Провадження № 2/750/2058/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 листопада 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Логвіної Т.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

у липні 2024 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 55675 грн 60 коп. та судового збору в розмірі 2422,40 грн.

Позов обґрунтувано тим, що між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1460 від 09.07.2012 на підставі якого видано кредит в сумі 500 гривень. 19.07.2016 року Публічне акціонерне товариство «Банк Ренесанс Капітал» припинилося шляхом приєднання до Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний банк», який є правонаступником усіх прав та зобов`язань ПАТ «Банк Ренесанс Капітал». Відповідач не виконує свої зобов`язання за кредитним договором, а отже утворилась заборгованість за кредитом в сумі 55675 грн 60 коп., яка складається з 36746,16 грн заборгованість за кредитом, 18929,44 грн заборгованість за процентами.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 06 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав відзив на позовну заяву просив застосувати строк позовної давності щодо заборгованості, що є підставою для відмови в задоволенні позову, також посилався на форс-мажорні обставини, у зв`язку з якими у відповідача виникло право на звільнення його від сплати відсотків за користування коштами банку на весь час воєнного стану в Україні.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно позову, 09.07.2012 року між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №1460, на підставі якого останньому видано кредитну картку з кредитним лімітом у розмірі 500 грн, який пізніше було збільшено до 36800 грн.

Із позовної заяви вбачається, що 19.07.2016 року ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" припинило свою діяльність шляхом приєднання до ПАТ "ПУМБ"; ПАТ "ПУМБ" став правонаступником ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" та на баланс ПАТ "ПУМБ" передана заборгованість за кредитним договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно із ч. 1 ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

Відповідно до ст. 630 ЦК України, договором може бути встановлено, що його окремі умови визначаються відповідно до типових умов договорів певного виду, оприлюднених у встановленому порядку. Якщо у договорі не міститься посилання на типові умови, такі типові умови можуть застосовуватись як звичай ділового обороту, якщо вони відповідають вимогам статті 7 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У позовній заяві позивач посилається на те, що між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем 09.07.2012 року укладено кредитний договір № 1460, та видано кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 500,00 грн.

Разом з цим, до матеріалів справи позивачем не долучено докази на підтвердження укладення між сторонами зазначеного договору, зокрема, не долучено його належним чином засвідчену копію.

Крім того, позивач вказує, що 09.07.2012 між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем укладено договір шляхом підписання відповідачем та, відповідно, акцептування банком Пропозиції укласти Договір карткового рахунку та договору страхування (оферта).

Зі змісту зазначеної пропозиції вбачається, що вона буде вважатись акцептованою банком в дату її підписання банком та скріплення її печаткою.

Однак, в матеріалах справи хоч і міститься копія зазначеного документу, однак, цей документ містить лише підпис відповідача, та не містить підпис повноваженої особи банку та печатки, а відтак відсутні достатні підстави вважати, що зазначена пропозиція була належним чином акцептована банком та є дійсною.

05.06.2024 року АТ "ПУМБ" направив ОСОБА_1 письмову вимогу (повідомлення) про те, що він є правонаступником ПАТ "Банк Ренесанс Капітал" і ОСОБА_1 має заборгованість перед АТ "ПУМБ" за кредитним договором №1460 в загальному розмірі 55675,60 грн., пред`явили вимоги про негайне погашення заборгованості протягом тридцяти днів з моменту отримання цього листа.

Однак, суду не подано доказів на підтвердження отримання відповідачем зазначеної вимоги АТ "ПУМБ".

Згідно виписки з рахунка ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за Кредитним договором №1460 станом на 04.06.2024 року (включно), складеної представником АТ "ПУМБ" заборгованість перед Акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» за Кредитним договором №1460 складає 55675,60 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 36746,16 грн; прострочена заборгованість за процентами становить 18929,44 грн.

З даного розрахунку заборгованості за вказаним кредитним договором до позову неможливо встановити відповідність порядку нарахування заборгованості (зокрема, процентів) та проведення відповідних розрахунків, умовам договору, укладеного між ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» та ОСОБА_1 .

Інших розрахунків чи експертиз на підтвердження розміру заборгованості за договором кредиту суду не було подано.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що зобов`язання відповідача перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» перейшли до АТ «ПУМБ» та, що перед ПАТ «Банк Ренесанс Капітал» у відповідача існувала заборгованість на час припинення товариства і який саме її розмір, а також, що відповідач взагалі має заборгованість за кредитним договором №1460 від 09.07.2012 року у заявленому позивачем розмірі.

Суд не може прийняти до уваги виписку з рахунку відповідача, як належний і допустимий доказ існуючої у відповідача заборгованості, оскільки дана виписка не містить підтвердження руху коштів по рахунку із зазначенням суми заборгованості за кредитним договором, і, до того ж, не є відповідним розрахунком заборгованості та фінансовим документом на підтвердження розрахунків між банками та відповідачем.

Відповідно до статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до частини першої статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України та ч.1 ст.640 ЦК України, договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.

Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами) (ч.2ст.207 ЦК України).

Відповідно до положень ст.1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

В ст. 654 ЦК України встановлено, що зміна договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється.

За змістом частин першої-другої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із статтями 525 та 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору і одностороння відмова від зобов`язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (частина перша статті 530 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

За приписами ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Предметом доказування під час судового розгляду є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Для встановлення у судовому засіданні фактів досліджуються показання свідків, письмові та речові докази, висновки експертів.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторін, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Варто вказати, що на підтвердження укладення між Публічним акціонерним товариством «Банк Ренесанс Капітал» та відповідачем кредитного договору № 1460 від 09.07.2012, а також належного акцептування банком Пропозиції укласти договір карткового рахунку та договору страхування (Оферти), стороною позивача не було надано достатні та належно оформлені докази, а відтак суд позбавлений можливості встановити дійсні умови боргових зобов`язань відповідача та дійсний розмір заборгованості за тілом кредиту, відсотками за користування кредитом, а також період їх виникнення та нарахування.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність у матеріалах справи належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у заявленому банком розмірі.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову АТ «ПУМБ» з підстав його необґрунтованості.

Щодо строків позовної давності слід зазначити наступне.

За змістом статей 256,261 і 267 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити у судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. Лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла, і про це зробила заяву інша сторона спору, суд відмовляє у позові через сплив позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про необхідність відмовити в позові АТ «ПУМБ» з підстав його необґрунтованості, тому суд не знаходить підстав застосування строків позовної давності на які посилався відповідач.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» (вул. Андріївська, 4, м. Київ, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: