Справа № 740/7107/23
Провадження № 2/740/200/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2024 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (далі - позивач, ТОВ «ФК «ЄАПБ») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач у жовтні 2023 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь суму заборгованості за кредитними договорами № 254146354,№ 02660-11/2020, №/340028, загалом в розмірі 63 968,04 грн. та судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтував наступним.

25.10.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 254146354, який підписано електронним підписом позичальника.

28.11.2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ«ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу № 28/1118-01, а 31.12.2020 додаткову угоду до договору, згідно з умовами яких ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 254146354.

20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та позивачем укладено договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» права вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників № 2 від 06.03.2023 до договору факторингу №20102022 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 38668,04 грн., з яких: 11983,92 грн - сума заборгованості по основному боргу; 26684,12 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 06.03.2023 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій.

Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ«ФК «ЄАПБ» за договором позики № 254146354 в розмірі 38668,04 грн.

07.11.2020 між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 02660-11/2020, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

21.05.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 21052021, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права, вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 21052021 від 21.05.2021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 13600 грн., з яких: 4000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9600,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 21.05.2023 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № 02660-11/2022 в розмірі 13600 грн.

24.11.2020 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №/340028, який підписано електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідача, про що свідчить п.7 Кредитного договору, адреса, реквізити та підпис сторін.

30.09.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу № 30092021, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає (відступає) за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права, вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.

Відповідно до реєстру боржників до договору факторингу № 30092021 ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 11 700 грн., з яких: 3000,00 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8700,00 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Всупереч умовам кредитного договору, відповідач не виконав свого зобов`язання. Після відступлення позивачу права грошової вимоги до відповідача, останній не здійснив жодного платежу для погашення існуючої заборгованості. З моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме з 30.09.2021 позивачем не здійснювалося нарахування штрафних санкцій. Таким чином, ОСОБА_1 має непогашену заборгованість перед ТОВ «ФК «ЄАПБ» за договором позики № /340028 в розмірі 11700 грн.

У відзиві на позов представник відповідача адвокат Гринь Л.В. просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступне:

- позивач не надав будь-яких доказів про підписання відповідачем кредитних договорів електронним підписом чи іншим чином. Вказані у договорах комбінації цифр та англійських літер не можуть безумовно сприйматись судом, як електронний підпис;

- у позивача відсутні докази того, що при укладенні договору позики були дотримані вимоги, передбачені ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження із споживачем саме тих умов, які вважав узгодженими;

- договори з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ІНВЕСТРУМ» є строковими, укладеними на 30 днів, а з ТОВ «ГОУФІНГОУ» - на 26 днів, а отже нарахування процентів поза межами цих термінів є незаконним;

- у матеріалах справи відсутні первинні документи первісного кредитора на підтвердження перерахування коштів відповідачу, а також відсутні розрахунки первісних кредиторів, з яких можливо встановити на яку суму та за який період часу здійснено нарахування процентів за кредитними договорами;

- позивач не повідомив відповідача про укладання договорів факторингу та передачу (відступ) йому за плату належних прав вимоги.

У відповіді на відзив представник позивача зазначає, що підписання кредитних договорів здійснювалось електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання одноразового ідентифікатора, який було надіслано на номер мобільного телефону, вказаного позичальником при укладанні кредитних договорів. Відповідач не скористався правом споживача відмовитись в односторонньому порядку від укладення кредитного договору протягом 14 днів з моменту отримання копії договору. ОСОБА_1 не надано суду доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його банківський рахунок. Договори факторингу, укладені позивачем з первісними кредиторами є чинними і дійсними, а діючим законодавством України не передбачено обов`язку нового кредитора мати письмове підтвердження відправлення чи отримання боржником повідомлення про відступлення права вимоги.

Ухвалою судді 08.11.2023 відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалами суду 07.05.2024 задоволені клопотання позивача та витребувано у акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» інформацію про належність ОСОБА_1 карткового рахунку № НОМЕР_1 і виписку по картці банку (рахунку) № НОМЕР_1 в період з 25.10.2020 по 01.12.2020, а також витребувані у ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" і у ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" копії договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА"; додаткової угоди №26 до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА"; реєстру боржників до Договору факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА" за кредитним договором №254146354 від 25.10.2020, право вимоги до ОСОБА_1 ; документів про перерахування коштів за договором факторингу №28/1118-01 від 28.11.2018 між ТОВ "ТАЛІОН ПЛЮС" та ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА".

У судове засідання 14.08.2024 учасники справи не з`явились, будучи належним чином повідомлені про день та час судового засідання у електронному кабінеті Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.

Представник позивача у позові та відповіді на відзив просив про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача причини неявки не повідомила, заяв з процесуальних питань не подала.

Фіксування судового процесу технічними засобами не проводилося у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини, і дійшов наступного висновку.

Встановлено, що 25.10.2020 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», яке є фінансовою установою, та ОСОБА_1 укладено договір №254146354, а 24.11.2020 додаткову угоду до договору (а.с. 8-10).

Згідно договору, товариство надає позичальнику кредит на суму 12 000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених договором.

Згідно пункту 1.2 сторони погодили, що кредит надається строком на 30 днів від дати отримання кредиту позичальником.

Відповідно до п. 1.3 виключно на період строку визначеного в п. 1.7. договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за Дисконтною процентною ставкою у розмірі 0,51 % процентів від суми кредиту за кожен день користування ним.

Згідно п.1.4 у випадку користування кредитом понад строк, встановлений п.1.2 договору, умови щодо нарахування процентів за дисконтною ставкою скасовуються і до взаємовідносин між сторонами застосовується базова процентна ставка в розмірі 1,70% від суми кредиту за кожний день користування кредитом.

Відповідно до п.4.1 договору, невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, позичальник підтвердив, що ознайомився та повністю розуміє Правила, текст яких розміщено на сайті товариства:www.moneyveo.com.ua.

Пунктом 4.2 визначено, що строк дії договору, вказаний у п. 1.2. договору продовжується на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права та обов`язки, та визначається періодом від дати отримання кредиту до фактичної дати повернення кредиту.

Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «MNV6ХR93», відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 12 000,00 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 , до якого випущено картку № НОМЕР_2 , що підтверджується платіжним дорученням від 25.10.2021 (а.с. 74) та випискою про рух коштів по рахунку відповідача, наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 201-205).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеним первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо оплати нарахованих відсотків за користування кредитом і повернення тіла кредиту у повному обсязі не виконав, у зв`язку з чим первісним кредитором йому нараховано проценти за дисконтною процентною ставкою 0,51 % в день відповідно до п. 1.4.1 кредитного договору за 30 днів строку кредитування, вказаного в п. 1.2, 1.3 договору. В подальшому нарахуванням процентів здійснено за ставкою 1,7 % в день. Станом на 26.01.2021 сума заборгованості ОСОБА_1 склала 29092,73 грн., з яких: 11 983,92 грн. тіло кредиту; 17108,81 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 75-76).

28.11.2018 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набув права вимоги за кредитними договорами, укладеними між фізичним особами та ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА». 31.12.2020 Додатковою угодою № 26 до Договору факторингу №28/1118-01 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції (а.с. 11-13).

Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 118 від 26.01.2021 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло права грошової вимоги до відповідача в сумі 29 092,73 грн., з яких: 11 983,92 грн. тіло кредиту; 17 108,81 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 85).

З розрахунку заборгованості, проведеної ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС», вбачається, що внаслідок невиконання зобов`язань за кредитним договором, відповідачу продовжено нарахування процентів за ставкою 1,7% в день по 14.03.2021, в сумі 38668,04 грн., з яких: 11 983,92 грн. тіло кредиту; 26684,12 грн. - сума заборгованості за відсотками (а.с. 77).

20.10.2022 між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено Договір факторингу №20102022, у відповідності до умов якого ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» передає (відступає) ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому Права Вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» Права Вимоги до Боржників, вказаними у Реєстрах прав вимоги (а.с.86-90).

Відповідно до Витягу з Реєстру прав вимоги № 2 від 06.03.2023 до Договору факторингу № 20102022 від 20.10.2022, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до Відповідача в сумі 38668,04 грн (а.с. 91).

07.11.2020 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № 02660-11/2020 та додаткову угоду (а.с. 22-24).

Згідно п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору сума кредиту становить 4 000,00 грн, строк кредиту 30 днів.

Згідно п. 1.3 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 730 % річних від суми кредиту в розрахунку 2% на добу.

Пунктом 4.3 сторони встановили, що у разі неповернення клієнтом кредиту строк, визначений п. 1.2. договору, проценти, визначені п. 1.3. договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитом, але не більше 90 днів з дня укладення договору.

Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «W36656», відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 4 000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 , до якого випущено картку № НОМЕР_2 , що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку відповідача, наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 201-205).

Як вбачається з розрахунку заборгованості, проведеним первісним кредитором ТОВ «ФК ІНВЕСТРУМ», відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо оплати нарахованих відсотків за користування кредитом і повернення тіла кредиту не виконав, у зв`язку з чим первісним кредитором йому нараховано проценти за процентною ставкою 2,1 % на добу до 06.03.2021. Станом на 20.05.2021 сума заборгованості ОСОБА_1 склала 13600 грн., з яких 4 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9600 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с. 67-68).

21.05.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №31052023, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

21.05.2021 між ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладений акт прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу №21052021.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 21.05.2021 до договору факторингу №21052021 від 21.05.2021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 13600 грн., з яких 4 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 9600 грн. - сума заборгованості за відсотками.

24.11.2020 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ОСОБА_1 укладено договір про надання фінансового кредиту № /340028 з Додатком № 1 (а.с. 34-36).

Згідно п.п. 1.1, 1.2 кредитного договору сума кредиту становить 3 000,00 грн, строк кредиту 26 днів.

Згідно п. 1.3 за користування кредитом клієнт сплачує товариству 912,5 % річних від суми кредиту в розрахунку 2,5% на добу.

Пунктом 4.3 сторони встановили, що у разі неповернення клієнтом кредиту строк, визначений п. 1.2. договору, проценти, визначені п. 1.3. договору продовжують нараховуватись за кожний день користування кредитом, але не більше 90 днів з дня укладення договору.

Для підписання кредитного договору ОСОБА_1 використано електронний підпис одноразовим ідентифікатором «R11249», відповідно до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», що свідчить про те, що сторони досягли усіх істотних умов та уклали кредитний договір.

ТОВ «ФК «ГОУФІНГОУ» свої зобов`язання перед відповідачем виконало та надало йому кредит в сумі 3 000 гривень шляхом зарахування кредитних коштів на банківський рахунок ОСОБА_1 , до якого випущено картку № НОМЕР_2 , що підтверджується випискою про рух коштів по рахунку відповідача, наданою АТ КБ «Приватбанк» (а.с. 201-205).

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо оплати нарахованих відсотків за користування кредитом і повернення тіла кредиту не виконав, у зв`язку з чим первісним кредитором йому нараховано проценти за процентною ставкою 2,5 % на добу до 19.03.2021. Станом на 29.09.2021 сума заборгованості ОСОБА_1 склала 11700 грн., з яких 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8700 грн. - сума заборгованості за відсотками. (а.с. 70-73).

30.09.2021 між ТОВ «ГОУФІНГОУ» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» укладено договір факторингу №31092021, у відповідності до умов якого ТОВ «ГОУФІНГОУ» передає ТОВ «ФК «ЄАПБ» за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає належні ТОВ «ГОУФІНГОУ» права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.

Відповідно до витягу з реєстру боржників від 30.09.2021 до договору факторингу №31092021, ТОВ «ФК «ЄАПБ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в сумі 11700 грн., з яких 3 000 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу; 8700 грн. - сума заборгованості за відсотками.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Згідно зі ст.638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Пунктами 5 та 6 частини 1 статті 3 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.

Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

При цьому, одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт 12 частини 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію»).

Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченоу ЦК України та ГК України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеному у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною 6 цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України "Про електронну комерцію).

Частиною 5 статті 11 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення ( відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення ( відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.

Згідно ч. 8 ст. 11 цього Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.

Положеннями статті 12 Закону України "Про електронну комерцію" визначено, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Отже, кредитні договори № 02660-11/2020 від 07.11.2020, № /340028 від 24.11.2020, № 254146354 від 25.10.2020 були укладені в електронній формі.

Наведене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у постанові від 12.01.2021 у справі №524/5556/19, до аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 23.03.2020 у справі №404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09.09.2020 у справі №732/670/19 (провадження № 61-7203св20).

Відомостей про визнання їх недійсними чи неукладеними матеріали справи не містять, у зв`язку з чим суд відхиляє доводи представника відповідача про недотримання процедури укладення електронних договорів. Клопотання про витребування електронних договорів стороною відповідача не заявлялося.

Згідно з ч. 1 ст. 1049 цього Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно з п. 1-1 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про споживче кредитування», договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 1 ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Посилання відповідача на неповідомлення про відступлення права грошової вимоги не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.

У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні.

Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним.

При цьому, як убачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не сплачував заборгованість ні новому, ні попереднім кредиторам, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість.

Відповідно до ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов`язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Наслідками неповідомлення боржника є відповідальність нового кредитора за ризик настання несприятливих для нього наслідків і визнання виконання боржником зобов`язання первинному кредитору належним.

Неповідомлення боржника про заміну кредитора не тягне за собою відмову у позові новому кредитору, а може впливати на визначення розміру боргу перед новим кредитором у випадку проведення виконання попередньому або ж свідчити про прострочення кредитора. Тобто факт неповідомлення боржника про уступку права вимоги новому кредитору за умови невиконання боржником грошового зобов`язання не є підставою для звільнення боржника від виконання зобов`язань.

З огляду на викладене, саме по собі неотримання повідомлення позичальника про відступлення права вимоги, на що посилається відповідач, не припиняє зобов`язань сторін за кредитним договором і не може бути підставою для відмови у стягненні заборгованості за кредитним договором на користь нового кредитора.

Так як відповідачем не надано доказів сплати кредиту та відсотків, суд вважає доведеним факт невиконання відповідачем умов кредитних договорів № 254146354 від 25.10.2020, № 02660-11/2020 від 07.11.2020, №/340028 від 24.11.2020 щодо повернення тіла кредиту у визначений договором строк і відсотків в межах строку кредитування.

Щодо процентів за користування кредитними коштами, суд дійшов такого висновку.

В обґрунтування заявленого розміру процентів за договором № 254146354 від 25.10.2020 позивачем подано розрахунок заборгованості, виконаний первісним кредитором ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», за яким нараховано проценти за зниженою процентною ставкою 0,51 % в день за 30 днів строку кредитування. Надалі первісним кредитором здійснено нарахування за базовою ставкою 1,70% в день по 26.01.2021, а після відступлення права вимоги за договором факторингу, ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» також продовжило нарахування процентів відповідачу за базовою ставкою 1,70% в день до 14.03.2021. Таким чином, загальна сума заборгованості за відсотками ОСОБА_1 перед позивачем за даним договором складає 26 684,12 грн.

Суд не погоджується з таким розрахунком заборгованості за процентами виходячи з наступного.

Згідно пункту 1.2 договору № 254146354 від 25.10.2020 з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» сторонами погоджено строк кредитування 30 днів.

Додаткова угода від 24.11.2020 до договору № 254146354 від 25.10.2020 про пролонгацію строку кредитування на 30 днів не приймається судом, як допустимий доказ, оскільки взагалі не містить підписів сторін, в тому числі електронних.

Частиною 1 статті 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №202/4494/16-ц зробила висновок, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Подібні правові висновки викладено також в постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16.

Регулятивні відносини між сторонами кредитного договору обмежені, зокрема, часовими межами, в яких позичальник отримує можливість правомірно не сплачувати кредитору борг (строком кредитування та визначеними у його межах періодичними платежами). Однак якщо позичальник порушує зобов`язання з повернення кредиту, в цій частині між ним та кредитодавцем регулятивні відносини трансформуються в охоронні.

Інакше кажучи, оскільки поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, то регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 912/1120/16 (пункт 6.28)).

На період після прострочення виконання зобов`язання з повернення кредиту кредит боржнику не надається, боржник не може правомірно не повертати кредит, а тому кредитор вправі вимагати повернення боргу разом з процентами, нарахованими на час спливу строку кредитування. Тобто боржник у цьому разі не отримує від кредитора відповідне благо на період після закінчення кредитування, а тому й не повинен сплачувати за нього проценти відповідно до статті 1048 ЦК України; натомість настає відповідальність боржника обов`язок щодо сплати процентів відповідно до статті 625 ЦК України у розмірі, встановленому законом або договором.

Велика Палата Верховного Суду нагадує, що у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання (пункт 17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц). Тому наслідки порушення грошового зобов`язання не можуть залежати від того, з яких підстав виникло грошове зобов`язання: з позадоговірних чи договірних відносин, або з якого саме договору.

Якщо грошове зобов`язання виникло з договірних відносин, то прострочення його виконання призводить до відповідальності боржника перед кредитором, зокрема настання обов`язку зі сплати процентів річних у розмірі, встановленому законом або договором, але саме грошове зобов`язання залишається при цьому незмінним. Наприклад, якщо боржник не сплатив гроші за куплене майно, надані послуги в певній сумі, то прострочення грошового зобов`язання не змінює його розміру, яке залишається без змін незалежно від часу прострочення, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.

Так само якщо боржник не сплатив суму боргу, яка складається з тіла кредиту та процентів, нарахованих в певній сумі на час закінчення строку кредитування чи на час пред`явлення вимоги про дострокове погашення кредиту, то прострочення такого грошового зобов`язання не призводить до подальшої зміни його розміру, але в боржника виникає додатковий обов`язок щодо сплати річних процентів, нарахованих відповідно до статті 625 ЦК України.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 4 статті 263 ЦПК України).

З огляду на вказане, позивач на підставі частини першої статті 1048 ЦК України не вправі додатково нарахувати проценти за користування кредитом.

Таким чином, останнім узгодженим сторонами днем повного повернення кредиту та сплати процентів за договором № 254146354 є 21.01.2021, після настання відповідної дати право позикодавця на нарахування процентів за користування позикою припинилося.

Позивач вимоги про стягнення за прострочення виконання зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України не заявляв. Пункт 4.3 договору, в якому зазначено, що сторони погодили, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту (30 днів) є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 ЦК України, не містить вказівки на конкретний розмір процентів, узгоджений сторонами, а отже не є підставою для нарахування процентів у розмірі 1,7% від суми понад тридцятиденний строк кредитування.

З огляду на викладене, стягненню з відповідача підлягає заборгованість в межах строку кредитування (з урахування сплачених відповідачем 16,08 грн. заборгованості за тілом кредиту та 1835,92 грн заборгованості за процентами) в розмірі 11 984 грн. з яких: 11 983,92 грн - сума заборгованості за тілом кредиту; 08 копійок нараховані проценти.

Щодо нарахування процентів за договором про надання фінансового кредиту №02660-11/2020 від 07.11.2020, укладеного відповідачем з ТОВ «ФК «ІНВЕСТРУМ» суд враховує наступне.

Згідно пунктів 1.2., 4.3 договору, кредит надається строком на 30 днів, у разі якщо клієнт не повернув кредит у вказаний строк, проценти передбачені п.1.3 договору (2% на добу) продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів з дня укладення договору. Оскільки договір укладено сторонами 07.11.2020, тому правомірне нарахування процентів можливе до 04.02.2021, а отже сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача за даним договором складає 11 200 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 7200 грн. заборгованість за процентами.

Щодо договору про надання фінансового кредиту № /340028 від 24.11.2020, укладеного відповідачем з ТОВ «ГОУФІНГОУ» суд враховує наступне.

Згідно пунктів 1.2., 4.3 договору, кредит надається строком на 26 днів, у разі якщо клієнт не повернув кредит у вказаний строк, проценти передбачені п.1.3 договору (2,5% на добу) продовжують нараховуватись за кожен день користування кредитними коштами, але в будь-якому випадку не більше 90 календарних днів з дня укладення договору. Оскільки договір укладено сторонами 24.11.2020, тому правомірне нарахування процентів можливе до 21.02.2021, а отже сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача за даним договором складає 9750 грн., з яких: 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 6750 грн. заборгованість за процентами.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного суд вважає, що заявлений позов товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню та вважає за необхідне стягнути з відповідача заборгованість: - за договором № 254146354 від 25.10.2020 в розмірі 11 984 грн., з яких: 11 983,92 грн. сума заборгованості за тілом кредиту; 08 копійок - нараховані проценти; - за договором про надання фінансового кредиту №02660-11/2020 від 07.11.2020 в розмірі 11 200 грн., з яких: 4000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 7200 грн. заборгованість за процентами, - за договором № /340028 від 24.11.2020 - 9750 грн., з яких: 3000 грн. заборгованість за тілом кредиту та 6750 грн. заборгованість за процентами.

Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 51,49% (32934:63968,04 х 100), з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: 1381,99 грн (2 684 х 51,49%).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_1 , на користь товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», юридична адреса: 01032, м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, , заборгованість за договором №254146354 від 25.10.2020 в розмірі 11 984 грн.; за договором №02660-11/2020 від 07.11.2020 в розмірі 11 200 грн., - за договором № /340028 від 24.11.2020 в розмірі 9750 грн. та 1381 грн. 99 коп. в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору, а всього стягнути з нього 34 315 (тридцять чотири тисяч триста п`ятнадцять) грн. 99 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення до Чернігівського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь