Провадження № 2/127/3864/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.11.2024 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі головуючого судді Антонюка В.В.,

при секретарі Бойчук Я.П.,

розглянувши увідкритому судовому засіданні в залі суду м. Вінниці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за договором позики, який мотивував тим, що 16.02.2022 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_2 в борг грошові кошті в сумі 240 000 грн. Строк повернення боргу встановлений до 01.01.2023 року.

На даний момент відповідач не виконала свої зобов`язання за договором позики від 16.02.2022 року та у неї утворилась перед позивачем заборгованість за Договором у сумі 240 000 грн., що стало підставою для звернення позивачем до суду із позовом про їх стягнення.

Ухвалою суду 17.09.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням (викликом) осіб.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив заявлені позовні вимоги задоволити, справу розглядати за його та позивача відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

ЄСПЛ у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13, вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Відповідно до ст. ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що 16.02.2022 року між сторонами було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав ОСОБА_2 в борг грошові кошті в сумі 240 000 грн. Строк повернення боргу встановлений до 01.01.2023 року.

Пунктом 5 Договору визначено, що місцем виконання договору є саме місце його укладення і в разі виникнення спору, позикодавець має право звернутися із відповідним позовом про стягнення заборгованості до Вінницького міського суду Вінницької області (а.с.5).

Свої зобов`язання по поверненню позики відповідач перед позивачем не виконала, однак 31.10.2024 року на адресу відповідачем надано заяву про визнання позовних вимог.

Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором.

Таким чином, сторони в належній формі досягли згоди з істотних умов договору позики щодо його предмету, порядку і строку виконання і даний договір відповідає вимогамст. 1046 ЦК України.

Відповідно до договору позики від 16.02.2022 року, позичальник зобов`язується повернути позику готівкою в строк до 01.01.2023 року, що підтверджується підписом відповідача у даному договорі. (а.с.5)

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

У відповідності до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлений договором.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши наявні докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача ОСОБА_2 слід стягнути на користь позивача судові витрати в розмірі 2 400 грн.

На підставі вище викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 247, 89, 263-265, 280 ЦПК України, ст. ст. 612, 625, 1047, 1048, 1049 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 240 000 (двісті сорок тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 400 грн. понесених ним судових витрат при оплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 07.11.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2

Суддя: