Справа № 468/1559/24
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

15.08.2024 року суддя Баштанського районного суду Миколаївської області Звягіна О.В., розглянувши в порядку письмового провадження подання головного державного виконавця Першого ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , -

в с т а н о в и л а:

Головний державний виконавець Першого ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) звернувся до суду із поданням про оголошення розшуку боржника.

На обґрунтування клопотання зазначено, що на примусовому виконанні у Першого ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного МУМЮ (м. Одеса) знаходиться судовий наказ по справі № 2-9655/09, виданого 25.04.2012 року Шевченківським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра», заборгованості за кредитним договором в розмірі 26654, 68 доларів США.

Остання відома адреса боржника ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 .

19.06.2024 року державним виконавцем здійснено виїзд за вищевказаною адресою. Однак, за вказаною адресою боржник був відсутній, про що складено акт державного виконавця. Станом на 01.08.2024 року місцезнаходження (проживання) боржника ОСОБА_1 невідоме.

Вивчивши матеріали подання і додані до нього документи, суд приходить до висновку про відмову у його задоволенні, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що 25.04.2012 Шевченківським районним судом м. Києва винесено судовий наказ по справі № 2-9655/09 про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 на користь ВАТ КБ «Надра», , заборгованості за кредитним договором в розмірі 26654,68 доларів США.

З матеріалів подання вбачається, що державним виконавцем 19.06.2024 складено акт про виїзд державного виконавця за адресою реєстрації боржника АДРЕСА_1 . За вказаною адресою боржника не вдалося виявити, належне майно боржнику відсутнє.

Статтею 438ЦПК України передбачено, що розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача.

Відповідно до ч. 1 ст.36 Закону України «Про виконавчепровадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

У силу ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно ч.2 ст.36 Закону України «Про виконавчепровадження» розшук боржника - юридичної особи, майна боржника організовує виконавець шляхом подання запитів до відповідних органів, установ або проведення перевірки інформації про майно чи доходи боржника, що міститься в базах даних і реєстрах, та перевірки майнового стану боржника за місцем проживання (перебування) або його місцезнаходженням.

Аналіз наведеної норми прямої дії свідчить про те, що перед тим, як застосовувати засоби і способи примусу, державний виконавець повинен пересвідчитися, чи отримав боржник копію постанови про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена на зазначену у виконавчому документі адресу боржника та встановити факт отримання боржником копії цієї постанови, якою встановлено строк для добровільного виконання рішення. Отже, у разі з`ясування факту неодержання боржником копії постанови про відкриття виконавчого провадження державний виконавець не вправі вчиняти виконавчі дії.

Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 07.05.2018 року № 916/1605/15-г та від 31.07.2019 року № 554/13475/15-ц.

В матеріалах справи відсутнє підтвердження направлення належним чином боржнику постанови від 09.01.2024 року про відкриття виконавчого провадження № 73764692.

Як вбачається з подання, державним виконавцем вказано на те, що ним встановлено, що боржник за місцем реєстрації за адресою: боржника АДРЕСА_1 не проживає, про що складено відповідний акт.

Підставою для звернення виконавця до суду з поданням про розшук боржника, є відсутність відомостей про місце перебування та проживання боржника-фізичної особи. Виконавцем здійснюється перевірка місця проживання боржника, місце реєстрації - якщо вони відрізняються. Про встановлення факту відсутності боржника за місцем реєстрації (проживання) складається акт. Додатково здійснюється перевірка майнового стану, надсилаються запити про встановлення факту працевлаштування та отримання доходів.

Отже, звернення державного виконавця до суду із поданням про розшук боржника повинно бути підтверджене відповідними документами, що обґрунтовують наявність невиконаного виконавчого провадження з вини боржника та безрезультатність виконавчих дій по виявленню місця знаходження боржника.

В той же час, на підтвердження факту не проживання боржника за місцем своєї реєстрації суду було надано лише один акт державного виконавця, складений 19.06.2024 року. Тобто з моменту відкриття виконавчого провадження 09.01.2024 головним державним виконавцем був здійснений лише один вихід за місцем проживання боржника. Зазначений акт, складений на підставі одноразового виходу за адресою місця проживання ОСОБА_1 , а саме за адресою вказаного у виконавчому документі, не може бути прийнятий до уваги судом, оскільки такий складений акт не містить відомостей щодо опитаних осіб (сусідів, представників органів місцевого самоврядування).

Крім того, в матеріалах справи відсутні відомості про ухилення боржника від сплати боргу, про привід боржника, державним виконавцем не надано доказів здійснення запитів до органів: державної реєстраційної служби України, банків, державної автомобільної інспекції Міністерства внутрішніх справ України, державної казначейської служби України, державного агентства земельних ресурсів, нотаріату, тощо.

Також, у матеріалах подання відсутні будь-які докази щодо перевірки виконавцем відомостей стосовно перебування боржника в закладах охорони здоров`я, кримінально-виконавчих установах, що має значення для вирішення питання про оголошення у розшук боржника.

Відповідно до п. 10 узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, яке рекомендоване для використання в практичній роботі постановою Пленуму ВССУ від 25 вересня 2015 року № 8, обґрунтованою є відмова в задоволенні подання про оголошення розшуку боржника, якщо: державний виконавець не надавав суду достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника - фізичної особи.

На підставі викладеного вважаю, що у задоволенні подання слід відмовити, оскільки на обґрунтування подання про оголошення розшуку боржника суду не надано достатніх і достовірних доказів про відсутність відомостей щодо місця проживання, перебування чи місцезнаходження боржника фізичної особи, відсутні відомості про ухилення боржника від сплати боргу, про привід боржника, та такий не містить доказів, які підтверджували б вичерпність заходів, вжитих державним виконавцем щодо встановлення місця знаходження боржника.

Між тим, слід зазначити, що відмовляючи у задоволенні подання, суд виходить також з того, що розшук боржника є суттєвим втручанням у приватне життя особи у розумінні ст. 8 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, і тому має бути легітимним, виправданим та пропорційним цілям, які мали бути досягнуті. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), висловлену у п. 33 рішення ЄСПЛ у справі «Фельдман проти України», за яким будь-яке втручання у право особи на повагу до її приватного та сімейного життя становитиме порушення статті 8 Конвенції, якщо воно не здійснювалося «згідно із законом», не переслідувало легітимну ціль та було «необхідним у демократичному суспільстві» у тому сенсі, що воно було пропорційним цілям, які мали бути досягнуті.

Разом з цим, звертаю увагу, що відмова у задоволенні подання про оголошення у розшук боржника не перешкоджає повторному зверненню державного виконавця до суду з аналогічним поданням у випадку доведеності ним необхідності оголошення останнього у розшук.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 18,36 Закону України «Про виконавче провадження», ст.438 ЦПК України,

п о с т а н о в и л а:

В задоволенні подання головного державного виконавця Першого ВДВС у Баштанському районі Миколаївської області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

СУДДЯ: