ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

05 листопада 2024 року

м. Харків

справа № 640/5113/17

провадження № 22-ц/818/3475/24

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні власністю за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2024 року, постановлену під головуванням судді Губської Я.В., -

в с т а н о в и в :

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю.

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 12 вересня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

30 липня 2024 року ОСОБА_1 подала заяву, в якій просила ухвалити додаткове рішення.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2024 року та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду. Судові витрати покласти на відповідача.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; Зазначає, що в оскаржуваній ухвалі не зазначено жодної підстави для залишення заяви про ухвалення додаткового рішення без розгляду. Крім того, вказує, що суд першої інстанції, при ухваленні оскаржуваного рішення керувався ст. 270 ЦПК України, однак даною статтею не передбачено можливості залишення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - ОСОБА_4 просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2024 року залишити в силі.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Залишаючи заяву про ухвалення додаткового рішення без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що на дату ухвалення рішення по суті, позивачем не було подано заяву про намір протягом 5 днів з дати ухвалення рішення звернутися із заявою про розподіл судових витрат, пов`язаних із проведенням експертизи. В позовній заяві ОСОБА_1 також відсутній попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат, пов`язаних з розглядом даної справи.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Виходячи зі змісту частини восьмої статті 141 ЦПК України, сторона може подати докази на підтвердження розміру витрат, які вона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, у тому числі і після судових дебатів, але виключно за сукупності двох умов: по-перше, ці докази повинні бути подані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, і по-друге, сторона зробила відповідну заяву до закінчення судових дебатів. Вказана правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 13 жовтня 2021 року по справі № 520/8662/19.

Колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 подала заяву про ухвалення додаткового рішення лише 30 липня 2024 року, тобто з пропуском строку на подання відповідної заяви. При цьому, в заявах та клопотаннях, поданих позивачем до судових дебатів, не було заявлено клопотань про відшкодування судових витрат та не надано жодних доказів, на підтвердження понесених витрат у зв`язку з проведенням експертизи, або про намір в майбутньому відшкодувати зазначені витрати.

Враховуючи викладене, висновок суду про те, що вказана заява підлягає залишенню без розгляду, відповідає вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 01 серпня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: Н.П. Пилипчук

О.Ю. Тичкова

Повний текст постанови складено 07.11.2024 року.