Провадження №: 2/755/7404/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" листопада 2024 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі:

Головуючого судді - Хромової О.О.

при секретарі - Бовкун М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Герасимовську Н.М., звернулася до Дніпровського районного суду міста Києва з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на свою користь аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі

частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, також аліменти на себе у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до 07 березня

2025 року.

На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 11 жовтня 2019 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , актовий запис № 592. Позивачем також подано позов до суду про розірвання шлюбу з відповідачем. Сторони мають спільну дитину - доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дитиною з інвалідністю до 18 років, проживає та перебуває на утриманні позивача, яка не працює, оскільки здійснює постійний догляд за донькою, знаходиться в скрутному матеріальному становищі, яке не дозволяє задовольнити всі потреби дитини, пов`язані з її розвитком та здоров`ям.

Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає та участі у її вихованні не приймає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків та порушує право дитини на належний рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 14 серпня 2024 року відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, встановлено строки для подання відповідних заяв по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, 07 жовтня 2024 року (вхід. від 09 жовтня 2024 року

№ ЕП-11540) від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Герасимовської Н.М., надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, 05 листопада 2024 року ОСОБА_2 подав до суду заяву про проведення судового засідання за його відсутності, щодо задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів на доньку та позивача, в розмірі зазначеному в позові, не заперечує.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною другою статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини і відповідні їм правовідносини та дійшов таких висновків.

11 жовтня 2019 року Луганським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області, за актовим записом № 592 між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 . Як вбачається із свідоцтва про шлюб прізвище ОСОБА_4 змінено на « ОСОБА_5 ».

ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилась дитина - донька ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 виданим повторно Відділом державний реєстрації актів цивільного стану по Лутугинському району та місту Сєвєродонецьку Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків), актовий запис № 382.

Згідно виписки № 8265 із медичної картки стаціонарного хворого Національної дитячої спеціалізованої лікарні «Охматдит», ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має атактичний синдром на фоні синдрому Жубера, затримку психічного розвитку, гострий реніт, сенсоневральну туговухість, пласковальгусну установку стоп та потребує спостереження у лікарів, носіння спеціального взуття, відвідування гімнастики, масажу та плавання.

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 позивач, як законний представник (опікун), отримує державну соціальну допомогу призначену її доньці ОСОБА_3 , 2019 року народження, як дитині з інвалідністю до 18 років.

Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року та ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до вимог частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно із частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до роз`яснень пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від

15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частини другої статті 182 СК України.

Згідно із статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За змістом частин першої-третьої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідач є працездатним, інших дітей не має, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб також не має, доказів протилежного суду не надано. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дитину, передбачених статтею 188 СК України, не встановлено. Крім того, відповідач в своїй заяві позовні вимоги визнав та погодився зі стягнення з нього аліментів на доньку ОСОБА_3 .

Суд приходить до висновку, що присудження аліментів на ОСОБА_3 у розмірі

1/4 частини заробітку (доходу) відповідача відповідає інтересам дитини і не порушує права кожної із сторін.

Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 23 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача аліментів на неї, як матері, яка проживає та доглядає за дитиною з інвалідністю, в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до 07 березня 2025 року, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 88 СК України, якщо один із подружжя, в тому числі і працездатний, проживає з дитиною з інвалідністю, яка не може обходитися без постійного стороннього догляду, і опікується нею, він має право на утримання за умови, що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання триває протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею і не залежить від матеріального становища того з батьків, з ким вона проживає. Розмір аліментів тому з подружжя, з ким проживає дитина з інвалідністю, визначається за рішенням суду відповідно до частини першої статті 80 цього Кодексу, без урахування можливості одержання аліментів від своїх батьків, повнолітніх дочки або сина.

Спільна донька сторін ОСОБА_3 є дитиною з інвалідністю до 18 років, потребує лікування та проведення реабілітаційних заходів, що підтверджується доданими позивачем документами, а саме: випискою № 8265 із медичної карти стаціонарного хворого, консультативним висновком від 01 серпня 2022 року, посвідченням серії НОМЕР_3 про надання державної соціальної допомоги на дитину з інвалідністю до 18 років.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про охорону дитинства» дитина з інвалідністю - дитина зі стійким розладом функцій організму, спричиненим захворюванням, травмою або вродженими вадами розумового чи фізичного розвитку, що зумовлюють обмеження її нормальної життєдіяльності та необхідність додаткової соціальної допомоги і захисту.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Слід зауважити, що догляд за дитиною з інвалідністю пов`язаний з особливо значним навантаженням на того з подружжя, який опікується дитиною. Якщо другий з подружжя здатний надавати утримання, то він зобов`язаний це робити, незважаючи на можливість одержання допомоги другим з подружжя від інших осіб.

Суд бере до уваги, що відповідач є особою працездатного віку, має можливість працевлаштування та отримання регулярного доходу, тому присуджений розмір аліментів відповідає межам принципу розумності та справедливості, є достатнім та доцільним захистом порушеного права позивача. Крім того, відповідач у своїй заяві також не заперечував щодо стягнення аліментів на дружину в розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу).

Відповідно до частин першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що відповідно до принципу диспозитивності, закріпленому в статті 13 ЦПК України, позивач вправі самостійно вказати період стягнення аліментів, який відрізняється, але не виходить за межі періоду встановленому в статті 88 СК України, а тому позовна вимога щодо стягнення з відповідача аліментів на позивача в розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до 07 березня 2025 року, є обгрунтованою.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнення з відповідача аліментів на ОСОБА_1 , в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з 23 липня 2024 року і до 07 березня 2025 року.

Суд звертає увагу сторін, що згідно зі статтею 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів.

Згідно із статтею 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати пропорційно до задоволеної частини вимог.

Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211,20 грн.

За змістом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць.

На підставі викладеного та керуючись Конституцією України, Законом України «Про судовий збір», Законом України «Про охорону дитинства», статтями 88, 110, 112, 113, 180 - 185, 191, 192 СК України, статтями 4, 5, 12, 13, 49, 76, 81, 89, 141, 142, 259, 263 - 265, 274, 279, 353 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі

1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 23 липня 2024 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь та утримання ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з 23 липня 2024 року і до 07 березня 2025 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі

1 211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Допустити до негайного виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повне рішення суду виготовлено 05 листопада 2024 року.

Суддя О.О. Хромова