортній організації.

За п. 28 Правил споживач має право на безперервне отримання газу з відповідними якісними показниками в порядку, передбаченому договором.

Відповідно до п. 31 Правил газотранспортна організація має право : припиняти постачання газу споживачеві у випадках, передбачених у пункті 6 цих Правил; вимагати від споживача відшкодування збитків згідно з Порядком відшкодування збитків, завданих газопостачальній або газотранспортній організації внаслідок порушення споживачем природного газу цих Правил.

За п. 32 Правил газопостачальна організація зобов`язана: забезпечити безперервне постачання газу з відповідними якісними показниками в порядку, передбаченому договором; неухильно дотримуватися вимог Правил безпеки систем газопостачання.

Згідно п. 33 Правил газотранспортна організація зобов`язана: неухильно дотримуватися вимог Правил безпеки систем газопостачанн я; гарантувати безпечне користування газовими приладами, пристроями та лічильниками газу за умови дотримання споживачем вимог щодо безпечного користування газом.

Як передбачено п. 34 Правил, споживач несе відповідальність згідно із законодавством за : шкоду, заподіяну власникові будинку або власникам інших квартир, їх майну, навколишньому природному середовищу; порушення інших вимог цих Правил.

Газопостачальна та газотранспортна організації несуть відповідальність згідно із законодавством за: порушення вимог цих Правил; безпідставне припинення газопостачання (п. 36 Правил).

Отже, вищевказаними Правилами чітко були передбачені права та обов`язки сторін Договору та межі відповідальності в разі допущення передбачених порушень при користуванні газом. Тобто, у зв`язку із тим, що користування газом відбувається через певні газотранспортні мережі, споживач повинен неухильно дотримуватися правил безпеки при здійсненні користування цими мережами та приладами, а газотранспортна організація повинна контролювати таке безпечне користування газом.

Наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 за №254 були затверджені Правила безпеки систем газопостачання України (далі - Правила безпеки), які встановлювали вимоги до проектування, будівництва і експлуатації систем газопостачання, які використовують як паливо природні гази і поширювались на проектування і будівництво нових, розширення, реконструкцію та капітальний ремонт і експлуатацію діючих систем і об`єктів газопостачання.

Згідно п. 1.4. Правил безпеки відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію об`єктів, указаних у п. 1.1.2 цих Правил, а також побутових газових приладів і апаратів, димових і вентиляційних каналів, ущільнень вводів підземних інженерних комунікацій в будинки і будівлі покладається на їх власників.

Відповідно до п. п. 1.4.5. Правил безпеки особи, винні у порушенні цих Правил, несуть дисциплінарну, адміністративну, матеріальну або кримінальну відповідальність згідно з чинним законодавством.

За п. 3.1., 3.2. Правил безпеки роботи з будівництва газопроводів газорегуляторних пунктів та інших об`єктів систем газопостачання міст, селищ і сільських населених пунктів повинні провадитись згідно з затвердженим проектом газопостачання населеного пункту, а також за наявності організації, на яку покладено технічний нагляд і приймання робіт, а в подальшому - і експлуатацію газового господарства цього населеного пункту . Проектна документація на будівництво (п. 1.1.2) повинна відповідати вимогам ДБНА 2.2-3-97, СНиП 2.04.08-87, СНиП 3.05.02-88, ГОСТ 9.602-89, цим Правилам, іншим нормативним актам та додатковим вимогам до обладнання систем і об`єктів газопостачання.

Відповідно до п. 3.3., 3.6, 3.9 Правил безпеки проектна документація до затвердження замовником повинна бути погоджена з підприємством газового господарства щодо її відповідності виданим технічним умовам на проектування, а також повинна пройти експертизу в експертно-технічних центрах Держнаглядохоронпраці України відповідно до чинного законодавства. Проектування систем газопостачання повинно здійснюватися спеціалізованими проектними організаціями (незалежно від форм власності та відомчої належності), які мають дозвіл органів Держнаглядохоронпраці, одержаний в установленому порядку. Будівництво об`єктів систем газопостачання повинно здійснюватися спеціалізованими будівельно-монтажними

організаціями, які одержали в установленому порядку дозвіл органів Держнаглядохоронпраці на виконання робіт із спорудження систем газопостачання і зареєстровані в цих органах за місцем виконання робіт.

Згідно п. 4.3.4. Правил безпеки газопроводи, які експлуатуються, повинні бути під систематичним наглядом, підлягати перевіркам технічного стану, поточним і капітальним ремонтам; 4.3.5. - технічний стан зовнішніх газопроводів і споруд повинен контролюватися комплексом заходів (обходом, комплексним обстеженням за допомогою приладів, вимірювань потенціалів та ін.) ; 4.3.6. - при обході надземних газопроводів повинні виявлятися витоки газу, порушення кріплення, провисання труб, перевірятися стан запірних пристроїв, ізолюючих фланцевих з`єднань, пофарбування газопроводів та ін.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 суд першої інстанції вірно вказав, щ о проектування газотранспортної системи, мережі газопроводу в цілому, а також і до кожного житлового будинку, проводиться спеціальною проектною організацією, яка має відповідний дозвіл на проведення даних робіт. В даному випадку, це була організація ТОВ «Пєко-ЛТД», яка розробила проект, який був затверджений та погоджений у встановленому законом порядку. Згідно розробленого проекту щодо підведення газопроводу до кожного будинку по АДРЕСА_1 і проводились монтажні роботи з прокладки газопроводу, які не порушувались і чітко відповідали проектуванню. Будь-яких претензій, або скарг на відхилення від робочого проекту при проведенні монтажу газопроводу від власників домоволодінь АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 не надходило, тривалий час (з 2009 року по 2012 рік) власники жилих будинків безперешкодно користувались послугами з газопостачання та не мали претензій ані один до одного ані до ПАТ «Одесагаз».

У жовтні 2012 року працівниками ПАТ «Одесагаз» було виявлене грубе порушення вимог Правил безпеки систем газопостачання України з боку ОСОБА_3 , який виконав роботи з реконструкції господарської будівлі у своєму домоволодінні АДРЕСА_2 , внаслідок чого частина транзитного газопроводу, яка йшла до житлового будинку АДРЕСА_2 на цій же вулиці (що належав ОСОБА_2 ), опинилась замурованою у стінку та на горищі будівлі. Фактично, ОСОБА_3 виконав роботи з утеплення стінок будівлі та перекрив дах у інший спосіб, змінивши його конструкцію та нахил. Оскільки дії ОСОБА_3 призвели до небезпечної ситуації, яка впливала на безпечну експлуатацію газопостачання та загрожувала здоров`ю та життю людей, ОСОБА_3 був неодноразово попереджений працівниками ПАТ «Одесагаз» про необхідність усунути допущені порушення, однак ці попередження залишились без реагування та виправлення.

01 жовтня 2012 року працівниками ПАТ «Одесагаз» була припинена подача газу до будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 , тобто до обох будинків сторін у справі.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 порушив вимоги правил експлуатації газопроводу, Правил надання населенню послуг з газопостачання, Правила безпеки систем газопостачання України, цей факт був виявлений працівниками газового господарства, про що був складений акт, пропонувалось усунути порушення, але ці вимоги залишились без реагування, внаслідок чого настали негативні наслідки не тільки для власника будинку АДРЕСА_4 . Отже факт допущених порушень експлуатації газопроводу громадянином ОСОБА_3 є підтверджений, встановлений (у письмовому приписі ВАТ «Одесагаз» були зроблені посилання на п. 4.3.4. Правил безпеки та п. 4.4 ДБН В.2.5-20-2001 «Газоснабжение»), про виявлені порушення було повідомлено власнику ( ОСОБА_3 ) і він їх на той час не заперечував, не наводив будь-яких письмових доводів щодо правомірності своїх дій, а навпаки, після спливу часу все ж таки сплатив за доповнення та зміни у робочому проекті щодо газопостачання саме до його будинку, прийняв виконання монтажних робіт газопроводу, фактично визнавши свою вину у вчиненні неправомірних дій з реконструкції у домоволодінні що призвели до безпечної експлуатації газопроводу, який йшов не тільки до його будинку, а й до будинку позивачки.

ОСОБА_3 , діючи, як добросовісний власник, бажаючи поліпшити свої житлові умови, здійснив дії щодо збереження майна, що належало йому на праві власності, створення умов його утримання, недобросовісно виконував свої обов`язки, як споживач послуг з постачання газу, допустив порушення вимог Правил безпеки, заподіявши при цьому шкоду і позивачці, як суміжному споживачу послуг з газопостачання.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що факт порушення ОСОБА_3 Правил безпеки та Правил надання населенню послуг з газопостачання встановленим, а дії його неправомірними, тобто такими, що суперечили правовим приписам, внаслідок чого завдали шкоди інтересам іншої особи, завдавши їй матеріальної шкоди.

Колегія суддів апеляційного суду в повній мірі погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки суд в повному обсязі встановив характер спірних правовідносин, належним чином встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення з урахуванням наданих учасниками справи доказам у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що працівниками АТ «Одесагаз» при проектуванні були допущені порушення у прокладенні газопроводу (він був дуже близько розташований до стіни будинку, не були встановлені додаткові опори для труб), та саме це призвело до порушення прав позивачки ОСОБА_2 , однак колегія суддів не приймає до уваги дані твердження, оскільки на їх підтвердження не надано жодного доказу.

Як вбачається з матеріалів справи в 1994 році замовниками проекту газифікації будинків №№105, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 та АДРЕСА_5 , були власники цих будинків. Виготовлення технічних умов та робочого проєкту, а також монтажні роботи здійснено ТОВ «Пеко-ЛТД», за погодженням з Ренійським управлінням газового господарства.

Під час газифікації будинків у 1994 році були чинними Будівельні Норми і Правила (СНиП) 2.04.08-87, які встановлювали вимоги проектування при новому будівництві, реконструкції, капітальному ремонті та технічному переоснащенні наявних систем газопостачання, що забезпечують споживачів природним газом із надлишковим тиском не більше 1,2 МПа, а також скрапленими вуглеводневими газами (далі СВГ) із надлишковим тиском не більше 1,6 МПа.

Згідно п.4.3 СНиП 2.04.08-87, надземне та наземне прокладання зовнішніх газопроводів допускається всередині житлових кварталів та дворів, а також на інших окремих ділянках траси.

Відповідно до п.4.22.* СНиП 2.04.08-87, надземні газопроводи слід прокладати на окремих опорах, етажерках і колонах з негорючих матеріалів або по стінах будівель.

При цьому дозволяється прокладання: на окремих опорах, колонах, естакадах і етажерках - газопроводів усіх тисків; по стінах громадських будівель та житлових будинків не нижче ІІІ - ІІІ ступеня вогнестійкості - газопроводів тиском до 0,3 МПа (3 кгс/кв.см); по стінах громадських будівель та житлових будинків IV V ступеня вогнестійкості газопроводів низького тиску з умовним діаметром труб не більше 50 мм.

Відстань між надземними газопроводами та іншими інженерними комунікаціями надземної та наземної прокладки слід приймати з урахуванням можливості монтажу, огляду та ремонту кожного з трубопроводів (п.4.33 СНиП 2.04.08-87).

Прокладка газопроводу будинків №№105, АДРЕСА_3 , 109, АДРЕСА_1 , виконано у 1994-1995р.р. з дотриманням діючих на той час СНиП 2.04.08-87 та відповідно до проекту газифікації цих будинків, а саме газопровід до будинку АДРЕСА_6 від квартального газопроводу до домоволодіння №111. Газопровід до житлового будинку №109 прокладено на опорах та по стіні будинку літ «Б», що передбачалося нормами СНиП 2.04.08-87. Будь-яких претензій, або скарг на відхилення від робочого проекту при проведенні монтажу газопроводу від власників домоволодінь №№ НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 за період з 1994 року по 2012 рік не надходило.

Під час проведення робіт по реконструкції господарської будівлі у домоволодінні АДРЕСА_2 , шляхом утеплення стін будинку та перекриття даху у інший спосіб, змінивши його конструкцію та нахил, газопровід, який вів до житлового будинку АДРЕСА_1 , опинився замурованим у стіні та на горищі будівлі. У жовтні 2012 році працівниками ПАТ «Одесагаз» було виявлене порушення вимог Правил безпеки систем газопостачання України з боку споживача ОСОБА_3 .. Про необхідність усунути допущені порушення ОСОБА_3 неодноразово попереджався працівниками ПАТ «Одесагаз», що підтверджено актом про усунення порушень та письмовим приписом. Оскільки ці попередження залишились без реагування та виправлення, а дії ОСОБА_3 призвели до небезпечної ситуації, яка впливала на безпечну експлуатацію газопостачання та загрожувала здоров`ю та життю людей, газопостачання до будинків АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 було припинено.

На той час відносини між газопостачальними організаціями, газотранспортними організаціями та громадянами - споживачами газу регулювали Правила надання населенню послуг з газопостачання, затверджені постановою КМУ від 09.12.1999 за №2246.

Відповідно до п. 6 цих Правил газопостачання припиняється, зокрема у разі: порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації.

Згідно пп. 1.4.3. п. 1.4 розділу 1 Правил безпеки систем газопостачання України, затверджених наказом Державного комітету України по нагляду за охороною праці від 01.10.1997 №254, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.05.1998 за № 318/2758, відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію газопроводів і газового обладнання житлових будинків, а також побутових газових приладів і апаратів, димових і вентиляційних каналів, ущільнень вводів підземних інженерних комунікацій в будинки і будівлі покладається на їх власників.

Після проведення робіт по перемонтажу зовнішнього газопроводу, згідно окремих робочих проектів (доповнення, зміни), зроблених за замовленням ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , газопостачання до житлових будинків АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 було відновлено.

Таким чином, колегія суддів вважає, що саме внаслідок порушення ОСОБА_3 вимог Правил безпеки систем газопостачання України, позивачка понесла витрати по відновленню газопостачання у своєму будинку АДРЕСА_1 .

Крім того, як вірно зазначив суд першої інстанції на момент користування послугами з газопостачання, ОСОБА_3 не скаржився на порушення проекту, не заперечував щодо монтажу труб, користувався газопроводом досить тривалий час без перешкод та небезпеки для свого здоров`я.

Так, в 2013 році ОСОБА_3 та ОСОБА_1 звертались до суду із позовними вимогами до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Одесагаз» в особі Ренійського управління експлуатації газового господарства (третя особа ОСОБА_4 ) про визнання дій неправомірними та спонукання до виконання певних дій. Ухвалою судді Ренійського районного суду Одеської області від 02.12.2013, вищевказану позовну заяву було залишено без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України, тобто у зв`язку із тим, що в ході попереднього судового засідання позивачі ОСОБА_3 та ОСОБА_1 надали суду заяву про залишення позову без розгляду. Отже, в 2023 році судом не було встановлено неправомірності дій ПАТ «Одесагаз», більш того, позовні вимоги залишено без розгляду за ініціативи позивачів.

Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановлені судом дотримані норми матеріального і процесуального права.

В апеляційній скарзі не зазначено нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці.

Верховний суд у постанові від 02 жовтня 2019 року у справі №522/16724/16 (провадження №61-28810св18) зробив наступний правовий висновок: «обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

За своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Доводи апеляційної скарги зводяться до переоцінки встановлених по справі обставин, не мають наслідком задоволення скарги, а отже на увагу суду не заслуговують, крім того фактично зводяться до незгоди із мотивами судового рішення та тлумаченням норм чинного законодавства, та встановлених обставин справи на власний розсуд.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення.

У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява №4241/03) від 28.10.2010, остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява №30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам учасників справи належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне та правильне рішення, у зв`язку з чим, на підставі положень ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржуване судове рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Ренійського районного суду Одеської області від 08 листопада 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено: 09 грудня 2024 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

Р.Д. Громік

А.І. Дришлюк