Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1776/24

05 листопада 2024 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Кушнірчук М.Д.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2024 року адвокат Атаманюк В.М. в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Позовні вимоги мотивує тим, що 06.02.2003 року у виконавчому комітеті Саджавської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, позивач зареєструвала шлюб з відповідачем ОСОБА_2 , про що цього ж дня було складено відповідний актовий запис № 1.

При реєстрації шлюбу дошлюбне прізвище позивача « ОСОБА_3 » було змінено на « ОСОБА_4 ».

За час спільного проживання у сторін по справі народилася дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зазначає, що причиною розірвання шлюбу стало те, що з часом між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 почали виникати непорозуміння, їхні погляди на життя виявилися занадто різними, що призвело до розпаду сім`ї. Кожен з них має протилежні погляди на відносини в сім`ї, наразі вони не ведуть спільне господарство, не спілкуються.

Вказує, що у зв`язку з тим, що у подружжя є неповнолітня дочка, позивач вимушена розривати шлюб з відповідачем в судовому порядку, проте питання про визначення місця проживання дочки в межах даної позовної заяви не піднімається, дитина проживає із матір`ю.

Також звертає увагу на те, що не зважаючи на ситуацію, яка склалася між сторонами, позивач не заперечує, щоб відповідач як батько брав участь у вихованні їх спільної дочки та допомагав матеріально, тобто наразі спору з даного приводу у них немає.

Аналогічно, на даний час відсутній спір між сторонами щодо спільно нажитого майна.

Представник позивача зазначає, що на думку останньої, примирення між нею та відповідачем є неможливим та недоцільним, рішення про розірвання шлюбу є твердим, остаточним та виваженим, оскільки можливості зберегти шлюб немає.

Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Таким чином, представник позивача просить суд розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і після розірвання шлюбу залишити позивачу шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

В судове засідання позивач чи її представник не прибули, натомість останній у позовній заяві, а також надісланому на електронну адресу суду клопотанні просив суд проводити розгляд даної справи без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги ОСОБА_1 він підтримує в повному обсязі і просить їх задоволити, а також не заперечує щодо заочного розгляду даної справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлений заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутність на адресу суду не надходило.

Враховуючи наведене, зі згоди представника позивача, згідно ухвали від 05.11.2024 року про вирішення вказаної справи в порядку заочного розгляду, суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження, що долучене до матеріалів справи, згідно якого вказаний шлюб зареєстровано 06.02.2003 року у виконавчому комітеті Саджавської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 (а.с.10).

За час спільного проживання у сторін по даній справі народилася одна дитина - дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка на даний час проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні (а.с.11).

Разом з тим судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини та проживають окремо протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер.

Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Однак, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що сторони протягом тривалого часу проживають окремо та не підтримують сімейних відносин. Зокрема, позивач ОСОБА_1 не має наміру підтримувати їх в подальшому і в позовних вимогах стверджує, що вони як подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного.

За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони не вживають заходів для примирення, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально.

Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 слід розірвати.

Разом з тим, суд констатує, що сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання малолітньої дитини, оскільки ними не заявлялись вимоги про визначення місця її проживання, а тому питання про місце проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 після розірвання шлюбу, судом не вирішується.

Також, у відповідності до ст.113 СК України, після розірвання шлюбу позивачу ОСОБА_1 слід залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

На підставі ст.ст.24, 105, 110, 112, 113, 160 СК України, керуючись ст.ст.258, 259, 263, 265, 268, 280-282, 289 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 , який зареєстрований 06.02.2003 року у виконавчому комітеті Саджавської сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 1 розірвати.

Після розірвання шлюбу залишити позивачу ОСОБА_1 шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Грещук Р.П.