Номер провадження по справі 2/387/361/23
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 січня 2024 року смт Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді Майстера І. П.
за участю секретаря судового засідання Косюг І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Добровеличківка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінпром Маркет", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Павлова Н.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно набутих коштів,-
Рішенням Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 27.11.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінпром Маркет", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Павлова Н.С. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню та стягнення коштів задоволено.
Відповідач щодо цієї позовної вимоги заперечував та зазначив, що між сторонами у справі існують договірні відносини, а кошти, які позивач просить повернути, стягнуті в рамках виконавчого провадження як заборгованість за кредитним договором, а тому їх не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України.
Дослідивши клопотання позивача, матеріали справи, суд доходить до таких висновків.
Щодо поверненню позивачу коштів, стягнутих за виконавчим написом, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
У постанові Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20 (провадження № 61-88св21) зроблено висновки про те, що судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно.
Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права а збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнута, або з очікуванням, яке не справдилося.
Частинами 2, 3 ст. 1212 ЦУ України встановлено, що положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.
Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.
Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині.
Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна.
Одним із випадків відпадіння підстави набуття (збереження) може бути скасування вищою інстанцією рішення суду, що набуло чинності, або визнання судом таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було здійснено стягнення майна (коштів).
Посилання скаржника на те, що підставою набуття коштів банком був не скасований судом виконавчий напис, а наявна у нього заборгованість за кредитним договором, є безпідставним, оскільки виконавче провадження № 68540893 за яким з позивача стягнуті кошти, було відкрито саме на виконання виконавчого напису нотаріуса, який визнано судом таким, що не підлягає виконанню.
Отже суд зазначає, що стягнуті кошти 1660,74 грн виконавчого збору, та 269 грн - витрати виконавчого провадження, - не відносяться до безпідставного набуття (збереження) майна відповідачем ТОВ "Фінансова компанія "Фінпром Маркет"". Позовні вимоги до стягувача цих коштів Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) позивачем не заявлялися.
Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).
Відповідно до пункту 12 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У розумінні ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволені яких позивачеві відмовлено.
Керуючись ст.ст.137, 141, 259, 270, 381, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,-
Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі №387/1300/23 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінпром Маркет", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог до предмету спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору державний виконавець Другого відділу державної виконавчої служби у Вознесенському районі Миколаївської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Павлова Н.С. про повернення безпідставно набутих коштів задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фінпром Маркет" на користь держави судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 961 (дев`ятсот шістдесят одну) гривню 83 копійки.
В порядку п.4. ч.5 ст.265 ЦПК України зазначаються такі реквізити сторін та інших учасників справи :
позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець і житель АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ;
Додаткове рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Кропивницького апеляційного суду в тридцятиденний строк з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя
Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області І. П. Майстер