Справа №521/8802/24
Провадження №2/521/4721/24
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2024 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Мазун І.А.,
за участю секретаря судового засідання Гриневич І.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом, -
В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 , залишилась спадщина в вигляді прав спадкодавця на частку квартири в АДРЕСА_3 . Загалом квартира АДРЕСА_1 , належала матері позивача - ОСОБА_2 , їй - ОСОБА_4 , та її бабусі ОСОБА_3 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 вересня 1998 року, виданого "Краян" ВАТ ХК за реєстровим № 140-98. Вказане свідоцтво, як правовстановлюючій документ, було зареєстровано МБТІ та РОН № 3234 стор. 64 в кн. 312 пр.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті бабусі - ОСОБА_3 , була мати позивача ОСОБА_2 , та її сестра ОСОБА_5 , яка відмовилась від належної їй спадщини за законом, на користь ОСОБА_2 .
ОСОБА_2 своєчасно звернулася до нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , внаслідок чого була зареєстрована спадкова справа за № 1362/2006, але свідоцтво про право на спадщину не отримала.
ІНФОРМАЦІЯ_1 мати позивача ОСОБА_2 , померла за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується засвідченою копією актового запису № 225 від 09.06.2023 року. Те що, ОСОБА_2 була матір?ю позивача підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, а/з № 1656 від 31 липня 2001 року, де в графі мати записано - ОСОБА_6 , та Свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , видане 11.08.1981 року, а/з № НОМЕР_1 ..
Після смерті ОСОБА_2 , залишилась спадщина в вигляді прав спадкодавця на частку квартири в АДРЕСА_3 .
Позивач своєчасно звернулася до нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі із заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого було заведено спадкову справу № 720/2023.
07 травня 2024 року представником позивача ОСОБА_8 , на підставі довіреності від 13.12.2023р. подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом державному нотаріусу Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі, на частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому, представник позивача повідомила, що оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 18.09.1998 року, у неї немає і тому надати його нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо.
Державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі, розглянувши надану заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 травня 2024 року, в якій зазначила, що в документах, які наявні в спадковій справі № 1362/2006 до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була заведена Сьомою одеською державною нотаріальною конторою 15 грудня 2006 року, відсутні відомості підтверджують родинні відносини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме такі, що підтверджують, що ОСОБА_3 була матір?ю ОСОБА_2 . Крім того, до нотаріальної контори не надані документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 2/3 (дві треті) частки квартири під АДРЕСА_1 .
Факт того, що ОСОБА_3 є матір?ю ОСОБА_2 підтверджується тим, що у свідоцтві про шлюб ОСОБА_9 , вказане дошлюбне прізвище ОСОБА_3 .
Також факт родинних відносин підтверджує і той факт, що позивач, її мати та бабуся проживали та приватизували разом однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 . Мати позивача ОСОБА_2 , доглядала та поховала бабусю ОСОБА_3 , про що свідчать документи щодо поховання. Крім цього даний факт підтверджують заяви ОСОБА_2 , та її сестри ОСОБА_5 , які знаходяться у матеріалах спадкової справи №1362/2006, відкритої після смерті ОСОБА_3 .
Отримати свідоцтво про право на спадщину за законом іншим шляхом позивач не має можливості, що слугувало підставою для звернення до суду за захистом своїх прав.
В судовому засіданні представник позивача підтримала заяву про збільшення позовних вимог та просила її задовольнити. Проти заочного розгляду справи у відсутності представника відповідача, який сповіщений належним чином, не заперечувала.
Представник відповідача в судове засідання не з`явився, сповіщений належним чином. Відзиву відповідачем надано не було.
Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст. ст. 280,281 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.
Вивчивши наявні матеріали справи у їх сукупності, дослідивши письмові докази, надавши правовідносинам, що виникли між сторонами належну правову оцінку, вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідка, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного.
Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_3 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть, виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеса, актовий запис № 7087 від 03 серпня 2006 року. (а.с.18)
За життя ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 вересня 1998 року, виданого "Краян" ВАТ ХК за реєстровим № 140-98, належала квартира АДРЕСА_1 . Вказане свідоцтво, як правовстановлюючій документ, було зареєстровано МБТІ та РОН № 3234 стор. 64 в кн. 312 пр. (а.с.15, 32)
Після смерті ОСОБА_3 , залишилась спадщина в вигляді прав спадкодавця на частку квартири в АДРЕСА_3 . Загалом квартира АДРЕСА_1 , належала матері позивача - ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 в рівних частках на підставі свідоцтва про право власності на житло від 18 вересня 1998 року, виданого "Краян" ВАТ ХК за реєстровим № 140-98. Вказане свідоцтво, як правовстановлюючій документ, було зареєстровано МБТІ та РОН №3234 стор. 64 в кн. 312 пр.
Спадкоємцями першої черги за законом після смерті бабусі - ОСОБА_3 , була мати позивача ОСОБА_2 , та її сестра ОСОБА_5 , яка відмовилась від належної їй спадщини за законом, на користь ОСОБА_2 (а.с.26)
ОСОБА_2 своєчасно звернулася до нотаріуса Сьомої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , внаслідок чого була зареєстрована спадкова справа за № 1362/2006, але свідоцтво про право на спадщину не отримала. (а.с.25)
28 квітня 2023 року мати позивача ОСОБА_2 , померла за адресою: АДРЕСА_4 , що підтверджується засвідченою копією актового запису № 225 від 09.06.2023 року. (а.с.19)
Те що, ОСОБА_2 була матір?ю позивача підтверджується свідоцтвом про народження, виданим повторно відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, а/з № 1656 від 31 липня 2001 року, де в графі мати записано - ОСОБА_6 , та свідоцтвом про розірвання шлюбу ОСОБА_6 з ОСОБА_7 , видане 11.08.1981 року, а/з № 124. (а.с.20,23)
Після смерті ОСОБА_2 , залишилась спадщина в вигляді прав спадкодавця на частку квартири в АДРЕСА_3 .
Позивач своєчасно звернулася до нотаріуса Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі із заявою про прийняття спадщини, після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , внаслідок чого було заведено спадкову справу №720/2023. (а.с.24)
07 травня 2024 року представником позивача ОСОБА_8 , на підставі довіреності від 13.12.2023р. подана заява про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом державному нотаріусу Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі, на частку квартири за адресою: АДРЕСА_3 . При цьому, представник позивача повідомила, що оригіналу свідоцтва про право власності на житло від 18.09.1998 року, у неї немає і тому надати його нотаріусу для видачі свідоцтва про право на спадщину неможливо.
Державний нотаріус Малиновської державної нотаріальної контори у місті Одесі, розглянувши надану заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , винесла Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07 травня 2024 року, в якій зазначила, що в документах, які наявні в спадковій справі № 1362/2006 до майна ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка була заведена Сьомою одеською державною нотаріальною конторою 15 грудня 2006 року, відсутні відомості підтверджують родинні відносини ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме такі, що підтверджують, що ОСОБА_3 була матір?ю ОСОБА_2 . Крім того, до нотаріальної контори не надані документи, що підтверджують право власності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на 2/3 (дві треті) частки квартири під АДРЕСА_1 .. (а.с.80-81)
Факт того що ОСОБА_3 є матір?ю ОСОБА_2 підтверджується тим, що у свідоцтві про шлюб ОСОБА_9 вказане дошлюбне прізвище ОСОБА_3 (а.с.21)
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 підтвердила, що ОСОБА_3 - її мама, а ОСОБА_2 - це її рідна сестра.
Мати позивача ОСОБА_2 , доглядала та поховала ОСОБА_3 , про що свідчать документи щодо поховання. Крім цього даний факт підтверджують заяви ОСОБА_2 , та її сестри ОСОБА_5 , які знаходяться у матеріалах спадкової справи №1362/2006, відкритої після смерті ОСОБА_3 .
За статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно зі статтею 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття право власності не встановлено судом.
Передбачається, що, за умов статті 392 ЦК України, права власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Оскільки у спадкоємця позивача у справі, відсутні свідоцтво про розірвання шлюбу ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , а саме - не має підтвердження переходу прізвища бабусі з ОСОБА_12 на ОСОБА_13 , іншим шляхом встановити факт родинних відносин у позивача немає можливості.
Таким чином, суд прийшов до висновку про те, що ОСОБА_2 , звернувшись до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 , фактично прийняла спадщину, яка складалася з 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_3 , однак не отримала свідоцтво про право на спадщину за законом.
Позивач своєчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно та свідоцтва про розірвання шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_11 ..
Як було зазначено в листі ВССУ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. В абзацах 6, 7. 15 пункту 1 цього листа Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ зазначав, що обставини, які входять до предмета доказування у справах про спадкування, можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтв про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.
За п. 4.18. Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, визначено, що якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз?яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.
Передбачається, що невизнання цивільного права полягає в пасивному запереченні наявності у особи суб?єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на право користування майном, на спадкування, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб?єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб?єктивного права. Водночас тут відсутнє звернення інших осіб до юрисдикційних органів про відсутність у особи цивільного права. Таким випадком, зокрема, може бути невизнання факту наявності у спадкодавця прав власності на нерухоме майно в силу нездійснення спадкодавцем певний процедурних дій по оформленню своїх прав.
Відповідно до ст. 67 Закону України "Про нотаріат" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Відповідно до п.23 Пленуму № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування" свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців. які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, суд прийшов до висновку, що викладені у позовній заяві підстави для звернення до суду за захистом прав позивача знайшли своє підтвердження, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст.15, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України ст.ст.76-81, 83, 89, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Одеської міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом задовольнити.
Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є донькою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 31,2 кв.м., житловою площею 14,5 кв.м.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ст. 354 ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 12 серпня 2024 року.
ГОЛОВУЮЧИЙ І.А. МАЗУН