Справа № 766/2034/21
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2024 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді: Майдан С.І.,

за участю секретаря: Петішкіна О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

У провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

22.01.2024 року на адресу суду надійшло клопотання від відповідача про передачу справи за підсудністю до Київського районного суду м.Одеси. Вимоги обґрунтував тим, що відповідач звернулася до суду із заявою про перегляд заочного рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 30 серпня 2023 року по справі №766/2034/21 за позовом Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. 01 грудня 2023 року заяву задоволено, заочне рішення скасовано, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 23 січня 2024 року о 14-30 год. Як вбачається із матеріалів справи, та підтверджено судом у відповідній ухвалі зареєстрованим місцем проживання/перебування відповідача є: АДРЕСА_1 , що за територіально-адміністративним поділом відноситься до підсудності Київського районного суду м. Одеси. Таким чином, відповідач вважає, що правових підстав для розгляду справи Херсонським міським судом Херсонської області не має.

У судове засідання сторони не з`явились, про місце, дату і час розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку.

Дослідивши матеріали справи та подану заяву, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Місцем проживання особи в даному випадку є зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання, яке стосовно фізичної особи визначається відповідно до положень ст.29 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

Як вбачається з позовної заяви, відповідачем у справі є ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Так, після надходження до суду позову АТ «Банк Кредит Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, на виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом здійснено перевірку реєстрації відповідача.

Згідно наданої відповіді від 25.02.2021 року УДМС України в Херсонській області, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

Приймаючи позовну заяву та відкриваючи провадження, суд дійшов висновку, що позовна заява подана з додержанням вимог ст. 175 ЦПК України, підсудна та підвідомча Херсонському міському суді Херсонської області.

Згідно з наданою відповідачем довідкою переселенця №5106- від 20.04.2022 року, фактичне місце проживання/перебування відповідача АДРЕСА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб», факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбаченихстаттею 12цього Закону.

Порядок оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи затверджений постановою Кабінету Міністрів України «Про облік внутрішньо переміщених осіб» від 01.10.2014 №509, абзацом 2 пункту 1 якої визначено, що довідка є документом, який підтверджує факт внутрішнього переміщення і взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Згідно з пунктом 9 Правил реєстрації місця проживання, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 (в редакції, яка була чинна до 15.08.2017 включно), відомості про реєстрацію/зняття з реєстрації місця проживання вносяться до паспорта громадянина України, тимчасового посвідчення громадянина України, посвідки на постійне проживання, посвідки на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, а відомості про реєстрацію місця перебування - до довідки про звернення за захистом в Україні та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи (документ, до якого вносяться відомості про місце перебування) шляхом проставлення в них відповідного штампа реєстрації місця проживання/перебування особи за формою згідно з додатком 1.

Проте, 09.08.2017 Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову № 579 Про внесення зміни до пункту 9 Правил реєстрації місця проживання, якою внесено зміни до пункту 9 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 № 207 «Про затвердження Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру», а саме виключено в абзаці першому слова «та довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи».

Отже, довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не належить до переліку документів, до якого вноситься інформація про зареєстроване місце перебування особи.

Таким чином, враховуючи вище наведені норми чинного законодавства, суд приходить до висновку, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи не є документом, який підтверджує зареєстроване місце проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки підтверджує лише факт внутрішнього переміщення особи та взяття її на облік.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України передбачено, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Водночас ч. 2 ст. 31 ЦПК України встановлено, що справа, прийнята судом до свого провадження з додержанням правил підсудності, повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудною іншому суду, за винятком випадків, коли внаслідок змін у складі відповідачів справа належить до виключної підсудності іншого суду.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність передбачених п.1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України підстав для направлення справи за підсудністю до іншого суду, а відтак, і про відмову у задоволенні клопотання відповідача про передачу справи до Київського районного суду м. Одеси.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 260, 353 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про передачу справи за підсудністю до іншого суду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяС. І. Майдан