Справа №489/6243/24
Провадження №2/489/2300/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2024 м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину

встановив.

Позивачка звернулася до суду з позовом, яким просила стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі 50 % від фактично понесених витрат на дитину, а саме 25500,65 грн. Мотивуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбу. Шлюб між ними розірвано 12.09.2022. 01 серпня 2022 Ленінським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 у розмірі частини від усіх видів доходу, але не менше ніж 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. Відповідач зареєстрований приватним підприємцем з 2012 року. щомісячний розмір аліментів, які вона фактично отримує від відповідача на утримання дитини становить 2750,00 грн. Вона офіційно не працевлаштована та не має постійного доходу. Станом на теперішній час вона понесла додаткові витрати на дитину у зв`язку з необхідністю онлайн навчання та розвитку дитини у загальному розмірі 51001,30 грн., а саме: придбання ортопедичного матраца для дитячого ліжка 2750,00 грн.; придбання крісла для навчання та крісла для відпочинку 8249,00 грн.; придбання письмового столу та тумби 6200,00 грн.; придбання ноутбука 17499,00 грн.; придбання комп`ютерної мишки 149,90 грн.; придбання спеціалізованого взуття для гри у футбол 1699,40 грн.; придбання снарядів (спортивного приладдя) для розвитку дитини 710,00 грн.; придбання для дитини смартфона 8999,00 грн.; придбання клавіатури 899,00 грн.; придбання монітора 3846,00 грн. Перебування і навчання дитини в умовах вимушеної ізоляції від шкільної установи через побоювання бомбардувань з боку Росії призвело до необхідності облаштувати місце онлайн навчання і відпочинку (меблі) в умовах обмеженого пересування під час навчання, придбання засобів дистанційного навчання (смартфон, комп`ютер, аксесуари), вжити додаткові заходи задля попередження фізичної деградації дитини (придбання спортивного приладдя та реквізит для заняття спортом). Ці витрати є наслідком особливих обставин, тобто військової агресії проти України, а тому підпадають у сферу дії ст. 185 СК України.

Ухвалою суду від 29.08.2024, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 28.01.2011. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 12.09.2022.

Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 .

01 серпня 2022 Ленінським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ, яким стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) боржника, але не менше ніж 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 01 серпня 2022 року до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка зазначає, що щомісячний розмір аліментів, які вона фактично отримує від відповідача на утримання дитини, становить 2750,00 грн.

Як вбачається з витягу з реєстру платників єдиного податку № 855 від 18.02.2016, ОСОБА_2 є приватним підприємцем та займається роздрібною торгівлею іншими продуктами харчування в спеціалізованих магазинах та залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах.

Позивачка вказує, що перебування і навчання дитини в умовах вимушеної ізоляції від шкільної установи через побоювання бомбардувань з боку Росії призвело до необхідності облаштувати місце онлайн навчання і відпочинку (меблі) в умовах обмеженого пересування під час навчання, придбання засобів дистанційного навчання (смартфон, комп`ютер, аксесуари), вжити додаткові заходи задля попередження фізичної деградації дитини (придбання спортивного приладдя та реквізит для заняття спортом). Ці витрати є наслідком особливих обставин, тобто військової агресії проти України, а тому підпадають у сферу дії ст.. 185 СК України.

Виходячи зі змісту ч.ч. 6-10 ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 18 СК України способами захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, примусове виконання добровільно не виконаного обов`язку.

Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

У принципі 2 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, проголошено, що дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які дозволили б їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно і в соціальному відношенні здоровим і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності.

Зважаючи на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набула чинності для України 27.09.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У відповідності до ч. 4 ст. 27 згаданої Конвенції держави-учасниці вживають всіх необхідних заходів щодо забезпечення відновлення утримання дитини батьками або іншими особами, які відповідають за дитину як всередині Держави-учасниці, так і за кордоном.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

У ст. 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті) (постанова Верховного Суду від 04.12.2019 у справі № 320/383/19).

Під час розгляду цивільної справи № 6-1489цс17 Верховний Суд України роз`яснив, що до особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суд враховує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим та підтверджуватися відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат.

Відповідно до роз`яснень п.п. 18, 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», щодо передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягти лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі.

Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним із батьків на утримання дитини (аліментів).

За положеннями ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Розмір понесених додаткових витрат на дитину має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення.

Згідно квитанції від 18.06.2024 магазину «Jysk», придбано, зокрема, крісло Thorup на суму 3999 грн. (знижка 999,00 грн., ціна після знижки 3000,00 грн.); крісло геймерське Lerbje на суму 4250,00 грн.

Відповідно до квитанції від 22.06.2024 магазину «Jysk», придбано, зокрема, матрац Basic на суму 2750,00 (знижка 600 грн. ціна після знижки 2150,00 грн.).

Як вбачається з повідомлення ТОВ «Епіцентр marketplace» від 19.09.2023, здійснено замовлення на стіл письмовий «Еверест» на суму 3820,00 грн. та тумбу для телевізора «Еверест» на суму 2380,00 грн.

З платіжної інструкції № Р24АD4026 від 19.09.2023, вбачається, що ОСОБА_1 сплачено за замовлення стола та тумби у розмірі 6231,16 грн.

Згідно видаткової накладної № ПГ000009585 від 19.12.2023, ОСОБА_1 придбано ноутбук 15.6FIM/i3-1215U/8/512/Intel UHD/DOS/BL/Quiet Blue 17499,01 грн. Вказане підтверджується фіскальним чеком від 19.12.2023.

Відповідно до фіскального чеку від 05.03.2024, придбано бутси дитячі для твердих покриттів на суму 1439,20 грн.; гетри футбольні для хлопчиків на суму 207,20 грн.; м`яч масажний Football на суму 53,00 грн. Всього на загальну суму 1699,40 грн.

Як вбачається з фіскального чеку від 25.11.2023, придбано рукавиці снарядні у сумі 704,00 грн. та пакет 6,00 грн. Всього на суму 710 грн.

З квитанції від 17.10.2023 ФОП ОСОБА_4 , вбачається, що придбана комп`ютерна мишка у сумі 149,00 грн.

Згідно фіскального чеку XY1еkvFByV0 від 09.01.2024, придбана клавіатура дротова у сумі 899,00 грн.

Відповідно до квитанції № 000380451 від 26.12.2022, придбано смартфон Росо М4 Pro на суму 8999,00 грн.

Як вбачається з квитанції № 000066617 від 08.06.2024, придбано монітор ігровий Lenovo G24e-20 у розмірі 3846,00 грн.

Запровадження в Україні дистанційної форми навчання, систематичне вимкнення електроенергії є загальновідомими фактами і не потребують додаткового доказування.

При визначенні додаткових витрат на дитину судом беруться до уваги придбання: крісла для навчання 3000 грн.; столу письмового - 3820,00 грн.; ноутбука 17499,01 грн.; спеціалізованого взуття та приладдя для гри в футбол 2409,40 грн.. Всього на загальну суму 26728,40 грн.

Судом не беруться до уваги, при визначенні додаткових витрат на дитину, придбання:

- ортопедичного матраца на суму 2750,00 грн., оскільки це побутове придбання для облаштування спального місця дитини, відомостей щодо призначення лікаря щодо необхідності у спеціалізованому спальному місці у зв`язку з особливостями фізичного стану дитини чи його розвитку не надано, а тому вказані витрати не є додатковими витратами в силу ст. 185 СК України;

- крісла геймерського вартістю 4250,00 грн., оскільки придбання даного крісла не пов`язано з навчанням чи розвитком дитини, відповідно й не пов`язано з додатковими витратами;

- смартфону, комп`ютерної мишки, клавіатури та ігрового монітору, оскільки судом прийнято до уваги придбання ноутбука для онлайн навчання дитини, який є самостійним, мобільним (переносним) та достатнім гаджетом для використання в онлайн навчанні.

Таким чином, суд, беручи до уваги належні докази, приходить до висновку, що позивачкою додатково витрачено на дитину для забезпечення онлайн навчання та для розвитку здібностей дитини (гри у футбол) на загальну суму 26728,40 грн., половина з якої підлягає стягненню з відповідача.

З огляду на вищевикладені обставини, надавши аналіз наявним у справі доказам, керуючись нормами діючого сімейного законодавства, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно із ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За такого, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп..

Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення додаткових витрат на дитину задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 13364 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 1211 грн. 20 коп.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Апеляційні скарги подаються учасниками справи в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , РНКОПП НОМЕР_3 .

Повний текст судового рішення складено «11» листопада 2024.

Суддя Н.О. Рум`янцева