Провадження № 2/369/2728/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19.08.2024 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Пінкевич Н.С.,

за участі секретаря судових засідань Соловюк В.І.,

за участі

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Києво- Святошинського районного суду Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку захисту прав споживачів,-

в с т а н о в и в:

У листопаді 2023 року позивачка звернувся з позовом до суду з вказаним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 09.09.2023 року між нею та ФОП ОСОБА_4 укладено Договір про надання юридичних послуг №І-1737. Зі сторони виконавця Договір підписала ОСОБА_5 на підставі довіреності. На виконання умов Договору нею сплачено частину вартості юридичних послуг у розмірі 13 500 грн. Але, подзвонивши на «гарячу лінію» Міністерства аграрної політки України отримала консультацію по питанню приватизації землі. Зазначає, що виконавець по Договору ввів її в оману з приводу результативності у питанні можливості приватизації земельної ділянки. Тому вона подала виконавцю заяву і нею письмово повідомила про свою відмову від виконання Договору та просила повернути їй сплачені кошти. Але кошти їй повернуті не були. Згодом вона вручила представнику виконавця претензію № 82, на яку 06.10.2023р. отримала відповідь, відповідно до якої відповідач визнав суму в розмірі 5400,00 грн. такою, що підлягає поверненню у разі підписання позивачкою Додаткової угоди до Договору.

Зазначає, що подавши заяву нею повністю дотримано процедури розірвання договору. Вважає своє право порушеним, оскільки відповідач у добровільному порядку сплачені нею кошти не повертає.

Просить стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_3 грошові кошти у розмірі 13500,00 грн., сплачених згідно Договору про надання юридичних послуг №І-1737 від 09.09.2023року у зв`язку з його розірванням в односторонньому порядку на підставі ч.3 ст.651 ЦК.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 07 листопада 2023 року відкрито провадження за даним позовом, розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

25 грудня 2023 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Не погоджуючись з позовом, зазначив, що укладений Договір про надання юридичних послуг №І-1737 не передбачає можливості односторонньої відмови від договору та/або односторонньої відмови від виконання договору. Під час консультації 09.09.2023 року спеціалістом виконавця було вивчено надані замовником документи та відомості, проведено попередній збір фактичних обставин справи із відкриттям інформаційних ресурсів; здійснено підбір нормативно-правових актів, що регулюють данні правовідносини, вивчено наявну судову практику, розроблено тактику ведення справи, визначено попереднє планування роботи з усіма сторонами спору, замовником, судом, державними органами, організаціями і іншими особами, моделі різні варіанти розвитку ситуації. Первісна консультація включала в себе збір інформації про підстави виникнення права на приватизації земельної ділянки, збір відомостей щодо особи ДП «КОНЯРСТВО України», від якого може залежати реалізація цих прав, визначено перелік судових справ, в яких ДП «КОНЯРСТВО України» приймає участь, в тому числі в якості банкрута, від яких може залежати правоздатність суб`єкта на вирішення питань приватизації, земельні активи, за рахунок яких такі права можливо забезпечити, визначено та повідомлено Замовника про інші встановлені обставини, які пов`язані із виконанням предмету договору. Зазначає, що позивач зателефонувавши на «гарячу лінію» Міністерства аграрної політики в порушила п.2.5.Договору. Враховуючи, що замовником на виконання умов Договору внесено суму в розмірі 13 500,00, сума яка підлягає поверненню, з урахуванням здійснення виконавцем І етапу надання юридичних послуг, становить 5 400,00 грн., які будуть поверненні позивачу після підписання Додаткової угоди, обов`язковість якої передбачена п.5.12 Договору. Просив визнати явку позивача до суду обов`язковою, в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

08 січня 2024 року від позивачки надійшла відповідь на відзив. Зазначає, що для виконання Договору про надання юридичних послуг №І-1737 відповідача повинен був отримати нотаріально оформлену довіреність від її чоловіка, ОСОБА_6 , а оскільки така довіреність не надавалась, то і представництва інтересів ОСОБА_7 з 09.09.03 по 11.09.023 не було. Також позивачка заперечує надання виконавцем договору консультацій 10.09.2023 р та 11.09.203р. Просила задоволити позов у повному обсязі.

25 січня 2024 року від відповідача надійшли пояснення на відповідь на відзив. Зазначає, що довіреність на представництво інтересів ОСОБА_6 була б необхідна на ІІ етапі надання юридичних послу, до якого сторони Договору не дійшли. Зазначає, що твердження позивача про відсутність консультацій з боку адвоката не випливає на обсяг та характер наданих виконавцем замовнику послуг за І етапом Договору.

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 квітня 2024 року здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику (повідомлення) сторін до розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, просила задоволити в повному обсязі.

У судовому засіданні відповідачка проти позову заперечила, просила відмовити в його задоволені.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до постанови КЦС ВС від 30 вересня 2022 року за N 761/38266/14 якщо проголошення судового рішення не відбувається, то датою його ухвалення є дата складення повного судового рішення, навіть у випадку, якщо фактичне прийняття такого рішення відбулось у судовому засіданні, яким завершено розгляд справи і в яке не з`явились всі учасники такої справи. При цьому, дата, яка зазначена як дата ухвалення судового рішення, може бути відмінною від дати судового засідання, яким завершився розгляд справи і у яке не з`явились всі учасники такої справи.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 №2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі «Христов проти України» суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У ст.12 ЦПК України, говориться, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що 09 вересня 2023 року між ОСОБА_1 (далі Замовник) та фізичною особою підприємцем ОСОБА_4 (далі-Виконавець) укладено Договір про надання юридичних послуг №І-1737, відповідно до умов якого Виконавець зобов`язався надати наступні юридичні послуги: виїзд спеціаліста в інтересах ОСОБА_6 з питань збору необхідної інформації та відомостей щодо можливості приватизації земельної ділянки, яка розташована у ДП «КОНЯРСТВО України»; підготовка відповідних документів (п.1.2.).

Відповідно до п.1.3 Договору надання юридичних послуг Виконавцем за цим Договором складається з послідовних етапів:

І етап - вивчення наданих Замовником документів та відомосте, розробка тактики ведення справи, планування роботи з усіма сторонами спору, Замовником, судом, державними органами, організаціями і іншими особами, моделюючи різні варіанти розвитку ситуації. Цьому сприяє завчасне вивчення судової практики, оцінка доказів, узгодження, дат, часу і місця проведення зустрічей.

ІІ етап-безпосереднє представлення інтересів Замовник по предмету вказаного у п.1.2. цього Договору.

Відповідно до п. 4.1 вищевказаного Договору, вартість юридичних послуг, вказаних у п.1.2 цього договору, становить 27000,00 грн. і сплачується замовником в касу виконавця або безготівковим перерахунком на розрахунковий рахунок у наступні строки: замовник вносить попередню оплату у розмірі 13 500,00 грн.; 12.09.2023р.Замовник вносить суму в розмірі 13 500,00 грн.;

На виконання п.4.1. Договору позивачко було сплачено 13 500 грн., що підтверджується фіскальним чеком та визнавалось сторонами при розгляді справи.

Відповідно до п.5.6.Договору Сторони оцінюють обсяг робіт по І етапу в 30%, а по ІІ етапу 70% від всього обсягу робіт за цим Договором. Вартість етапів відповідна відсотковому відношенню розміру надання юридичних послуг. У разі розірвання Договору з ініціативи Замовника або односторонньої відмови від його виконання при невиконанні ІІ етапу, оплаті підлягає тільки вартість І етапу.

Звертаючись до суду з даним позовом позивач посилався на те, що Виконавець ввів її в оману з приводу результативності у питанні можливості приватизації земельної ділянки, виконавцем не було надано їй консультацій та її вимогу не були повернуті кошти, які вона сплатила.

За приписами ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

За договором про надання послуг виконавець зобов`язаний надати послугу, а замовник - оплатити її. За змістом статей 632, 903 ЦК України ціна договору (плата за договором) - форма грошового визначення вартості наданих послуг. Оплата виконавцю послуги здійснюється за виконання ним договірного обов`язку з її надання.

Відповідно до ч.1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

З огляду на предмет договору про надання юридичних послуг у цивільній справі) об`єктом оплати за договором є надані юридичні послуги.

Відповідно до положень частини першої статті 638 ЦК України, за класифікаційною ознакою предмет договору є складовою його істотної умови.

З урахуванням положень частин першої та другої статті 202, частини першої статті 203, частини першої статті 628 ЦК України зміст двостороннього договору як правочину становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ці умови не можуть суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

В аспекті цивільно-правових зобов`язань виконавця предметом договору про надання юридичних послуг є вчинення певної дії або здійснення певної діяльності в інтересах другої сторони (клієнта).

Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України у їх системному зв`язку сторони є вільними у визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, вимог розумності і справедливості і можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносин на власний розсуд; сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це ("заборонено законом"), або якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту чи суті відносин між сторонами.

Отже, свобода договору не є абсолютною, вона обмежується законом і суттю договірних правовідносин, якою за договором про надання юридичних послуг у формі представництва у суді є забезпечення балансу приватних і публічних інтересів - права особи на кваліфіковану юридичну допомогу при розгляді її справи у суді (приватний інтерес) і незалежність та безсторонність судової влади при розгляді цивільних справ (публічний інтерес). Реалізуючи принцип свободи договору, сторони не вправі змінювати імперативну вимогу закону щодо предмета договору про надання юридичних послуг шляхом визначення в безпосередній чи завуальованій формі результат розгляду справи судом як складову предмета договору про надання юридичних послуг.

Таке обмеження жодним чином не звужує зміст та обсяг права сторін договору у цій справі самостійно визначати прийнятні для них умови оплати послуг за договором, загальну вартість послуг тощо.

За ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

П.2.4.4 договору сторони погодили, що замовник має право відмовитись від виконання цього договору, письмово повідомивши про це виконавця і сплативши виконавцю вартість фактично наданих за цим договором послуг.

Встановлено, що 11 вересня 2023 року ОСОБА_1 подала ФОП ОСОБА_4 заяву про відмову від договору та повернення грошових коштів у повному обсязі.

20 вересня 2023 року направила відповідачу претензію щодо повернення грошових коштів.

05 жовтня 2023 року отримано відповідь щодо необхідності підписання додаткової угоди

Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).

Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи, що умовами договору замовнику надано право відмовитись від договору, письмово повідомивши про це виконавця (що і було виконано позивачем), суд приходить до висновку, що договір №І-1737 від 09 вересня 2023 року є розірваним.

Ст.653 ЦК України встановлено, що у разі зміни договору зобов`язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов`язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Як вбачається із матеріалів справи та пояснень сторін, Виконавцем було проведено І етап надання юридичних послуг, якій було оплачено позивачкою. Позивачкою належними та допустимими доказами не доведено, що юридичні послуги, за які вона сплатила кошти, їй не надавались. По суті вона обмежилась лише власними поясненнями та оцінкою. Подана переписка не підтверджує цієї обставини, оскільки вона відображає лише переписку про певні домовленості та зовсім не відображає надані юридичні послуги. Крім того, суд позбавлений можливості пересвідчитись щодо дійсної повноти такої переписки, оскільки смс-повідомлення можна змінити, видалити, тощо. Відповідач не підтвердив дійсності такої переписки. Відповідно до умов Договору у разі розірвання Договору з ініціативи Замовника або односторонньої відмови від його виконання при невиконанні ІІ етапу, оплаті підлягає тільки вартість І етапу, який і був оплачений ОСОБА_1 .У разі розірвання Договору з ініціативи Замовника або односторонньої відмови від його виконання при невиконанні ІІ етапу, оплаті підлягає тільки вартість І етапу.

З урахуванням зазначеного, а також те, що відповідач визнає необхідність повернення їй грошових коштів в розмірі 5400 грн. і такі кошти позивачу не повернуті на час вирішення спору, суд проходить до висновку про задоволення позову частково та стягнення саме цієї суми з відповідача.

При цьому, з огляду на низку тверджень сторін, що не стали предметом аналізу в даному рішенні, суд вважає за необхідне зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-78, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до фізичної особи підприємця ОСОБА_3 про стягнення коштів в порядку захисту прав споживачів задоволити частково.

Стягнути з фізичної особи підприємця ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 5 400 грн. (п`ять тисяч чотириста грн.), сплачених згідно Договору про надання юридичних послуг №І-1737 від 09 вересня 2023року.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст виготовлений 19 серпня 2024 року.

Суддя Наталія ПІНКЕВИЧ