Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/1573/24
Провадження № 2/935/713/24
РІШЕННЯ

Іменем України

12 листопада 2024 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді - Янчук В.В.,

зі секретарем - Кумечко С.М.,

за участю сторін:

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,-

УСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог

ОСОБА_1 (далі Позивач) звернулась до суду з позовом до відповідача АТ «ПУМБ» (далі Відповідач), треті особи: приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький П.В. (далі Третя особа 1, Виконавець), приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна (далі Третя особа 2, Нотаріус), у якому просила:

визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 1403, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 05.05.2021, щодо звернення стягнення заборгованості в розмірі 25980,80 грн. з ОСОБА_1 на користь АТ «ПУМБ» (далі спірний виконавчий напис).

Позов мотивований тим, що Позивач вважає спірний виконавчий напис таким, що вчинений з порушенням встановленого законом порядку. Жодних зобов`язань між позивачем на відповідачем ніколи не було, про дану організацію вперше дізналась 26.04.2024 коли було заблоковано банківські рахунки, та коли звернулась для роз`яснення до пенсійного фонду, останні надали копію постанови про арешт майна, щодо вчинення виконавчого напису за № 1403 від 05.05.2021. Нотаріус вчинив виконавчий напис не на підставі оригіналу посвідченого кредитного договору та без з`ясування тієї обставини, чи є сума заборгованості за кредитним договором безспірною. Нотаріус не вжив заходів щодо з`ясування зазначених обставин.

Рух справи.

16 травня 2024 року ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області у порядку забезпечення позову зупинено стягнення за виконавчим написом № 1403 від 05 травня 2021 р., який був вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.

17 травня 2024 року ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області позивача звільнено від сплати судового збору. Відкрито провадження у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Заяви, клопотання сторін.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали в повному обсязі з мотивів та доводів що викладені в позові та просили їх задовольнити.

Відповідач АТ «ПУМБ» в судове засідання свого представника не направив, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду, представник відповідача ОСОБА_3 подав заяву у порядку ст. 206 ЦПК України, відповідно до якої відповідач позовні вимоги визнає та у зв`язку з визнанням позову, просив стягнути з Відповідача 50 % від суми сплаченого судового збору.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький П.В., в судове засідання не з`явивсь, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. Заяв та клопотань до суду не подавав.

Третя особа - приватний нотаріус Києво- Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилась. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином. Пояснень щодо позову та будь-яких доказів по суті справи до суду не подавала.

Встановлені судом обставини справи та застосовані норми права

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом України.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З урахуванням наявних в матеріалах справи документів та доводів учасників справи, судом встановлено такі обставини справи.

05 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк О.В., вчинено виконавчий напис, згідно з яким запропоновано звернути стягнення з Позивача, який є Боржником за кредитним договором № 01 від 27.07.2017, укладеним між Позивачем та ПАТ «ПУМБ», правонаступником якого є Відповідач. Строк платежу по Кредитному договору настав, Боржник допустив прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.01.2020 по 20.01.2021. Сума заборгованості складає 25 980,80 грн. в тому числі: 9 900,18 грн. прострочена заборгованість за сумою кредиту; 9 479,94 грн. прострочена заборгованість за комісією; 0,68 грн. прострочення заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом: 6 600, 00 грн. строкова заборгованість за штрафами і пенями. За вчинення виконавчого напису нотаріусом отримано плату із стягувача, Відповідача, у розмірі 500 грн., які підлягають стягненню з Боржника. Загальна сума , що підлягає стягненню 26 480, 80 грн. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 1403.

Приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. здійснюється примусове виконання виконавчого напису № 1403 виданого 05.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з боржника ОСОБА_4 на користь АТ «ПУМБ» заборгованості в розмірі 25980,80 грн. ( ВП № 65822261).

04.07.2023 постановою приватного виконавця накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику ОСОБА_1 .

З огляду на встановлені обставини справи, застосовуючи їм відповідні правовідносини, суд дійшов до такого.

Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з наступними змінами.

Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості.

Згідно з ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» № 3425-XII від 02.09.1993 року, зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом.

Частиною 1 статті 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.

Згідно приписів ч. 2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року.

Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються:а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови.

Згідно приписів ч. 2 ст. 265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акта протиправним та нечинним,такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 (Далі Перелік № 1172).

Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17.

Судом встановлено, що спірний виконавчий напис вчинено нотаріусом 05.05.2021.

Пунктом 1 Переліку, в редакції від 12.06.2015, передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16.05.2018, в якій Великою Палатою Верховного Суду наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Звертаючись в суд з позовом, Позивач фактично зазначала дві підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, а саме: вчинення виконавчого напису не на оригіналі нотаріально посвідченого договору; наявність спору про заборгованість суми, яка стягується за спірним виконавчим написом так як позивач ніяких цивільно - правових угод з відповідачем не вчиняла.

З огляду на те, що Відповідач визнав позовні вимоги, а також не надав суду оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, у якому сторонами є Позивач та Відповідач, з огляду на принципи диспозитивності та змагальності цивільного процесу, суд дійшов до висновку, що нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документа, який не є нотаріально завірений, що виключало можливість вчинення спірного виконавчого напису.

Крім цього, Нотаріусом не доведено, що він вжив заходів щодо з`ясування у Боржника тієї обставини, що сума, яка підлягає стягненню за спірним виконавчим написом є безспірною. Позивач же у свою чергу стверджує, що сума заборгованості не є безспірною.

Отже, на думку суду, у цьому випадку нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Також суд позбавлений можливості надати оцінку процедурі вчинення спірного виконавчого напису в частині надання Відповідачем нотаріусу нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким здійснюється стягнення заборгованості, оскільки Відповідач не подав до суду кредитного договору, який би був посвідчений нотаріально, хоча не був позбавлений такої можливості.

За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судовий збір

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача;2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Аналогічні положення наведені в ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Відповідач до початку першого судового розгляду справи визнав позовні вимоги, подавши відповідну заяву 20.05.2024.

Позивач звільнена від сплати судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 605,60 грн. та позовної заяви 1211,20 грн.

Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а тому з відповідача мають бути стягнуті 908 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Таким чином, беручи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору, враховуючи, що при винесенні рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, застосовуючи положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, суд вважає за можливим стягнути з відповідача на користь держави 50 % судового збору, що становить 908,40 грн.

Керуючись ст. 2, 10, 12, 49, 76,77-81, 82, 89, 141,206, 247, 265, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений 05 травня 2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, зареєстрований в реєстрі за № 1403, про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 25980, 80 грн., визнати таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Акціонерного Товариства «Перший Український Міжнародний Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 908,40 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення суду складено: 13 листопада 2024 р.

Повне найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська, 4, Код .

Треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький Павло Вікторович, місцезнаходження: 10014, м. Житомир, бульвар Новий,5, офіс 2.8.

Приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Вікторівна, місцезнаходження: 08140, Київська область, с.Білогородка вул. Леніна 33

Суддя В.В. Янчук