Справа № 643/7292/24
Провадження № 2/643/3652/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.08.2024 м.Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Броницької М.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

встановив:

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» в особі представника Ванжі Надії Володимирівни звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, у якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 27.03.2020 у розмірі 54 229,76 грн, з яких: 47 943,67 грн заборгованість за тілом кредиту та 6 286,09 грн заборгованості за простроченими відсотками.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 27.03.2020, ознайомившись з умовами кредитування та підписавши Паспорт кредиту, власноручно підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послу. Підписанням Анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що на підставі ст. 634 ЦК України підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», чинними на дату підписання Заяви, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, в сукупності становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка» (далі Договір).

Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підписав власноручно на планшеті, що узгоджується з положеннями Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

Відповідачу було відкрито відновлювану кредитну лінію до 50 000 грн (п.1.2. Договору). На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер НОМЕР_1 , строком дії 02/24, тип Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку.

Крім того, 20.09.2023 відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та отримав кредитну картку номер НОМЕР_2 , строком дії 10/27, тип Універсальна GOLD, що підтверджується випискою по рахунку.

Отримавши кредитні кошти, відповідач зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 23.06.2024 становить 54 229,76 грн, з яких: 47 943,67 грн заборгованість за тілом кредиту та 6 286,09 грн заборгованості за простроченими відсотками.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 10.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідачу надавався строк для надіслання (надання) до суду відзиву на позовну заяву, проте своїм правом на подачу відзиву відповідач не скористався.

Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутності учасників справи за наявними у справі матеріалами, відповідно до частини другої ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Оцінивши кожен наявний у матеріалах справи доказ на предмет його належності, допустимості, достовірності, а усі докази в сукупності та взаємозв`язку-на предмет їх достатності, суд встановив відповідні обставини, які вказують на характер кредитних правовідносин між сторонами, врегламентованих відповідними цивільно-правовими нормами, які підлягають застосуванню.

ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим 27.03.2020, ознайомившись з умовами кредитування та підписавши Паспорт кредиту, власноручно підписав Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послу. Підписанням анкети-заяви відповідач підтвердив свою згоду на те, що на підставі ст. 634 ЦК України підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», чинними на дату підписання Заяви, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, в сукупності становлять змішаний договір: Договір банківського рахунка, споживчого кредиту та обслуговування платіжного інструменту та Генеральний кредитний договір в частині надання споживчих кредитів «Кредитна картка», «Оплата частинами», «Миттєва розстрочка» (далі Договір). (а.с. 40-51).

Згодом 20.09.2023 відповідач підписав власноручно заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг та отримав кредитну картку номер НОМЕР_2 , строком дії 10/27, тип Універсальна GOLD. (а.с. 15-39).

Обидві заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг відповідач підписав власноручно на планшеті, що узгоджується з положеннями Постанови НБУ від 13.12.2019 № 151 «Про затвердження Положення про застосування цифрового власноручного підпису в банківській системі України».

Відповідачу було відкрито відновлювану кредитну лінію до 50 000 грн (п.1.2. Договору). На підставі укладеного Договору відповідач отримав платіжний інструмент кредитну картку номер НОМЕР_1 , строком дії 02/24, тип Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку.

Відповідно до довідки АТ КБ «Приватбанк» від 28.06.2024 реєстр. № 648293 між АТ КБ «Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: 1) номер картки НОМЕР_1 ; дата відкриття 27.03.2020; термін дії 02/24; тип карта «Універсальна»; 2) номер картки НОМЕР_2 ; дата відкриття 20.09.2023; термін дії 10/27; тип карта «Універсальна GOLD». (а.с. 52).

Згідно довідки АТ КБ "Приватбанк" про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на відповідача, наданий відповідачу розмір кредитного ліміту максимально становив 50 000,00 грн та надалі змінювався. (а.с. 53).

З наявної у матеріалах справи виписки за договором за період 27.03.2020-28.06.2024, сформованої АТ КБ «Приватбанк» 28.06.2024, відображено рух коштів по картковим рахункам, остання операція 21.04.2024, залишок після операції становив «-54 229,76» грн. (а.с.54-62). Відповідно до пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління НБУ від 04.07.2018 № 75, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за відповідний день операцій.

Банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій, а відтак є належними доказами на підтвердження факту наявності заборгованості позичальника перед кредитодавцем. Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 25.05.2021 у справі № 554/4300/16-ц, зазначивши, що виписка з позичкового рахунку є підтвердженням видачі кредиту.

З наданого банком розрахунку заборгованості відповідача за договором № б/н від 27.03.2020, укладеного між сторонами, станом на 23.06.2024 існує заборгованість за тілом кредиту у сумі 47 943,67 грн та заборгованість за простроченими відсотками у сумі 6286,09 грн. (а.с. 63-67).

Таким чином, отримавши кредитні кошти, відповідач ними користувався, вчиняючи відповідні платежі, проте свої зобов`язання за кредитним договором не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 23.06.2024 становить 54 229,76 грн, з яких: 47 943,67 грн - заборгованість за тілом кредиту та 6 286,09 грн заборгованості за простроченими відсотками.

Відповідно до ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови (пункти), які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України).

Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки (ч.1 ст. 1048 ЦК України).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (частина перша ст. 634 ЦК України).

Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписані відповідачем ОСОБА_1 27.03.2020 та 20.09.2023, свідчать про те, що між сторонами укладений договір приєднання (кредитний договір) в електронній формі.

Кредит відповідачеві надано шляхом встановлення кредитного ліміту на картковий рахунок. Факт отримання кредитних коштів позичальником підтверджується випискою про рух коштів за період 27.03.2020-28.06.2024.

Відповідачем факт укладення договору не оспорюється, факт користування кредитними коштами не заперечується, тому суд погоджується, що зобов`язання, що виникли за таким договором, підлягають виконанню.

Суд дослідив наявні в матеріалах справи анкети-заяви, кожна з яких датована 27.03.2020. Відповідно до Анкети-заяви клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідач ОСОБА_1 звернувся до позивача з проханням відкрити поточний рахунок/карту в гривні, надавши при цьому всю необхідну інформацію. (а.с. 68-69).

Позивач надав суду заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, підписані відповідачем, розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписку з банківського рахунку відповідача.

Отже, позивач підтвердив виконання зі своєї сторони зобов`язання щодо надання кредиту. Відповідач користувався кредитним лімітом, але припинив надавати своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості.

Таким чином, позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк» про стягнення заборгованості за Договором про надання банківських послуг № б/н від 27.03.2020 станом на 23.06.2024 у розмірі 47 943,67 грн (тіло кредиту) суд вважає обґрунтованими, а тому ці вимог підлягають задоволенню.

Що стосується стягнення відсотків по кредиту, то за змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови встановлює сам суб`єкт господарювання. Банк завжди несе ризик зрозумілості положень договору для споживачів, котрі звертаються за його продуктом, адже другий контрагент-споживач послуг банку-лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Сама природа договору приєднання говорить про те, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Тобто не можна стверджувати про безправність особи, котра приєдналася до договору. У кожній конкретній ситуації такий споживач наділений правом змінити або розірвати такий договір, якщо він позбавляється прав, які звичайно мав, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася.

З матеріалів справи не вбачається того, що умови договору були якимось чином для нього обтяжливі і він звертався до позивача з вимогою про його зміну чи розірвання. Навпаки, в процесі користування рахунком відбулася зміна відсоткової ставки з 43,2% до 40,8%.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи містять підтвердження того, що відповідач погодився з умовами кредитування, процентною ставкою та іншими істотними умовами кредитного договору та погодився з вимогами Умов та Правил надання банківських послуг позивачем, які діяли на момент підписання ним заяви про приєднання.

Відтак, позовна вимога про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 6 286,09 грн є обґрунтованою, а підстави її заявлення знаходять своє підтвердження наявними у матеріалах справи належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша статті 11 Закону України від 12.05.1991 № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (далі - Закон).

Згідно з пунктом 22 частини першої статті 1 Закону, споживач - фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Конституційний Суд України у рішенні у справі за конституційним зверненням громадянина щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22.11.1996 № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11.07.2013 у справі № 1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України, участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту.

З урахуванням цього та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Суд встановив, що Анкетою-заявою клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 27.03.2020 відповідач ОСОБА_1 погодився, що її підписанням, виходячи з положень ст. 643 ЦК України, приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг, надав згоду на обробку своїх персональних даних, підтвердив достовірність та повноту наданих ним відомостей. Крім того, зазначеною анкетою-заявою відповідач погодився, що зокрема підпис на планшеті визнаватиметься ростим електронним підписом. Сторони погодили, що угоди у вигляді електронних документів з використанням простих електронних підписів дійсні та обов`язкові для сторін та є такими, що не потребують додаткового підтвердження. (а.с. 70).

Враховуючи наведене, суд вважає, що під час укладення договору з відповідачем, АТ КБ «ПриватБанк» дотримався вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими банк, забезпечив права споживача, передбачені статтею 4 Закону, зокрема право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України "Про забезпечення функціонування української мови як державної".

Крім того, відповідно до пункту другого частини третьої ст. 4 Закону споживач зобов`язаний в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції. Відтак оскільки відповідач ОСОБА_1 не звертався до позивача за роз`ясненнями умов та правил кредитування, і протилежне не спростовується матеріалами справи, суд робить висновок про їх зрозумілість відповідачеві, що посвідчено його підписом на вищезгаданій Анкеті-заяві.

Вимоги позивача про стягнення відсотків розрахованих ним за передбаченою в заяві про приєднання процентною ставкою є обґрунтованими, оскільки заява підписана позичальником і процентна ставка зазначена як інші істотні умови кредитування. Отже вимоги банку про стягнення відсотків у сумі 6 286,09 грн є законними та підставними.

Таким чином, оскільки відповідач зі свого боку не виконав умови договору, чим порушив права та законні інтереси позивача, що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами, суд дійшов висновку, шо позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню у повному обсязі.

Суд розподіляє судові витрати відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам та стягує з відповідача сплачений позивачем за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2 422,40 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 81, 82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 274, 279, 354, 355 ЦПК України, суд -

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.03.2020 в розмірі 54 229 (п`ятдесят чотири тисячі двісті двадцять дев`ять) гривень 76 коп., що складається із: 47 943,67 грн заборгованість за тілом кредиту та 6 286,09 грн заборгованість за простроченими відсотками.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» судовий збір у розмірі 2 422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) гривні 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1Д;

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя М.В. Броницька