Справа № 643/9479/23
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2024 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді Колесник С.А.,
за участю секретаря судового засідання Смаль Ю.Ю.,
представника відповідача ОСОБА_1 ,
представника третьої особи адвоката Романченка О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «СЕТАМ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент» про визнання електронних торгів недійсними та скасування протоколу та акту про проведення електронних торгів, -
Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача Московського ВДВС у місті Харкові СМУМЮ (м. Харків), треті особи ДП «СЕТАМ», ТОВ «Гленкор Девелопмент», в якому просить суд:
1. Позовну заяву - задовольнити повністю.
2. Визнати недійсними електронні торги, які були проведені Державним підприємством «Сетам» Міністерства юстиції України від 14.02.2022 року щодо продажу по лоту № 507201 Семикімнатна квартира, загальною площею 184,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 переможцем яких визначено ТОВ «Гленкор Девелопмент».
3. Скасувати Протокол №569106 про проведення електронних торгів (аукціону) від 14.02.2022 року, яким визнано ТОВ "Гленкор Девелопмент" (Учасник: 4) переможцем за лотом №507201 (Семикімнатна квартира, загальною площею 184,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ).
3. Скасувати Акт про проведені електронні торги № 63798903 від 15.07.2022, складений старшим державним виконавцем Савенковим С.М., на підставі протоколу проведення електронних торгів № 569106, сформованого 24.05.2022 ДП «СЕТАМ», яким посвідчується реалізація 27/100 частин, 47/100 частин, 28/200 частин житлового приміщення (семикімнатна квартира АДРЕСА_3 ).
4. Стягнути з позивача на користь відповідача понесені судові витрати.
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 18.09.2023 справу передано до Київського районного суду м. Харкова за підсудністю.
Протоколом автоматизованого розподілу від 06.10.2023 справу передано на розгляд судді Колесник С.А.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2023 відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче судове засідання.
Одночасно з позовною заявою до суду надійшла заява ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ксенжик Костянтин Вікторович, про забезпечення позову, в якому позивач просила:
1. Заяву про забезпечення позову задовольнити.
2. В порядку забезпечення позову накласти арешт на 47/100 частин семикімнатної квартири АДРЕСА_4 ; та 28/200 частин квартири АДРЕСА_4 , які належать ОСОБА_2 , заборонивши будь-яким особам відчуження та укладення будь-яких правочинів та проводити будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав вищевказаного майна ОСОБА_2 .
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 11.10.2023 заяву ОСОБА_2 , в інтересах якої діє адвокат Ксенжик К.В. про забезпечення позову - повернуто заявнику.
30.10.2023 до суду через систему «Електронний суд» від представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальності «Гленкор Девелопмент» - адвоката Романченка О.М. надійшли пояснення щодо позову (а.с.128-139 т.1).
30.10.2023 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Ксенжик К.В. надійшли письмові пояснення по справі (а.с.167-186 т.1).
14.12.2023 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 адвоката Ксенжик К.В. надійшло клопотання про долучення доказів по справі (а.с.1-25 т.2).
08.03.2024 від представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент» - адвоката Романченка О.М. до суду надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (а.с.32-34 т.2).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 19.03.2023 відновлено провадження у справі (а.с.45 т.2).
02.04.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Ксенжик К.В. надійшли додаткові пояснення у справі (а.с.56-64 т.2).
21.05.2024 до суду від представника Салтівського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла заява про визнання позову (а.с.110-115 т.2), та 27.05.2024 Додаткові пояснення по справі (а.с.194-217 т.2).
20.08.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Ксенжик К.В. надійшло клопотання про поновлення провадження у справі (а.с.32-33 т.3).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 21.08.2024 відновлено провадження у справі (а.с.40 т.3).
04.09.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальності «Гленкор Девелопмент» - адвоката Романченка О.М. надійшли Додаткові пояснення у справі (а.с.53-60 т.3).
Ухвалою суду від 26.09.2024 закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), треті особи: Державне підприємство «СЕТАМ», Товариство з обмеженою відповідальності «Гленкор Девелопмент», про визнання електронних торгів недійсними та скасування протоколу про проведення електронних торгів, та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.67-69 т.3).
04.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальності «Гленкор Девелопмент» - адвоката Романченка О.М. надійшли додаткові пояснення у справі (а.с.85-86 т.3).
13.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Ксенжик К.В. надійшли додаткові пояснення у справі (а.с.91-96 т.3).
27.11.2024 до суду через систему «Електронний суд» від представника третьої особи Товариства з обмеженою відповідальності «Гленкор Девелопмент» - адвоката Романченка О.М. надійшли додаткові пояснення у справі (а.с.162-164 т.3).
Представником позивача 02.12.2024 подано до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.170-171 т.3).
Позивач вважає, що такі протиправні дії державного виконавця призвели до продажу належного їй майна за обставин відсутністю боргу перед стягувачем у ВП № 63798903, чим порушенню її права співвласника.
Відповідач позов визнав, про що ним подано відповідну заяву.
Крім того, посилається рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2022 № 520/883/22, яке набрало законної сили 18.10.2022, за позовами ОСОБА_2 та ОСОБА_5 до Московського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування арешту, накладеного на квартиру АДРЕСА_4 в межах ВП №63798903. Зокрема, адміністративним судом при розгляді вказаної справи встановлено, що права ОСОБА_2 не було порушено, оскільки нею не надано суду доказів наявності права власності на спірну квартиру, а сам позов ґрунтується на припущеннях.
Представник третьої особи ДП «Сетам» про час та місце судового засідання повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив.
Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Суд, вивчивши подані заяви по суті справи, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до статті 3 ЦК України, загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості, добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановлені його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах, закріплені можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частин першої та третьої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. За положенням частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Право кожної особи на захист свого права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства закріплено статтею 15 ЦК України. Право на захист виникає з певних підстав, якими виступають порушення цивільного права, його невизнання чи оспорювання.
Зміст конституційного права особи на звернення до суду за захистом своїх прав визначений статтею 16 ЦК України, відповідно до приписів якої, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому, способами захисту цивільних прав і інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Продавцем майна є Московський відділ ДВС у м. Харкові СМУЮ (м. Харків). Майно, що належало боржнику ОСОБА_3 , у межах виконавчого провадження № 63798903 було реалізовано для погашення податкового боргу (а.с.144-147 т.1).
Згідно із Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі - ДРРПНМ) № 298751371 від 09.02.2022 ОСОБА_3 на праві власності належала частка в 88/100 часток в праві власності на квартиру АДРЕСА_6 (а саме: 27/100 з 16.04.2009, 47/100 з 26.12.2011 та 28/200 з 28.02.2012) (а.с.142-143 т.1).
Майно не було реалізоване на перших двох торгах, що були призначені на 15.12.2021 лот 497168 та на 14.01.2022 лот 566338 через відсутність учасників.
На третіх торгах, що відбулись 14.02.2022, вказане майно було продано переможцю торгів учаснику 4 ТОВ "Гленкор Девелопмент" за 1 573 530,00 грн.
Правочин з продажу майна органом ДВС з торгів у формі електронного аукціону на користь ТОВ "Гленкор Девелопмент", що відбулись 14.02.2022, оформлений Протоколом № 569106 від 14.02.2022, відповідно до п. 1 розділу VIII Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016 (а.с.52-52 т.1).
Акт про проведені електронні торги був складений 15.07.2022 та затверджений в.о. начальника Московського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ОСОБА_6 (а.с.149 т.1).
Постановою державного виконавця 18.01.2023 ВП № 63798903 закінчене повним виконанням (а.с.144-147 т.1).
Адвокат Ксенжик К.В., в інтересах ОСОБА_2 14.08.2023 звернувся до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із скаргою на дії державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з приводу виконання виконавчого провадження ВП №63798903 з примусового виконання виконавчого листа № 520/4357/2020 від 30.11.2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України податкового боргу у розмірі 9 533 475,09 грн. та просив скасувати постанови державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з приводу виконання виконавчого провадження ВП №63798903 з примусового виконання виконавчого листа № 520/4357/2020 від 30.11.2020 року про стягнення з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України податкового боргу у розмірі 9 533 475,09 грн. (а.с.53-61 т.1).
Під час розгляду звернення адвоката Ксенжика К.В. в інтересах ОСОБА_2 , директором Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України було надано доручення начальнику Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матвієнку Д.С., провести перевірку матеріалів виконавчого провадження № 63798903, яке входить до зведеного виконавчого провадження № 61244628, щодо законності вчинення виконавчих дій відповідно до вимог статті 74 Закону та розділу XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5).
Враховуючи відомості про рух виконавчого провадження, що містяться в автоматизованій системі виконавчого провадження, з боку старшого державного виконавця Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Машкіної (Антосік) Ірини Олегівни встановлено наступні порушення: - в порушення вимог ч. 1 ст. 28 Закону України "Про виконавче провадження" в матеріалах виконавчого провадження відсутнє підтвердження направлення постанови про відкриття виконавчого провадження від 02.12.2020 на адресу стягувача рекомендованим поштовим відправленням; з порушенням вимог ч. 2 ст. 56 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт майна від 21.12.2020, якою накладено арешт на транспортні засоби, що належать боржнику; в порушення вимог ч. 4 статті 56 Закону України "Про виконавче провадження", відомості про арешт майна боржника на підставі постанови від 21.12.2020 не внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна; в порушення вимог п. 8 розділу I Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5, у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2832/5 в постанові про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні № 63798903 від 21.07.2021 невірно зазначено вид та характеристику майна, яке необхідно оцінити; в порушення вимог ч. 5 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" повідомлення про оцінку майна на підставі звіту про оцінку майна від 07.06.2021№ 493, що надійшов до Відділу 18.06.2021, направлено на адреси сторін виконавчого провадження 24.06.2021; повідомлення про оцінку майна на підставі звіту про оцінку майна від 22.07.2021 № 694, що надійшов до Відділу 06.08.2021, направлено на адреси сторін виконавчого провадження 11.08.2021.
Усуваючи порушення, встановлені постановою про результати перевірки законності виконавчого провадження винесеною 04.09.2023 начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Матвієнком Д.С., постановою в.о. начальника відділу Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романінця Р.В. про скасування процесуального документу від 06.09.2023, керуючись абзацом 4 частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження", було скасовано виконавчу дію "Акт про проведені електронні торги" від 15.07.2022, що прийняв ОСОБА_7 (не діє) при примусовому виконанні виконавчого листа № 520/4357/2020 виданого 30.11.2020 Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України податкового боргу у сумі 9533475,09 грн.(а.с.187-188 т.2).
Також постановою в.о. начальника відділу Салтівського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Романінця Р.В. про скасування процесуального документу від 07.09.2023, керуючись абзацом 4 частини 3 статті 74 Закону України "Про виконавче провадження" було скасовано документ "Постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні" від 21.07.2021, що видав ОСОБА_8 (не діє) при примусовому виконанні виконавчого листа № 520/4357/2020 виданого 30.11.2020 Харківським окружним адміністративним судом про стягнення з ОСОБА_3 на користь Державного бюджету України податкового боргу у сумі 9533475,09 грн.(а.с.189-190 т.2).
Не погодившись з вказаними постановами, ТОВ «Гленкор Девелопмент» звернулось до Харківського окружного адміністративного суду із позовом про їх скасування.
Апеляційний суд в згаданій постанові встановив, що з торгів 14.02.2022 за боргами ОСОБА_3 реалізовано саме 88/100 частин квартири АДРЕСА_4 , а не вся квартира. Частки боржника в цій квартирі на момент продажу визначені та містилися в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а саме: 27/100 з 16.04.2009, 47/100 з 26.12.2011 та 28/200 з 28.02.2012). Поряд з цим законодавство з питань примусового виконання рішень не містить норм про обов`язкове скасування керівником ВДВС постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності, як і скасування Акту про проведені електронні торги через пропуск розділового знаку «двокрапка» в його констатуючій частині, оскільки саме по собі невірне зазначення характеристики квартири в постанові не вплинуло на результати оцінки саме 88/100 частин квартири АДРЕСА_6 у звіті про оцінку, а орфографічна помилка чи друкарська помилка в перерахуванні розміру часток не здатна негативним чином вплинути на права сторін та інших учасників виконавчого провадження, якщо тільки саме вони не обґрунтовують порушення своїх прав наведеними недоліками в процесуальних документах.
У подальшому, постановою в.о. начальника відділу Салтівського ВДВС у місті Харкові СМУ МЮ Романінцем Р.В. від 27.03.2024 розглянуто постанову про результати перевірки законності ВП, прийняту 04.09.2023 начальником Управління забезпечення примусового виконання рішень у Харківській обл. СМУ МЮ ОСОБА_4 постановлено скасувати заявку Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (міста Харкова), на реалізацію квартири АДРЕСА_5 , подану 15.11.2021 до ДП «СЕТАМ». Скасовано акт про проведені електронні торги від 15.07.2022, складений у виконавчому провадженні №63798903 (а.с.66-68 т.2).
Не погоджуючись з постановами керівника відділу, ТОВ «Гленкор Девелопмент» оскаржило їх в порядку адміністративного судочинства.
В рішеннях судів у згаданих адміністративних справах встановлено, що проведені 14.02.2022 торги стосувались саме 88/100 часток квартири, а не всієї квартири. Акт є документом, що підтверджує певні встановлені факти або події, зокрема проведеної виконавчої дії (пункт 8 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №2832/5 від 02.04.2012, далі по тексту - Інструкція). У спірному випадку акт про проведений електронний аукціон є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством (пункт 8 розділу X Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 29.09.2016).
Також, апеляційним судом було звернуто увагу, що обставина невідповідності заявки на реалізацію майна з торгів часткам боржника вже досліджувалась у рішенні Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/883/22 від 06.10.2022, яке набрало законної сили 18.10.2022. Цим рішенням у задоволенні позову про скасування арешту майна відмовлено, зокрема і з підстави юридичної неспроможності наведеного доводу як підстави для скасування постанови про опис та арешт квартири, що є першим етапом в процедурі звернення стягнення на арештоване майно.
У вказаному судовому рішенні Харківський окружний адміністративний суд також звернув увагу на те, що арешт був накладений саме на частки майна боржника ОСОБА_3 за ВП №63798903, що стосується квартири АДРЕСА_6 , а не на усю квартиру. Щодо посилань позивачів, що арешт накладений на всю квартиру АДРЕСА_6 площею 184,3 кв.м, суд зазначив, що вказаний розмір квартири є характеристикою даної квартири, та це не доводить той факт, що відповідачем накладено арешт на всю площу квартири, доказів протилежного позивачами не надано.
Таким чином, суди дійшли висновку, що відповідачем у спірних правовідносинах не вчинено у відношенні ОСОБА_2 жодних протиправних дій, які підлягають судовому захисту. З відомостей Державного реєстру речових прав не нерухоме майно слідувало, що станом на 14.02.2022 (день проведення торгів) право власності на 88/100 часток у праві власності на спірну квартиру було зареєстровано саме за боржником у ВП - ОСОБА_3 . Відтак, на переконання суду, посилання на неправильне заповнення заявки на реалізацію не вплинуло на волевиявлення учасників торгів, які чітко та недвозначно розуміли, що на електронних торгах реалізується саме 88/100 часток квартири, а не вся квартира. Про це, зокрема свідчить відсутність скарг та позову на дії/рішення державного виконавця ОСОБА_7 з боку стягувача, боржника та учасників торгів.
Суди погодились із доводами ТОВ «Гленкор Девелопмент» про те, що допущені орфографічні помилки в Акті не вплинули на права учасників виконавчого провадження та учасників торгів, а також на результат торгів в цілому. Не вплинули ці помилки і на права інших співвласників квартири та заінтересованих осіб, зокрема ОСОБА_2 , оскільки Акт про торги виданий на 88/100 часток боржника. І саме на його підставі нотаріусом видається свідоцтво про придбання майна з торгів. Водночас, суд звертає увагу на те, що Акт про проведені торги містить підтвердження, що саме реалізоване з торгів. Сам по собі протокол торгів формується торгівельною системою автоматично та містить опис проданого майна згідно із повідомленням про торги. Колегія суддів враховує, що у повідомленні про торги дійсно була помилка про те, що на торгах реалізується вся квартира. Однак, з торгів продано саме 88/100 частин боржника ОСОБА_3 , що підтверджується Звітом про оцінку майна та Актом про проведені торги від 15.07.2022. Доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 фактично зводяться до незгоди з результатами проведених торгів, ґрунтуються на відтворенні позиції про розподіл в натурі за ОСОБА_2 спільно набутого майна подружжя, який відбувся вже після проведення торгів, реєстрацію за нею права власності на частину з проданої з торгів частки боржника (колишнього чоловіка) ОСОБА_9 (88/100) в праві власності на квартиру АДРЕСА_4 , та з наведених вище підстав висновків суду про протиправність постанови про скасування документів виконавчого провадження від 27.03.2024 у виконавчому провадженні №63798903, не спростовують.
В касаційному порядку згадана постанова апеляційного адміністративного суду не переглядалась, є остаточною, а тому в силу положень ч. 5 ст. 82 ЦПК України судом також приймається до уваги.
Оскільки обидві адміністративні справи розглянуті між тими ж сторонами, за участі третіх осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , ухвалені в них рішення в касаційному порядку не скасовані, висновки судів стосуються юридичних фактів, тобто життєвих обставин (дій, подій), з якими правом пов`язується виникнення юридичних наслідків, вони безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній згаданими вище адміністративними судами, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судових рішенні то суд вважає, що встановлені в них та неведені вище обставини не підлягають повторному доказуванню. Наведене узгоджується з правовими висновками Великої палати Верховного Суду, що викладені в постановах 03.07.2018 по справі № 917/1345/17, від 01.09.2020 по справі № 907/29/19, а також висновкам Верховного Суду, викладеними в постанові від 05.10.2023 по справі № 911/233/22 щодо змісту процесуального інституту судової преюдиції.
Надаючи оцінку доводам про порушення прав позивача, що відбулось внаслідок проведених торгів, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Відповідно до ст.ст. 14, 15 Закону України «Про виконавче провадження» учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені, - за виконавчими документами про конфіскацію та знищення майна на підставі статей 176, 177 і 229 Кримінального кодексу України, статті 51-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Для проведення виконавчих дій виконавець за потреби залучає понятих, працівників поліції, представників органів опіки і піклування, інших органів та установ у порядку, встановленому цим Законом.
Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 18 виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.
Заходами примусового виконання рішень є звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом (ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження»).
Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України «Про виконавче провадження» під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Відповідно до ч. 1 ст. 48 звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації (пред`явленні електронних грошей до погашення в обмін на кошти, що перераховуються на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця).
Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.
Відповідно до ст.ст. 56, 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець виявляє нерухоме майно боржника, виносить постанову про арешт, залучає суб`єкта оціночної діяльності та передає для проведення електронних аукціонів.
Реалізація майна, зокрема майнових прав, на прилюдних торгах полягає у продажу цього майна, тобто у забезпеченні переходу права власності на нього до покупця - переможця прилюдних торгів. Тому, враховуючи передбачені законодавством щодо прилюдних торгів особливості, проведення таких торгів є правочином. Такий висновок узгоджується з приписами статей 650, 655 і частини четвертої статті 656 ЦК України, які відносять до договорів купівлі-продажу купівлю-продаж на публічних торгах і визначають, що до таких договорів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті (див., зокрема постанови Великої Палати Верховного Суду від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункти 6.17-6.18) та від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункти 38-39), від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 32), від 28 вересня 2022 року у справі № 483/448/20 (пункт 9.66)).
Набуття майна за результатами електронних торгів є особливим видом договору купівлі-продажу, за яким власником відчужуваного майна є боржник, а продавцями, які мають право примусового продажу такого майна, - державна виконавча служба й організатор електронних торгів. Покупцем відповідно є їхній переможець. Виходячи з наведеного, сторонами договору, оформленого за результатами проведених електронних торгів, є продавці - державна виконавча служба й організатор цих торгів, та покупець - переможець торгів (див. постанови від 5 червня 2018 року у справі № 910/856/17 (пункти 40-41), від 7 липня 2020 року у справі № 438/610/14-ц (пункт 56)).
Вимогу про визнання недійсними електронних торгів суд може інтерпретувати як позов про визнання недійсним відповідного договору купівлі-продажу.
Відповідно до ч. 8 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не менше одного разу на два тижні - щодо виявлення рахунків, електронних гаманців боржника, не менше одного разу на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.
Як зазначено вище, ОСОБА_2 в обґрунтування недійсності проведених торгів вважає, що будучи повідомленим про те, що право на квартиру належить подружжю на праві спільної сумісної власності, державний виконавець відповідно до норми ч. 6 с. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» мав звернутися до суду із позовом про виділення частки боржника в спільному майні.
В той же час, відповідно до інформаційної довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.02.2022 індексний № 298751371 ОСОБА_3 на праві власності належала частка в 88/100 часток в праві власності на квартиру АДРЕСА_6 (а саме: 27/100 з 16.04.2009, 47/100 з 26.12.2011 та 28/200 з 28.02.2012) (а.с.142-143 т.1).
З наведеного вбачається, що оскільки частка ОСОБА_3 в праві власності на спірну квартиру на день передачі спірної частки на торги вже була визначена та відомості про це містилися в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, звернення виконавця до суду з поданням на визначення частки боржника в спільному майні не є обов`язковим (стосується визначення часток у майні, що перебуває у спільній сумісній власності).
Поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена.
Наведений висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеному в пунктах 28 та 29 постанови від 15.01.2020 по справі № 367/6231/16-ц.
Таким чином, за умови визначеності частки боржника в спільному майні, Закон України «Про виконавче провадження» не вимагав звернення державного виконавця з цього питання до суду.
Крім того з матеріалів справи вбачається, що на заяву ОСОБА_2 від 02.12.2021 щодо відкладення виконавчих дій з примусового продажу квартири АДРЕСА_6 та зупинення торгів надана офіційна відповідь за підписом начальника Московського відділу ДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції Матвієнка Дмитра (вих. № 174360) від 15.12.2021, яка зводилась до того, що від сторін ВП №63798903 або від їх представників не надходило заяв про зупинення виконавчого провадження з підстав, передбачених ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.159-161 т.2).
Надаючи оцінку наведеному суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 34 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі: 1) проходження боржником строкової військової служби, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, або якщо боржник проходить військову службу та виконує бойові завдання військової служби у бойовій обстановці чи в районі проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, якщо згідно з умовами служби проведення виконавчих дій неможливе чи на прохання стягувача, який проходить таку військову службу; 2) зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа; 3) зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення; 4) відкриття господарським судом провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом. Виконавець не зупиняє вчинення виконавчих дій у разі перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника); 5) звернення виконавця та/або заінтересованої особи до суду із заявою про заміну вибулої сторони правонаступником у порядку, встановленому частиною п`ятою статті 15 цього Закону; 6) надання судом, який видав виконавчий документ, відстрочки виконання рішення; 7) якщо вони вчиняються до оптового постачальника електричної енергії відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на погашення заборгованості, що утворилася на оптовому ринку електричної енергії"; 8) затвердження плану санації боржника до відкриття провадження у справі про банкрутство (неплатоспроможність) якщо стягувач включений до плану санації; 9) надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 4 Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень"; 10) включення (за кожним кредитором, який є стягувачем у відповідному виконавчому провадженні) підприємств, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, підприємств централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, послуги з постачання холодної води та послуги з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), до реєстру підприємств, що беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення", з виконавчих проваджень, стягувачами за якими є Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її дочірня компанія "Газ України", публічне акціонерне товариство "Укртрансгаз", оператор газотранспортної системи, оператори газорозподільних систем, електропостачальники, оператори системи розподілу (як правонаступники в частині прав та обов`язків за договорами на постачання електричної енергії та про користування електричною енергією), у тому числі їхні правонаступники у разі заміни стягувача у виконавчому провадженні, а також теплогенеруючі організації, а боржниками - підприємства, що виробляють теплову енергію, транспортують та постачають теплову енергію, надають послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води, та підприємства централізованого водопостачання та водовідведення, що надають послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення; 11) встановлення мораторію на звернення стягнення на активи боржника за зобов`язаннями підприємств залізничного транспорту, майно яких розміщене на території проведення антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження; 12) включення єдиного майнового комплексу боржника - державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу боржника - господарського товариства до переліку об`єктів малої або великої приватизації, що підлягають приватизації; 12-1) відкриття виконавчого провадження після завершення приватизації єдиного майнового комплексу державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу господарського товариства, якщо виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, стосується зобов`язань боржника - державного або комунального підприємства, господарського товариства, які виникли до завершення приватизації єдиного майнового комплексу такого державного або комунального підприємства, пакета акцій (часток) у розмірі більше 50 відсотків статутного капіталу господарського товариства; 13) наявності підстав, передбачених статтею 2-1 Закону України "Про деякі питання заборгованості підприємств оборонно-промислового комплексу - учасників Державного концерну "Укроборонпром" та забезпечення їх стабільного розвитку"; 14) наявності підстав, передбачених статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності державних вугледобувних підприємств"; 15) якщо сума, що стягується, підлягає врегулюванню відповідно до процедур, передбачених Законом України "Про заходи, спрямовані на подолання кризових явищ та забезпечення фінансової стабільності на ринку природного газу", за умови перебування боржника в реєстрі підприємств, які беруть участь у процедурі врегулювання заборгованості суб`єктів ринку природного газу; 16) якщо рішенням, на підставі якого видано виконавчий документ, зобов`язано Національну комісію, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, встановити оператору газорозподільних систем економічно обґрунтований тариф на послуги з розподілу природного газу з включенням компенсацій за період з 1 січня 2015 року по 31 грудня 2020 року включно; 17) позбавлення особи особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, що встановлюється згідно із Законом України "Про соціальний і правовий захист осіб, стосовно яких встановлено факт позбавлення особистої свободи внаслідок збройної агресії проти України, та членів їхніх сімей".
Виконавець не пізніше наступного робочого дня, коли йому стало відомо про обставини, зазначені в частині першій цієї статті, а з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої цієї статті, - у день надіслання виконавчого документа до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, зупиняє вчинення виконавчих дій, про що виносить відповідну постанову. Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 7 частини першої цієї статті, не зупиняється в разі стягнення заборгованості перед Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та/або її дочірнім підприємством, що здійснювало постачання природного газу на підставі ліцензії. Виконавче провадження з підстави, передбаченої пунктом 10 частини першої цієї статті, зупиняється у частині стягнення з теплопостачальних та теплогенеруючих організацій заборгованості за спожитий природний газ, використаний станом на 1 червня 2021 року для виробництва теплової енергії, послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, послуг з постачання теплової енергії та постачання гарячої води (з урахуванням суми неустойки (штрафу, пені), інфляційних нарахувань, процентів річних, нарахованих на заборгованість за спожитий природний газ), а також за послуги з транспортування і розподілу природного газу, теплову енергію, отриману для її подальшого постачання споживачам та/або надання відповідних комунальних послуг, та підприємств централізованого водопостачання та водовідведення за електричну енергію, спожиту для виробництва та надання послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), послуг з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення.
Відповідно до ч. 2 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» порядок проведення електронних аукціонів визначається Міністерством юстиції України. Наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5 затверджений Порядок реалізації арештованого майна. Пунктом 1 Порядку визначено, що арештоване майно (далі - майно) - рухоме або нерухоме майно боржника (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та цінних паперів), на яке звернено стягнення і яке підлягає примусовій реалізації. Реалізація майна здійснюється шляхом проведення електронних аукціонів або аукціонів за фіксованою ціною (пункт 2 розділу I Порядку).
Пунктом 2 Розділу XI Порядку визначені підстави для зупинення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною), а саме: рішення суду щодо зупинення реалізації арештованого майна; зупинення вчинення виконавчих дій у випадках, визначених Законом України "Про виконавче провадження"; зупинення виконавчого провадження у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду; відкладення проведення виконавчих дій; наявність технічних підстав, що унеможливлюють роботу Системи, виключно на період відновлення її працездатності. У разі надходження постанови виконавця про зупинення вчинення виконавчих дій або постанови про зупинення виконавчого провадження або постанови про відкладення проведення виконавчих дій Організатор зобов`язаний негайно зупинити електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною) та поновити його при одержанні постанови виконавця про продовження примусового виконання рішення чи закінчення строку відкладення виконавчих дій. У постанові виконавця в обов`язковому порядку зазначається номер лота, електронний аукціон щодо реалізації якого підлягають зупиненню або відновленню. За наявності підстав, визначених у пункті 2 цього розділу, Організатор негайно зупиняє електронний аукціон (аукціон за фіксованою ціною), про що складає акт про зупинення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) з фіксацією підстави та рішення про їх зупинення. З моменту зупинення електронного аукціону (аукціону за фіксованою ціною) строки електронного аукціону автоматично зупиняються (пункт 3 Розділу XI Порядку).
Проте в матеріалах справи відсутні документи, що були б підставою для зупинення виконавчого провадження та звернення стягнення на спірні частки боржника в квартирі АДРЕСА_4 .
Ні Закон України «Про виконавче провадження», ні Порядок реалізації арештованого майна не визначає такою підставою наявність судового спору між подружжям про розподіл спільного майна.
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України).
Відповідно до ст. 318 ЦК України суб`єктами права власності є Український народ та інші учасники цивільних відносин, визначені статтею 2 цього Кодексу. Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом (ст. 321 ЦК України).
Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом (ст. 328 ЦК України).
Відповідно до ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом.
Частиною 4 ст. 334 ЦК України встановлено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, і спрямований на забезпечення визнання та захисту державою таких прав, регулює Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».
Пунктами 1 та 2 ч.1 ст. 2 згаданого закону передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно (далі - Державний реєстр прав) - єдина державна інформаційна система, що забезпечує обробку, збереження та надання відомостей про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають, змінюються та припиняються з моменту такої реєстрації.
Державній реєстрації прав підлягають , зокрема, право власності та право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, право довірчої власності як спосіб забезпечення виконання зобов`язання на майбутній об`єкт нерухомості (п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
Відповідно до ч. 1, абзаців 1-4 ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва, майбутні об`єкти нерухомості та їх обтяження, а також про взяття на облік безхазяйного нерухомого майна і ціну (вартість) нерухомого майна, об`єкта незавершеного будівництва, майбутнього об`єкта нерухомості та речових прав на нього чи розмір плати за користування нерухомим майном за відповідними правочинами, відомості та електронні копії документів, подані у паперовій формі, або документи в електронній формі, на підставі яких проведено реєстраційні дії, а також документи, сформовані за допомогою програмних засобів ведення Державного реєстру прав під час проведення таких реєстраційних дій, та відомості реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, отримані державним реєстратором шляхом безпосереднього доступу до них чи в порядку інформаційної взаємодії таких систем з Державним реєстром прав.
Відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав, обтяжень у порядку, передбаченому цим Законом.
Будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.
Відомості про речові права, обтяження речових прав, що містяться в Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державному реєстрі іпотек, що є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав, використовуються як актуальні виключно в разі, якщо відомості про право власності на відповідне нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва не внесені до Державного реєстру прав, а відомості про інші речові права, відмінні від права власності, та/або обтяження речових прав не внесені та не припинені в Державному реєстрі прав. Дія абзацу третього цієї частини не поширюється на випадки використання таких відомостей у судових спорах, пов`язаних з визнанням чи поновленням речових прав.
Відповідно до пп. 1-5 ч. 3 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, що містять відомості про: 1) нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та його ціну (вартість) ; 2) право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права; 3) інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, а також ціну (вартість) таких речових прав чи розмір плати за користування чужим нерухомим майном; 4) обтяження речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень; 5) посилання на розділ Державного реєстру прав, у якому зареєстровано спеціальне майнове право на подільний об`єкт незавершеного будівництва, складовою частиною якого є майбутній об`єкт нерухомості, - для майбутніх об`єктів нерухомості.
Частиною 1 ст. 18 згаданого закону передбачено, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку з урахуванням особливостей, визначених цим Законом: 1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (у разі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв, зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви.
Правовою підставою для державної реєстрації речового права власності, є, зокрема судове рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості (пункт 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).
З аналізу наведених правових норм вбачається, що право власності на нерухоме майно підлягає державній реєстрації, що є офіційним підтвердженням державою його набуття особою, його зміну чи припинення. Повний склад виникає з моменту такої державної реєстрації в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Здійснення державної реєстрації речових прав здійснюється за заявочним принципом на підставі прийнятого державним реєстратором рішення, що ним приймається за результатами розгляду поданих заявником документів, перелік яких передбачений Кабінетом міністрів України. Державний реєстратор вносить відповідні записи про державну реєстрацію речового права, зміну в праві чи відомості про його припинення в Державний реєстр прав на нерухоме майно. Згаданим законом встановлена презумпція достовірності відомостей державного реєстру прав і ці відомості можуть бути використані у спорі з третьою особою до моменту державної реєстрації припинення таких прав. Крім того, закон прямо встановлює, що будь-які дії особи, спрямовані на набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості та їх обтяжень, зареєстрованих у Державному реєстрі прав, вчиняються на підставі відомостей про речові права, обтяження речових прав, що містяться в цьому реєстрі.
У зв`язку з цим слід дійти висновку, що вчиненню запису в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію речового права на нерухоме майно, зокрема, права власності, має передувати етап прийняття державним реєстратором рішення про державну реєстрацію заявленого права.
Як вбачається з матеріалів справи, право власності на 61/200 частку в праві власності на спірну квартиру, що виникло у ОСОБА_2 на підставі рішення Київського районного суду м. Харкова 17.04.2015 та ухвали Апеляційного суду Харківської області від 08.07.2015 по справі №640/3435/15-ц, не було зареєстровано на день проведення торгів 14.02.2022.
Право власності на 61/200 часток у праві власності на спірну квартиру за позивачем було зареєстровано лише 29.06.2022 на підставі рішення державного реєстратора № 64023021 від 29.06.2022, на підставі якого ним вчинено запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 47196672 від 29.06.2022 про реєстрацію за ОСОБА_2 28/400 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_6 та 47196348 про реєстрацію за ОСОБА_2 47/200 частки у праві власності на квартиру АДРЕСА_4 (а.с.111 т.3).
Отже, матеріали справи не містять доказів того, що на день проведення спірних торгів (14.02.2022) право власності ОСОБА_2 на 61/200, а згодом на 61/100, що визнане за нею на підставі згаданих вище рішень судів, було зареєстроване (містився запис про реєстрацію права) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
У зв`язку з наведеним суд зазначає, що якщо нерухоме майно придбала добросовісна особа, тобто та, яка не знала та не могла знати про існування обтяжень речових прав на це майно або про наявність на нього речових прав третіх осіб, вона вправі покладатися на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень і відсутності даних про те, що набувач майна знав або міг знати про існування таких прав чи обтяжень, цей набувач, добросовісно покладаючись на відомості зазначеного реєстру, набуває відповідне право на нерухоме майно, вільне від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (див. близькі за змістом висновки у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (пункт 38), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (пункти 7.15, 7.16), від 2 листопада 2021 року у справі № 925/1351/19 (пункт 6.46), від 6 липня 2022 року у справі № 914/2618/16 (пункт 54).
В пунктах 6.45 та 6.46 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02.11.2021 по справі № 925/1351/19 містяться висновки про те, що добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність), що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у постановах Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19, пункти 37, 38), від 01 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19, пункти 46.1, 46.2), від 15 червня 2021 року у справі № 922/2416/17 (провадження № 12-44гс20, пункти 7.15, 7.16).
В пункті 6.50 згаданої постанови Велика Палата Верховного Суду навела висновок також про те, що оскільки на час укладення договору купівлі-продажу від 25 липня 2018 року було запроваджено Державний реєстр речових прав на нерухоме майно, відомості з якого презюмуються правильними, доки не доведено протилежне, тож добросовісний набувач не повинен перевіряти історію придбання нерухомості та робити висновки щодо правомірності попередніх переходів майна, а може діяти, покладаючись на такі відомості, за відсутності обставин, які з точки зору розумного спостерігача можуть викликати сумнів у достовірності цих відомостей.
Надаючи оцінку поведінки ТОВ «Гленкор Девелопмент» у співвідношенні з поняттям «добросовісного набувача» суд бере до уваги, що в матеріалах справи відсутні докази наявності джерел можливої обізнаності ТОВ «Гленкор Девелопмент» із наявністю інших суб`єктів права власності на спірні частки ОСОБА_3 .
Так, відповідно до відомостей інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 09.02.2022 за боржником ОСОБА_3 зареєстровані 88/100 часток у прав власності на спірну квартиру: 27/100 на підставі договору міни від 04.04.2009, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Олійник Л.М. за р.№ 1135; 47/100 на підставі договору купівлі-продажу від 19.12.2011, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Грузковою Ю.В. за р. № 4861; 28/200 на підставі договору купівлі-продажу від 24.02.2012, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Городніченко О.А. за р. № 48.
Отже, на момент проведення торгів частки були визначеними та зареєстрованими за боржником.
Відомості про сімейний стан боржника ОСОБА_3 є персоніфікуючими його особу даними, тому не є відкритими для загального доступу. До того, з рішення Київського районного суду м. Харкова 17.04.2015 по справі №640/3435/15-ц вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не перебували в зареєстрованому шлюбі на момент придбання ОСОБА_3 спірних часток в праві власності на квартиру АДРЕСА_4 .
Крім того, ТОВ «Гленкор Девелопмент», як майбутній покупець, не мало можливості достовірно ознайомитися і зі змістом рішення Київського районного суду м. Харкова 17.04.2015 по справі №640/3435/15-ц про визнання за ОСОБА_2 права власності на в набутому з ОСОБА_3 спільному майні (а.с.114-117 т.3), оскільки в Єдиному державному реєстрі судових рішень подається знеособлена інформація про учасників судових справ та адреси їх проживання.
В силу положень п. 1 розділу Х Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 814 від 20.08.2019 матеріали судової справи надаються для ознайомлення за резолюцією судді-доповідача чітко визначеному колу осіб, до яких ТОВ «Гленкор Девелопмент», з огляду на відсутність у нього правового зв`язку з тією справою, не належить. За даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Гленкор Девелопмент» зареєстроване в 2020 році, тому очевидно, в 2015 році це товариство не могло мати правовідносини з боржником ОСОБА_9 та ОСОБА_2 з приводу спірних часток квартири АДРЕСА_4 або мати інший майновий інтерес щодо цієї квартири.
В пунктах 6.51-6.54. постанови від 02.11.2021 по справі № 925/1351/19 Велика Палата Верховного Суду прийшла до висновків, що добросовісний набувач не може відповідати у зв`язку із порушеннями інших осіб, допущеними в рамках процедур, спеціально призначених для запобігання шахрайства при вчиненні правочинів з нерухомим майном. Конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає такий статус всупереч приписам статті 388 ЦК України, а, відтак, втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною та покладає на добросовісного набувача індивідуальний та надмірний тягар.
У зв`язку з цим відсутність реєстрації речового права ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на день продажу з торгів спірних часток в квартирі не може мати наслідком позбавлення добросовісного покупця ТОВ «Гленкор Девелопмент» права власності на 88/100 часток в праві власності на спірну квартиру.
При цьому суд зазначає, що дії виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними.
Враховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першою-третьою та частинами п`ятою, шостою статті 203 ЦК, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (ч.1 ст. 215 ЦК України).
З урахуванням наведеного вище суд приходить до висновку, що оскільки частки боржника у праві власності на спірну квартиру були визначені та зареєстровані, право власності ОСОБА_2 на спірне майно на час проведення спірних торгів зареєстроване не було, державний виконавець, учасники електронних торгів, в тому числі потенційний покупець ТОВ «Гленкор Девелопмент» діяли покладаючись на відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з яких не можна було встановити наявність у позивача права власності, яке було визнане за нею на підставі рішень судів, підстав для зупинення торгів не було, скарг на дії державного виконавця з боку учасників виконавчого провадження та учасників торгів не виявлено, то у суду відсутні підстави як для висновку про порушення порядку проведення електронних торгів з реалізації майна боржника, так і для висновку про порушення прав ОСОБА_2 , оскільки в такому випадку і відповідач, і переможець торгів ТОВ «Гленкор Девелопмент» діяли добросовісно. Переможець торгів набув право власності на спірні 88/100 часток у праві власності на квартиру АДРЕСА_5 вільним він прав інших осіб , що узгоджується із наведеними вище правовими висновками Великої Палати Верховного Суду.
Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Судові витрати залишаються за позивачем, що відповідає вимогам ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 82, 95, 141, 247, 258, 259, 263-265, 273 ЦПК України, суд
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до Московського відділу державної виконавчої служби у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Державне підприємство «СЕТАМ», Товариство з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент» про визнання недійсними електронних торгів, які були проведені Державним підприємством «СЕТАМ» Міністерства юстиції України 14.02.2022 щодо продажу по лоту № 507201 семикімнатна квартира АДРЕСА_7 , переможцем яких визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент»; скасування Протоколу № 569106 про проведення електронних торгів від 14.02.2022, яким визнано Товариство з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент» (Учасник: 4) переможцем за лотом № 507201 (семикімнатна квартира, загальною площею 184,3 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 ); скасування Акту про проведені електронні торги № 63798903 від 15.07.2022, складеного старшим державним виконавцем Савенковим С.М. на підставі протоколу проведення електронних торгів № 569106, сформованого 24.05.2022 ДП «СЕТАМ», яким посвідчується реалізація 27/100 частин, 47/100 частин, 28/200 частин житлового приміщення (семикімнатна квартира АДРЕСА_3 та стягнення судових витрат відмовити у повному обсязі.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud.

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_8 .

Відповідач: Московський (Салтівський) відділ державної виконавчої служби у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Треті особи:

Державне підприємство «СЕТАМ», , адреса місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Стрілецька, буд. 4-6;

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гленкор Девелопмент», , адреса місцезнаходження: 61003, м. Харків, вул. Клочківська, 3.

Повне судове рішення складено та підписано 09.12.2024 року.

Суддя Колесник С.А.