Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/7478/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.12.2024 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позбавлення батьківських прав, третя особа: Орган опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області.

Позовні вимоги мотивує тим, що 28 вересня 2016 року між сторонами укладено шлюб.

За час перебування у шлюбі, у стрін народилась одна дитина, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 .

Починаючи із середини березня 2024 року у сім`ї почались відбуватись постійні сварки, відповідач переїхала проживати у будинок своїх батьків за адресою: АДРЕСА_1 , за місцем реєстрації, де на даний час і проживає. Сина залишила проживати разом із позивачем.

Тобто починаючи із квітня 2024 року і по теперішній час, відповідачка проживає окремо від позивача та сина.

Позивач зазначає, що подружнє життя з дружиною не склалось, вони не зійшлися характерами, у них різні погляди на життя. Шлюб між ними фактично розпаявся, вони припинили подружні відносини, шлюб існує формально. Протягом окремого проживання відповідачка життям дитини не цікавиться, участі у вихованні не приймає, не піклується про його духовний, моральний та фізичний розвиток. Материнські обов`язки по відношенню до сина не виконує. Більшість часу знаходиться за межами держави.

А тому позивач просить шлюб розірвати та позбавити відповідачку батьківських прав.

Сторони по справі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги просить задоволити.

Відповідачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги не заперечує та визнає.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву та висновок органу опіки та піклування Пийтерфолвівської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, та враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява є підставною та підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлені ті обставини на які посилається позивач у своїй заяві.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

28 вересня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб (а.с.6).

За час шлюбу народилась одна дитина, а саме ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 (а.с.11).

Спільне подружнє життя у сторін не склалося, оскільки різні характери та погляди на сімейне життя призвели до розпаду сім`ї. Між ними повністю відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові.

Сторони проживають окремо, шлюб носить формальний характер, спір про поділ спільно набутого майна між сторонами відсутній.

Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. У відповідності із ст.110 ч.1 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що розлад в сім`ї носить стійкий характер, сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін та їхній дитині, а відтак вимога позову про розірвання шлюбу підлягає до задоволення.

Щодо позовної вимоги про позбавлення батьківських (материнських) прав суд прийшов до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6-13). Дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на його повному утриманні (а.с. 25-27).

Мати дитини не проживає з сім`єю, самоусунулася від своїх обов`язків по вихованню і утриманню дитини, її розвитком та станом здоров`я не цікавиться. Всі питання щодо виховання дитини вирішуються позивачем самостійно, без участі та підтримки матері (а.с.25-27).

З урахуванням обставин справи, висновку органу опіки та піклуванння Пийтерфолвівської сільської ради Берегівського району Закарпатської області від 20.11.2024 року № 120 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , суд задовольняє також і заявлену вимогу про позбавлення відповідачку батьківських прав (а.с.23, 24, 25-27).

Судом в процесі розгляду справи та дослідження доказів встановлено обставини - факти як кожен окремо так і в сукупності які можна розцінювати як ухилення відповідачкою від виховання своєї дитини тривалий час, свідомого нехтування нею своїх обов`язків, що підтверджує відсутність серйозного ставлення її до своїх батьківських (материнських) обов`язків.

У справі відповідачка не надала жодного доказу який би свідчив про те, що вона належним чином виконує батьківські обов`язки у вихованні дитини, має намір змінити свою поведінку, утверджує повагу до батьків, піклується про здоров`я, фізичний та моральний розвиток дитини, виховує малолітню дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, тобто вчиняє активні дії на виконання вимог ст. 150 СК України.

Досліджені в судовому засіданні докази підтверджують обставини, які свідчать про те, що відповідачка, як мати, тривалий час свідомо ухиляється від виконання обов`язків по вихованню своєї дитини, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав.

Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до роз`яснень викладених в п. 15 Постанови Пленуму ВСУ від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» (далі по тексту Постанова Пленуму), позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідачку про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням нею батьківських обов`язків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків.

У рішенні у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року(пункт 54 та пункт 58) наголошено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Вирішення питання позбавлення батьківських прав має ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача, його поведінки, факт заперечення відповідача проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини.

За встановлених обставин суд приймає рішення про повне задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 200, 211, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Розірвати шлюб укладений 28 вересня 2016 року між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у Виконавчому комітеті Пийтерфовівської сільської ради Виноградівського району Закарпатської області за актовим записом № 17, - розірвати.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт № НОМЕР_1 виданий 02.01.2019 органом 2114, РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 10.12.2024 року.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк