Справа № 2-4694/2010
Провадження № 4-с/161/96/24
У Х В А Л А

04 грудня 2024 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області

у складі:

головуючого судді Івасюти Л.В.

за участю секретаря судового засідання Вольської А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаною скаргою.

Скаргу обґрунтовує тим, що на виконанні в Другому відділі ДВС м. Луцька ГТУЮ перебувало виконавче провадження № 28770323 про стягнення з нього в користь ПАТ КБ «Надра» заборгованості в сумі 391935,40 грн., яке було відкрито 09.08.2011 постановою головного державного виконавця Солтисюка А.П. на підставі заяви стягувача та виконавчого листа № 2-4694 від 09.11.2020. одночасно з відкриттям виконавчого провадження було накладено арешт на усе майно боржника.

28.12.2011 постановою старшого державного виконавця Онуфрійчука Ю.В. повернуто виконавчий документ стягувачу на підставі п.2 ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження».

Виконавчий лист № 2-4694 від 09.11.2010 був виданий на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2010 про солідарне стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором № 6М/2008/840-МК/879 від 02.09.2008 в сумі 390115,40 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн. по 850,00 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. по 60,00 грн. з кожного.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2013 було скасовано рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2010 у зв`язку з нововиявленими обставинами, а в задоволенні позову відмовлено.

Оскільки арешт був накладений на підставі виконавчого листа № 2-4694 від 09.11.2010, який в свою чергу виданий на підставі рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2010, яке скасовано, він звернувся до начальника відділу ДВС у м. Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі Відділ) із заявою про скасування арешту з майна в рамках виконавчого провадження № 28770323.

Відповіддю заступника начальника Відділу від 11.11.2024 йому було відмовлено у знятті арешту з майна в рамках виконавчого провадження № 28770323.

Зазначає, що наявний арешт є безпідставним, оскільки документ на підставі якого його було накладено є скасованим, а тривале існування арешту є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння майном.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить суд зобов`язати Відділ скасувати арешт з усього належного йому майна, накладеного постановою головного державного виконавця Другого відділу ДВС ГТУЮ у Волинській області Солтисюка А.П. в межах виконавчого провадження № 28770323.

Ухвалою судді від 21.11.2024 відкрито провадження за скаргою.

До початку розгляду скарги від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд скарги у його відсутності, подану скаргу підтримує та просить задовольнити з наведених у ній підстав.

Від представника суб`єкта оскарження надійшло клопотання про розгляд скарги у його відсутності, просить суд відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 .

Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали скарги та подані докази на підтвердження обґрунтованості заявлених вимог та заперечень, суд установив таке.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2010 ухвалено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 6М/2008/840-МК/879 від 02.09.2008 в сумі 390115,40 грн., судовий збір в сумі 1700,00 грн. по 850,00 грн. з кожного та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120,00 грн. по 60,00 грн. з кожного.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що 09.11.2010 Луцьким міськрайонним судом Волинської області видано виконавчий лист № 2-4694, який було пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження № 28770323.

З відповіді Відділу № 266626 від 01.11.2024 вбачається, що на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 28770323 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4694 від 09.11.2010 про стягнення з ОСОБА_1 на користь КБ «Надра» 391935,40 грн. боргу, яке 28.12.2011 на підставі п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» повернуто стягувачу без виконання. Оскільки виконавчий документ був повернутий стягувачу, зняття арешту з майна можливе за рішенням суду.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2013 заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2010 скасовано. В задоволенні позову ПАТ КБ «Надра» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовлено.

Судом встановлено, що Відділом в рамках виконавчого провадження № 28770323 накладено арешт на майно ОСОБА_1 . Відділом відмовлено у скасуванні арешту з майна боржника в зв`язку з відсутністю відповідного судового рішення.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Статтею 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Cкарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції (ч.1 ст.448 ЦПК України).

Отже, позивач, як боржник у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення суду, яке ухвалено в порядку цивільної юрисдикції, реалізує своє право на оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту на майно, або бездіяльності виконавцю стосовно не зняття такого арешту, шляхом звернення до суду, який видав виконавчий документ, з відповідною скаргою.

Звернення з вимогами про скасування арешту на майно в порядку позовного провадження можливе лише для осіб, які не є стороною виконавчого провадження (спадкоємців, іпотекодержателів, осіб, які вважають себе власниками майна тощо), адже такі вимоги будуть пред`являтися не в межах процедури контролю за виконанням судового рішення, а як різновид негаторного позову.

До подібного за змістом висновку стосовно підсудності та порядку розгляду спорів стосовно скасування арешту на майно за зверненням боржника у виконавчих провадження, дійшов і Верховний Суд у постанові від 02.01.2020 № 201/10187/18.

Отже, позивач, як боржник у виконавчому провадженні, вірно звернувся до суду саме із скаргою в порядку, що передбачений розділом VII ЦПК України, а не з позовом.

Щодо доводів скарги по суті, суд зазначає таке.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17.05.2010 з метою виконання якого відкрито виконавче провадження № 28770323, скасовано рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26.02.2013 у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Попри скасування судового рішення, арешт на майно боржника накладений в межах виконавчого провадження № 28770323 не скасовано.

Суд зауважує, що наявність протягом тривалого часу нескасованого арешту на майно боржника, за умови відсутності виконавчого провадження та майнових претензій з боку стягувача, а також за відсутності будь-яких відомостей стосовно рішення про стягнення виконавчого збору з боржника, є невиправданим втручанням у право особи на мирне володіння своїм майном, яке закріплено у статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відтак, скасування судового рішення на підставі якого здійснювалося виконавче провадження і було накладено арешт на майно боржника, свідчить про відсутність потреби у наявності такого арешту, а відтак суд дійшов висновку про задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 258, 260-261, 447-453 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Скаргу ОСОБА_1 на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України- задовольнити.

Зобов`язати Відділ державної виконавчої служби у місті Луцьку Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції скасувати арешт з майна ОСОБА_1 , накладений постановою головного державного виконавця Другого відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Солтисюка Андрія Петровича від 09 серпня 2011 року в межах виконавчого провадження № 28770323.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду небула вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Л.В. Івасюта