Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №943/815/24
Провадження №2/943/722/2024
05 листопада 2024 року
Буський районний суд Львівської області
в складі: головуючого судді Журибіда Б. М.,
при секретарі Пирка В.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Буську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Буської міської ради Золочівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно, -
ОСОБА_2 звернувся в суд з означеним позовом, покликаючись на те, що має право на спадщину в порядку спадкової трансмісії після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на середню земельну частку (пай) площею 1,83 умовно кадастрових га, що розташовані на території колишньої Кізлівської сільської ради Буського району Львівської області, зараз територія Буської міської ради Львівської області, яка за життя належала бабці (матері батька) ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач є спадкоємцем до даного спадкового майна, фактично прийняв спадщину, проживав разом з спадкодавцем на день його смерті, однак не може юридично оформити прийняття такої спадщини через втрату оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку. Тому просить суд визнати за ним право власності на означене спадкове майно.
Позивач до початку підготовчого судового засідання подав заяву з проханням справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі, просить позов задовольнити.
Представник відповідача, за викликом суду, не з`явився, був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи у їх відсутності, пояснень, заперечень, відзив на позов, не подав.
За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, перевіривши інші докази, зібрані в справі, суд приходить до висновку про підставність позову, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із ч.1ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст.ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Свідоцтвом Серії НОМЕР_1 , виданим Кізлівською сільською радою Буського району Львівської області підтверджується факт смерті ОСОБА_4 , про що зроблено актовий запис № 2.
Після смерті останньої залишилось спадкове майно, що складається з середньої земельної частки (паю) із земель НААГ «Дружба». На ім`я ОСОБА_4 видано сертифікат на право на земельну частку Серії ЛВ № 5814 від 30.05.1997 року, на підставі розпорядження голови Буської райдержадміністрації від 21.06.1996 року № 225, загальною площею 2,13 умовних кадастрових гектари.
Згідно з розпорядженням голови Буської райдержадміністрації від 13.03.2000 року № 123 «Про затвердження технічної документації «Про внесення змін до проекту роздержавлення та приватизації земель» на ОСОБА_4 розрахована частка 1,83 умовних кадастрових гектарів, в тому числі ріллі 1,35 га, кормових угідь 0,48 га.
Така і входить до складу спадщини.
ОСОБА_4 за життя розпорядилася належним їй майном, склала заповіт 26.03.1993 року, посвідчений секретарем Кізлівської сільської ради за № 8, за яким все своє майно заповіла синові ОСОБА_3 . Як вбачається з свідоцтва про право на спадщину Серія ААР № 497856, останній частково прийняв спадщину в Буській державній нотаріальній конторі, однак лише грошові вклади, у прийнятті даної спадщини позивачу відмовлено, оскільки відсутній оригінал Сертифікату на право приватної власності на землю.
Судом встановлено, що син спадкодавиці, ОСОБА_3 фактично прийняв спадщину після смерті матері, однак за життя, юридично не оформив прийняття такої спадщини.
Свідоцтвом серії НОМЕР_2 , виданим Відділом ДРАЦС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 09.10.2023 року, підтверджується факт смерті ОСОБА_3 , про що зроблено актовий запис № 6025.
Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи, та спадкоємцем першої черги по закону, згідно ст. 1258 ЦК України.
Згідно ч.1 ст. 1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).
Згідно ст.1268 ЦК України вважається що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління спадковим майном.
Суд приходить до переконання, щопозивач фактично прийняв спадщину, вступив у володіння і розпорядження спадковим майном після смерті батька ОСОБА_3 , оскільки проживав разом з спадкодавцем на день його смерті, що підтверджується витягом з Реєстру Львівської міської територіальної громади № 142503 від 14.11.2023 року.
Інших першочергових спадкоємців, які б претендували на дане майно, судом не встановлено і у суду немає повноваження щодо збирання доказів по справі, лише оцінка наявних у справі.
Обставин, які б спростовували твердження позивача в позовній заяві, суд не знаходить, тому кладе їх в основу рішення.
Враховуючи вище викладене, суд приходить до висновку, що позивач набув права власності на спадкове майно, на законних підставах, тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 141, 247, 258-259, 264, 265, 280-282, 354 ЦПК України, ст. ст. 1216, 1220, 1222, 1223, 1225, 1258, 1261,1268, 1276 ЦК України, суд -
Позов задоволити повністю.
Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно, а саме середню земельну частку (пай) площею 1,83 умовних кадастрових гектарів, в тому числі ріллі 1,35 га, кормових угідь 0,48 га, розташовану на території Буської міської ради (колишньої Кізлівської сільської ради), яка належала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , в порядку спадкової трансмісії, після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя: Б. М. Журибіда